Справа № 303/690/23
Провадження № 1-кс/303/111/23
У Х В А Л А

Іменем України

30 січня 2023 року м.Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання дізнавача СД Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 27 січня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, про арешт майна,

в с т а н о в и в:

До Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання дізнавача СД Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 27 січня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, про арешт майна.

На обґрунтування клопотання дізнавач зазначила, що 26 січня 2023 року о 16 год. 06 хв. за адресою: м. Мукачево. вул. Духновича, 21/1, серед речей військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено прозорий поліетиленовий сейф-пакет з вмістом білої порошкоподібної речовини.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесено: дізнавачем СД Мукачівського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 січня 2023 року за № 0000069.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч.1 ст. 309 КК України.

26 січня 2023 року дізнавачем сектору дізнання Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 здійснено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого прозорий поліетиленовий сейф-пакет з вмістом білої порошкоподібної речовини було вилучено та упаковано до паперового конверту з логотипом НПУ, мобільний телефон ХІОМІ REDМІ 9Т вилучено та упаковано до паперового конверту з логотипом НПУ.

Зважаючи на те, вказані вище речі є предметом кримінального правопорушення та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, мають значення речових доказів і необхідні для проведення ряду судових експертиз, а тому з метою збереження речових доказів, дізнавач просить накласти арешт на вказане вище тимчасово вилучене майно.

В судове засідання дізнавач не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання без її участі, одночасно зазначивши, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Оскільки відповідно ст.172 КПК України неприбуття в судове засідання дізнавача та інших осіб не перешкоджає розгляду клопотання, дізнавачем подано заяву про проведення судового засідання без її участі, розгляд клопотання про арешт майна проведено за відсутності нез`явившихся осіб.

Розглянувши клопотання дізнавача та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Клопотання про арешт майна, відповідає вимогам ст.171 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000069, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, внесені уповноваженою особою до ЄРДР 27 січня 2023 року.

Зазначені у клопотанні речі є тимчасово вилученим у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , майном, що підтверджується протоколом огляду місця події від 26.01.2023 року.

Згідно постанови дізнавача від 27 січня 2023 року, вилучені в ході проведення огляду місця події від 26.01.2023 року речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000069 від 27 січня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Відповідно до п.7 ч.2. ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно частин 3, 5 та 6 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частина 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дізнавачем не доведено, що мобільний телефон XIOMI REDMI 9T, який упаковано до паперового конверту з логотипом НПУ, має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні за ч.1 ст. 309 КК України, а потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_5 як власника майна, про який ідеться в клопотанні дізнавача.

Враховуючи обставини, зазначені в ч.2 ст. 173 КПК України, а саме: правову підставу для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна в частині арешту мобільного телефону задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів клопотання, тимчасово вилучене майно - прозорий поліетиленовий сейф-пакет з вмістом білої порошкоподібної речовини, упакований до паперового конверту з логотипом НПУ, на яке дізнавач клопоче накласти арешт, вилучене в ході досудового розслідування кримінального провадження, зареєстрованого до ЄРДР №0000069 від 27 січня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, має відношення до кримінального провадження, оскільки визнане речовим доказом, може бути предметом експертних досліджень та здійснення слідчих дій на стадії досудового розслідування, а тому з метою усунення будь-яких ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, на нього слід накласти арешт.

Таким чином, приходжу до висновку, що наявні передбачені нормами КПК правові підстави для часткового задоволення клопотання про накладення арешту на майно, яке зазначено в клопотанні, і яке згідно постанови дізнавача від 27.01.2023 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

За таких обставин та враховуючи вищенаведене, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання дізнавача про арешт вказаного майна є частково обґрунтованим і таким, що підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 131- 132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання дізнавача СД Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000069 від 27 січня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а саме: прозорий поліетиленовий сейф-пакет з вмістом білої порошкоподібної речовини, упакований до паперового конверту з логотипом НПУ, з метою збереження речового доказу та проведення експертиз.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається дізнавачу, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали (згідно ч.7 ст.173 КПК України).

Копію ухвали негайно після її постановлення надіслати особам, які були відсутності під час оголошення ухвали (згідно ч.7 ст.173 КПК України).

Ухвала про арешт майна виконується дізнавачем негайно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_1