Провадження № 1-кс/947/3306/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників підозрюваного адвокатів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001094 від 24.06.2020 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великоплоске, Великомихайлівського району, Одеської області, громадянинаУкраїни, українця, з середньою спеціальною освітою, працюючого директором ТОВ «Лідер-МЕТАЛ», одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання з боку сторони обвинувачення.

Досудовим розслідування встановлено, що в період 2019-2020 років група осіб, до складу якої входили ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 та інші невстановлені особи, діючи за попередньою змовою з корисливих мотивів, розділивши між собою ролі та дії, розробила та реалізувала злочинний план щодо заволодіння шляхом обману майном АТ «Укрпошта» та придбання права на земельну ділянку на узбережжі Чорного моря у смт Затока Кароліно-Бугазькій територіальній громаді в особі Кароліно-Бугазької сільської ради Одеської ради загальною вартістю 10 млн. 18 тис. 418 грн. 90 коп. Так, об`єктом посягання у 2019-2020 р.р. стали державне майно АТ «Укрпошта» , а саме: нерухоме та рухоме майно бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яка розташована за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт Затока, вул. Лазурна, 96 (92/1) вартістю 6 млн. 799 тис. 228 грн. 72 коп. та права на користування і володіння земельною ділянкоюплощею 0,208 га, на якій розташована база відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за вказаною адресою, яка належить Кароліно-Бугазькій територіальній громаді в особі Кароліно-Бугазької сільської ради вартістю 3 млн 219 тис. 190 грн. 16 коп. при наступних обставинах. Так, вказані та інші невстановлені особи у грудні 2019 року, більш точний час та місце не встановлені, підробила документи, які начебто вказували на будівництво у 16 років ОСОБА_10 бази відпочинку за попередньою змовою та з корисливих мотивів, ОСОБА_10 , 18.12.2019 року перебуваючи в офісі за адресою: АДРЕСА_3 , передав приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_12 зазначені підроблені документи та заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Надалі, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , перебуваючи в офісі за адресою: м. Одеса, пр-т Гагаріна, 10, маючи доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, розглянула документи та заяву ОСОБА_10 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яка надійшла 18.12.2019 року за № 37626693, розуміючи, що відсутні правові підстави для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна за ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що документи мають розбіжності, які викликають сумніви у їх справжності, діючи в порушення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому постановою КМУ № 1127 від 25.12.2015 року в редакції від 26.06.2019 року, сприяючи ОСОБА_10 йому та іншим невстановленим особам у заволодінні шляхом обману чужим майном та придбанні права на чуже майно, прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 50369835, на підставі якого несанкціоновано змінила інформацію, яка обробляється в автоматизованій системі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 20.01.2020 у невстановлений слідством час з метою реалізації наступного етапу злочинної діяльності щодо легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом та придання законності набуття права власності на державне майно бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_3 » АТ «Укрпошта» та право користування та володіння земельною ділянкою, що перебуває у комунальній формі власності Кароліно-Бугазької територіальної громади на узбережжі Чорного моря, директор ТОВ «ЛІДЕР-МЕТАЛ» ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, за попереднє змовою з групою невстановлених осіб, перебуваючи в офісі приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу ОСОБА_13 за адресою АДРЕСА_4 , підписав акт прийому-передачі нерухомого майна із завідомо неправдивими відомостями про те, що він нібито прийняв від ОСОБА_10 нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_5 вартість у розмірі 6 799 228, 72 грн., передані до статутного капіталу ТОВ «ЛІДЕР-МЕТАЛ» , які на той час перебували у фактичному володінні АТ «Укрпошта» та були передані акціонерним товариством в оренду ФОП ОСОБА_14 07.02.2020 приватний нотаріус Одеського нотаріального округу ОСОБА_15 , перебуваючи в офісі за адресою: АДРЕСА_6 , на підставі акту прийому-передачі нерухомого майна від 20.01.2020 та заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень директора ТОВ «ЛІДЕР-МЕТАЛ» ОСОБА_7 від 05.02.2020 № 38296504 прийняла рішення № 510332243 та внесла до Державного реєстру прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію права власності на нежитлові приміщення за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт Затока, вул. Лазурна, 92/3 за ТОВ «ЛІДЕР-МЕТАЛ» . У подальшому, 23.06.2020 приблизно група з біля 30 невстановлених осіб, одягнених в чорний одяг без розпізнавальних знаків, діючи за вказівкою директора ТОВ «ЛІДЕР-МЕТАЛ» ОСОБА_7 , захопила нерухоме та рухоме майно бази відпочинку «Зв`язківець» АТ «Укрпошта» за адресою:Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт Затока, вул. Лазурна, 96 (92/1) та земельну ділянку площею 0,208 га, на якій розташована база відпочинку «Зв`язківець», яка належить Кароліно-Бугазькій територіальній громаді в особі Кароліно-Бугазької сільської ради .

Фактичні обставини ймовірних неправомірних дій з боку, зокрема, ОСОБА_7 , які становлять об`єктивну сторону інкримінованих йому дій в повній мірі викладені у поданому стороною обвинувачення клопотанні.

Як наслідок, сторона обвинувачення зазначає, що внаслідок інкримінованих, зокрема ОСОБА_7 дій завдано майнову шкоду на загальну суму 10 018 418 грн., що в 600 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, та є особливо великим розміром. 24.02.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 366 КК України.

У зв`язку з тим, що строк тримання під вартою ОСОБА_7 закінчується 20.03.2023 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки до повного, об`єктивного та всебічного розслідування вказаного кримінального провадження необхідно виконати наступні слідчі дії:отримати висновки судової почеркознавчої експертизи та інших призначених у кримінальному проваджені судових експертиз, які наразі тривають; встановити та допитати в якості свідків осіб, які є очевидцями вчинених кримінальних правопорушень; отримати тимчасовий доступ до документів що містять інформацію щодо абонентських з`єднань по мобільному зв`язку учасниками подій вчиненого кримінальних правопорушень; повідомити підозрюваним про підозру в кінцевій редакції.

У зв`язку з чим, стороною обвинувачення подано вказане клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2. Позиції учасників судового засідання.

Прокурор клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, зазначивши, що викладені у клопотанні сторони обвинувачення ризики на теперішній час не зменшилися та продовжують існувати.

В судовому засіданні прокурором було долучено постанову про виділення матеріалів досудового розслідування від 22.02.2023 року, яку він просив врахувати.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання та в обґрунтування цьому зазначив наступне. Кримінальне провадження № 0001094 від 24.06.2020 року розпочато 24.06.2020 року, протягом цього часу ОСОБА_7 було неодноразово допитано, від органів досудового розслідування останній не мав наміру укриватися постійно проживав за місцем мешкання ( АДРЕСА_2 ), за вказаною адресою неоднаразово проводились обшуки в рамках означеного кримінального провадження. Вищевикладеним ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку захисника, нівелюється. Крім того, захисник посилався на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, згідно якої на директора чи іншу особу не покладений обов`язок перевірки права власності на нерухоме майно. Більше того, вказав, що стороною обвинувачення не доведено обгрунтованість ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а отже зазначений ризик є лише припущенням сторони обвинувачення. Захисник також зауважив, що розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, застосований без урахування майнового стану підозрюваного та є непомірним для нього. Також захисник зазначив, що ОСОБА_7 має міцні соціальні звязки одружений, має на утриманні неповнолітню дитину. З огляду на вищевикладене, просив відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Додатково захисник долучив письмові заперечення, які просив врахувати.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, зауважив, що з початку досудового розслідування означеного кримінального провадження станом на теперішній час не проведеної жодної слідчої дії, підозрюваний безпідставно перебуває під вартою, просив відмовити та обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 підтримав думку колег у повному обсязі, зазначивши, що ризики, викладені у клопотанні сторони обвинувачення відсутні як на день обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , так і станом на теперішній час. Крім того, захисник просив слідчого суддю врахувати наступні характеризуючи підзахисного, а саме: ОСОБА_7 одружений, має на утриманні неповнолітню дитину та є єдиними годувальником в родині, а також раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. У зв`язку з чим, захисник просив застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання, а у разі продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити заставу як альтернативний запобіжний захід, з урахуванням майнового стану ОСОБА_7 , у розмірі, який буде помірним для підозрюваного.

Додатково захисник долучив письмові заперечення, які просив врахувати.

Підозрюваний підтримав думку захисників у повному обсязі: заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення та просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні вказаного клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

4. Висновки слідчого судді.

Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 366 КК України.

24.02.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 366 КК України.Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень підтверджується в сукупності наступними матеріалами кримінального провадження: актом прийому передачі нерухомого майна 20.01.2020; актом готовності об`єкта до експлуатації від 14.05.2010 за № 536

на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо прийняття нібито до експлуатації нежитлових приміщень загальною площею 573,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_5 ; довідкою ПП «ГЛАВ ІНВЕСТ ГРУП» від 11.12.2019 за № 211115 про проведення поточної інвентаризації нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_5 , які нібито побудовані до 05.08.1992 року; технічним паспортом від 17.12.2019 на нежитлові приміщення загальною площею 573,4 кв.м, за адресою: АДРЕСА_5 , який нібито виготовлений ПП «ГЛАВ ІНВЕСТ ГРУП» на ім`я ОСОБА_10 ; листом ДІАМУ від 23.05.2022; договіром оренди від 11.06.2019 між АПТ Укрпошта та ФОП ОСОБА_14 , протоколом допиту ОСОБА_14 ; листом Затоківської с/р від 24.06.2020; договором оренди земельної ділянки між ПАТ УКРПОШТА ТА Затоківською С/Р; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_16 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, слідчий суддя враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Долучені матеріали кримінального провадження, на даній стадії досудового розслідування є достатніми для висновку щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_17 , при цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

Доводи сторони захисту про відсутність в діях підозрюваного ОСОБА_18 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190,ч.2 ст.209, ч.2 ст. 366 КК України ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, на даний час є непереконливими, оскільки вказані стороною захисту обставини мають бути перевірені лише в ході подальшого досудового розслідування.

4.2. Обставини, які свідчать про те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати.

На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси відносно ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Держаній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 20.03.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування, з визначенням застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 3000 (трьох тисяч) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 8 052 000 (вісім мільйонів п`ятдесят дві тисячі) гривень.

Так, вирішуючи питання продовження існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_7 підозрюється у тому числі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК країни, яке відповідно ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, та з огляду на тяжкість покарання, яке передбачено зокрема за вчинення такого злочину може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду,

Враховуючи те, що ОСОБА_7 , будучи директором ТОВ «ЛІДЕР-МЕТАЛ», в силу займаної посади має доступ до приміщень такої установи, де ймовірно перебуває документація, яка має важливе значення для встановлення фактичних обставин ймовірного вчинення інкримінованих останньому кримінальних правопорушень, а відтак ОСОБА_7 з метою уникнення можливих негативних наслідків кримінально-правового характеру може вжити заходів щодо знищення вищенаведених документів, що суттєво ускладнить забезпечення досягнення завдань кримінального провадження. У зв`язку з чим, слідчий суддя дійшов до висновку про те, що ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України на даний момент не зменшився та продовжує існувати.

Крім того, на теперішній час підозра, пред`явлена ОСОБА_7 в тому числі ґрунтується на показаннях свідків. При цьому, у випадку подальшого направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_7 до суду, з великою вірогідністю можливо припускати допит таких осіб безпосередньо в судовому засіданні судом, позаяк суд не може обґрунтовувати свої судові рішення показаннями, отриманими на стадії досудового розслідування стороною обвинувачення (за винятком випадків, передбачених ст. ст. 225, 615 КПК України).

Слід зауважити, що з огляду на специфіку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких на теперішній час обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , процесуальні джерела доказів у вигляді показань відіграють надзвичайно важливу роль, що на переконання слідчого судді додатково підтверджує вірність доводів сторони обвинувачення відносно продовження існування в рамках такого кримінального провадження наведеного ризику, а саме у вигляді можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на свідків в рамках кримінального провадження. З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що на даний час ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжує існувати.

Що стосується посилань сторони обвинувачення на існування в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то слідчий суддя приходить до переконання про необґрунтованість відповідних доводів сторони обвинувачення, оскільки вказані ризи не були встановлені під час обрання підозрюваному запобіжного заходу, а стороною обвинувачення не було зазначено та документально підтверджено існування нових обставин, яким би не надавалася правова оцінка при першочерговому вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Викладене свідчить про наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, та наявність правових підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

4.3. Виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається з клопотання у межах кримінального провадження проведено значний обсяг слідчих та процесуальних дій спрямованих на отримання та перевірку здобутих доказів, водночас закінчити досудове розслідування до 20.03.2023 року, не видається можливим, у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та інших процесуальних дій, перелік, яких міститься в клопотання.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає встановленим наявність обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу.

4.4. Неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_7 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

Таким чином, твердження захисників щодо можливості застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 366 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо лише шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

4.5. Вирішення питання щодо розміру застави.

В частині визначеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.02.2023 року розміру застави, слідчий суддя зазначає, що вказаний розмір застави під час обрання запобіжного заходу визначався з урахуванням майнового стану підозрюваного, та обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 366 КК України, а також ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя приходить до переконання, що обраний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного, під загрозою звернення застави в дохід держави, та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, у випадку її внесення, а тому такий розмір застави зміні не підлягає.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи те, що ризики не зникли та продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд процесуальних дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 197, 199, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001094 від 24.06.2020 року відносно ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 24.04.2023 року, включно, з утриманням в Державній установі "Одеській слідчий ізолятор".

Визначений розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 3000 (трьох тисяч) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 8 052 000 (вісім мільйонів п`ятдесят дві тисячі) гривень залишити без змін.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного строком до 24.04.2023 року процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, які визначені ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.02.2023 року, а саме:

1. прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. утримуватися від спілкування зі свідками та іншими учасниками у даному кримінальному провадженні;

5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, а подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1