Номер провадження: 11-кп/813/1007/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

03.03.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам ст.396 КПК України апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2022 року в кримінальному провадженні №0000586 від 20.03.2016 року,

встановив:

Оскарженим вироком суду першої інстанції ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі, строком на 3 (три) роки.

З урахуванням вимог ст. 74 КК України ОСОБА_3 звільнено від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України.

Покарання, призначене вироком Приморського районного суду м. Одеси від 19.10.2021 року у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна виконується самостійно.

Вироком суду вирішено питання щодо речових доказів та заходів забезпечення даного кримінального провадження.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

Відповідно до п.п.3, 4 ч.2 ст.396 КПК України (далі КПК) в апеляційній скарзі повинні бути зазначені судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив; вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Проте, як вбачається зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_3 , вказані вимоги кримінального процесуального закону обвинуваченим не дотримані, оскільки посилаючись в апеляційній скарзі на незаконність вироку обвинувачений посилається лише не зарахування судом у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення (ст.72 КК України).

Водночас апеляційний суду залишається незрозумілим вимога обвинуваченого щодо зміни вироку суду першої інстанції, оскільки за даним вироком ОСОБА_3 звільнений від відбування призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, у відповідності до вимог ст.49, ч.5 ст.74 КК України, а в даному кримінальному провадженні останньому не обирався запобіжний захід. При цьому, вирок Приморського районного суду м. Одеси від 19.10.2021 рокувідносно ОСОБА_3 , за яким він на даний час відбуває покарання, відповідно до оскарженого вироку, виконується самостійно.

Таким чином, обвинуваченим ОСОБА_3 в апеляційній скарзі не зазначено з яких підстав апеляційний суд може змінити вирок суду першої інстанції та зарахувати строк його попереднього ув`язнення, якщо в даному випадку, судом першої інстанції взагалі не вирішувалось таке питання, з огляду на те, що ОСОБА_3 звільнений від відбування призначеного за даним вироком покарання, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Вказані недоліки апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_3 є перешкодою для відкриття апеляційного провадження, а тому, відповідно до вимог ч.1 ст.399 КПК, зазначена апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, з наданням апелянту достатнього строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 396, 399 КПК України, суддя-доповідач,

постановив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2022 року в кримінальному провадженні №0000586 від 20.03.2016 року залишити без руху.

Надати обвинуваченому ОСОБА_3 строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом 5 (п`яти) днів з дня одержання копії ухвали апеляційного суду.

У разі не усунення недоліків апеляційної скарги в установлений строк, апеляційна скарга буде повернута особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати до ДУ «Вознесенська виправна колонія №72», для вручення особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду ОСОБА_2