Справа № 953/874/23
н/п 1-кс/953/1201/23
"09" лютого 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, одруженого, інваліда 3 групи, раніше не судимного, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України,-
В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що в ході досудового розслідування отримано інформацію стосовно громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в період часу з 10.11.2022 по 07.02.2023 здійснював збір інформації про наявність та розміщення сил і засобів ЗСУ, об`єктів критичної інфраструктури на території м. Харкова, а також відомостей про характер та наслідки ракетних обстрілів збройними формуваннями РФ вказаної території з метою подальшої передачі даної інформації представнику іноземної держави РФ на ім`я ОСОБА_7 для проведення підривної діяльності проти України.
07.02.2023 слідчим СВ УСБУ в Харківській області в порядку, визначеному ст. 208 КПК України, було затримано ОСОБА_6 .
08.02.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
Сторона обвинувачення також вважає наявними ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам, у органу досудового розслідування є достатні підстави для обрання відносно
ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання.
Захисник та підозрюваний проти задоволення клопотання заперечували, зазначаючи, що підозра необґрунтована, ризики не доведені, у ОСОБА_6 наявні захворювання.
Також підозрюваний зазначив, що не збирав інформації про наявність та розміщення сил і засобів ЗСУ, об`єктів критичної інфраструктури на території м. Харкова та не передавав її. Наявність пересилань карт м.Харкова особі на ім`я ОСОБА_7 пояснював грою.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали , встановив наступне.
В ході досудового розслідування отримано інформацію стосовно громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в період часу з 10.11.2022 по 07.02.2023 здійснював збір інформації про наявність та розміщення сил і засобів ЗСУ, об`єктів критичної інфраструктури на території м. Харкова, а також відомостей про характер та наслідки ракетних обстрілів збройними формуваннями РФ вказаної території з метою подальшої передачі даної інформації представнику іноземної держави РФ на ім`я ОСОБА_7 для проведення підривної діяльності проти України.
07.02.2023 слідчим СВ УСБУ в Харківській області в порядку, визначеному ст. 208 КПК України, було затримано ОСОБА_6 .
08.02.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
В обґрунтування пред`явленої підозри стороною обвинувачення надані протоколи НСРД..
Враховуючи такий обсяг відомостей кримінального провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні в матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, згідно пред`явленої підозри .
При цьому, слідчий суддя зазначає, що факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Як особа ОСОБА_6 : раніше не судимий, не працює (доказів суду не надано), одружений, має постійне місце проживання, у є інвалідом 3 групи, має захворювання рухового апарату.
Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що остання з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого їй особливо тяжкого злочину може вдатися до відповідних дій.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, який в подальшому продовжений до 19.02.2023р.
З урахуванням фактичних обставин пред`явленої підозри ОСОБА_6 наданих доказів в її обґрунтування, введення на території України воєнного стану, у зв`язку із воєнною агресією Російської Федерації, що свідчить про наявність суспільного інтересу, який полягає у необхідності захисту від найбільш небезпечних посягань на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність держави.
З урахуванням наведеного, а також враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя вважає встановленим існування ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування або суду.
Ризики передбачені п.п.4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України на теперішній час не доведені.
З урахуванням викладеного, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у скоєні злочину у вчиненні якого підозрюється, особу підозрюваного, наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України , слідчий суддя приходить до висновків про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеного ризику. Однак, враховуючи існування зазначеного ризику та з метою його запобігання, а також забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та оцінюючи сукупність наведених обставин, з урахуванням положення ч.6 ст. 176 КПК України, а також введення на території України воєнного стану, застосування більш м`яких запобіжних заходів, є неможливим.
Наявність у підозрюваного захворювань, внаслідок яких він не може перебувати в умовах слідчого ізолятору, надані матеріали не містять.
Відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.111 КК України.
ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні злочину проти основ національної безпеки України, вчиненого в умовах воєнного стану, відтак, визначення розміру застави, на думку слідчого судді, є недостатнім засобом для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, тобто до 07.04.2023р., включно, без визначення застави.
Встановити строк дії ухвали по 07.04.2023р. включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1