Справа № 307/3942/22
Провадження №1-кс/307/54/23
У Х В А Л А
про відмову у задоволенні скарги
07 лютого 2023 року м. Тячів
в с т а н о в и л а:
В ході досудового розслідування встановлено, що 23.07.2022 близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у с. Калини, на межі дворогосподарств по вул. Травневій, під час сварки з сусідкою - особою похилого віку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинили їй легкі тілесні ушкодження.
Так, в процесі досудового розслідування 25.07. та 16.09.2022 дізнавачем СД Тячівського РВП ГУНП допитано потерпілу ОСОБА_3 , яка показала, що о 12.30 год. прибирала скошену траву на межі свого дворогосподарства, яке знаходиться в АДРЕСА_1 . По сусідству з нею проживає ОСОБА_7 , яка в той час безпричинно розпочала з нею сварку, в процесі якої силою забрала від потерпілої ОСОБА_3 вили, якими умисно нанесла удари у різні частини тіла потерпілої. Під час нанесення тілесних ушкоджень людині похилого віку до матері ОСОБА_7 приєдналася її дочка ОСОБА_8 , яка також дерев`яним руків`ям віника умисно спричинила тілесні ушкодження у різні частини тіла ОСОБА_3 .
Вказані показання потерпілої ОСОБА_3 підтвердила допитана 25.07.2022 свідок ОСОБА_9 .
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 131 від 26.07.2022 у потерпілої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця задньої поверхні тулуба, синця лівого стегна та синця правого стегна, спричинених дією твердих тупих предметів з обмеженою контактною поверхнею, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.
Крім того, дізнавачем ОСОБА_5 в процесі досудового розслідування з потерпілою ОСОБА_3 та свідком ОСОБА_9 , з метою перевірки відомостей, що мають значення для справи, проведено слідчий експеримент шляхом відтворення дій, якими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження.
За наявності вказаних доказів вчинення кримінального проступку дізнавачем 21 вересня 2022 року направлено матеріали кримінального провадження до Тячівської окружної прокуратури для погодження повідомлення про підозру ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 1 ст.125 КК України.
Однак, постановою прокурора від 22.09.2022 в погодженні повідомлення про підозру ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України відмовлено та надано органу досудового розслідування письмові вказівки в порядку ст. 36 КПК України.
Постановою прокурора Тячівської окружної прокуратури від 30.11.2022 в погодженні повідомлення про підозру ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України повторно безпідставно відмовлено.
08.11.2022 представником потерпілої в порядку ст. 308 КПК України до Тячівської окружної прокуратури скеровану скаргу про недотримання розумних строків під час досудового встановлені законом строки.
Згідно листа Тячівської окружної прокуратури №07.52-104-6518вих-22 від 11.11.2022 на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, при прийнятті кінцевого рішення потерпілого буде повідомлено відповідним органом додатково.
З часу розгляду скарги потерпілого окружною прокуратурою пройшло більше двох місяців, а про прийняття кінцевого рішення потерпілого додатково відповідним органом не повідомлено.
24.01.2023 представником потерпілої повторно направлено скаргу до Тячівської окружної прокуратури про недотримання розумних строків під час досудового розслідування кримінального провадження у встановлені законом строки.
Дізнавач СД Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_5 та прокурор Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 заперечили проти задоволення скарги, посилаючись на те, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні триває дізнання та проводяться відповідні дії, а також виконуються вказівки, надані прокурором.
Дослідивши обставини скарги, заслухавши пояснення представника особи, яка подала скаргу, дізнавача та прокурора, слідчий суддя дійшла висновку про відмову у задоволенні вказаної скарги виходячи з такого.
Відповідно до частини першої статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до статті 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Частиною 1 ст. 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до вимог частин 1-2 статті 22 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій або бездіяльності суду, прокурора, слідчого в порядку, встановленим цим Кодексом.
Відповідно до вимог частин 1, 3 статті 26 Кримінального процесуального кодексу України: «Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом».
Відповідно то ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Відповідно до ч.ч.1, 5 ст. 38 КПК України, органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання.
Орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Також, згідно ч. 1 та ч. 4 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.
Дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Аналіз наведених положень чинного процесуального законодавства вказує на те, що дізнавач здійснюючи свої повноваження, відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності проведення дізнання.
Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений зокрема, повідомляти особі про підозру, а також вчиняти інші дії, передбачені ст. 36 КПК України.
Відповідно до статті 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках, зокрема, наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Також, із повідомлення першого заступника керівника Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_10 від 27 січня 2023 року видно, що 27 січня 2023 року перед керівником СД Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ініційовано питання про відсторонення дізнавача ОСОБА_5 від проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні у зв`язку із неефективністю досудового розслідування.
Згідно п. 1) ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Відповідно до положень ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Ураховуючи наведене, а також те, що слідчий суддя не вправі перебирати на себе функції інших учасників кримінального провадження, а також втручатись у закріплену статтями 36, 40, 40-1 КПК України процесуальну самостійність дізнавача, слідчого та прокурора, відтак, відсутні підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 26, 371, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у задоволенні скарги представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про визнання незаконною бездіяльності дізнавача та прокурора під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000343, внесеного до ЄРДР 24 липня 2022 року, яка полягає у не погодженні повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та зобов`язання за наявності доказів вирішити питання про погодження (непогодження) повідомлення про підозру, а також вжиття заходів щодо завершення досудового розслідування, відповідно до вимог ст. 219 КПК України.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Текст повної ухвали буде складено та оголошено 9 лютого 2023 року о 16 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1