Справа № 761/3280/23
Провадження № 1-кс/761/2363/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року у справі № 761/9877/18 (провадження №1-кс/761/6830/2018)в рамках кримінального провадження № 0000194, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 березня 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -

в с т а н о в и в:

27.01.2023 року на розгляд слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року у справі № 761/9877/18 (провадження №1-кс/761/6830/2018) в рамках кримінального провадження № 0000194, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 березня 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, в якому заявник просила суд скасувати арешт на: земельну ділянку, загальною площею 3,624 га з кадастровим номером :01:004:0017 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Розаліївської сільської ради Білоцерківського району Київської області та перебуває у користуванні СВК «Розаліївський», накладений вищезазначеною ухвалою.

Як на підставу звернення до суду з клопотанням заявник посилається на положення ст. 174 КПК України та обґрунтовує його тим, що в рамках кримінального провадження № 0000194, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 березня 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року у справі № 761/9877/18 (провадження №1-кс/761/6830/2018) було накладено арешт, у тому числі, на земельну ділянку, загальною площею 3,624 га з кадастровим номером :01:004:0017 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Розаліївської сільської ради Білоцерківського району Київської області та перебуває у користуванні СВК «Розаліївський». На думку заявника, у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна відпала потреба. Так, заявник зазначає, що власником зазначеної у клопотанні земельної ділянки була ОСОБА_5 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, в той час, як її спадкоємець ОСОБА_4 , інтереси якоїї вона представляє, через накладений арешт не може повноцінно вступити у права спадкування. Крім того, заявник посилається на те, що 20.09.2019 старшим слідчим СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_6 , було винесено постанову про закриття кримінального провадження, в рамках якого було накладено арешт, на підставі ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу злочину та у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

У судове засідання, ОСОБА_3 не з`явилася, долучила до клопотання заяву про розгляд справи без її участі.

У судове засідання, уповноважений слідчий у кримінальному провадженні, будучи повідомленим про дату, час та місце його проведення, також не з`явився. Разом з цим його неявка не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, у судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Київській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0000194, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 березня 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року у справі № 761/9877/18 (провадження №1-кс/761/6830/2018) клопотання про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000194, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 березня 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, було задоволено та накладено арешт у тому числі на земельну ділянку, загальною площею 3,624 га з кадастровим номером :01:004:0017 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Розаліївської сільської ради Білоцерківського району Київської області та перебуває у користуванні СВК «Розаліївський».

При цьому, як вбачається зі змісту вказаної ухвали, підставою для накладення арешту була наявність розумних підозр вважати, що арештоване майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки є предметом кримінального правопорушення.

Разом з цим, 20.09.2019 р. постановою старшого слідчого СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_6 кримінальне провадження №0000194, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 березня 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України було закрито на підставі ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу злочину та у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, при чому питання про скасування арешту майна зазначеною постановою вирішено не було.

Таким чином, враховуючи те, що досудове розслідування кримінального провадження, в рамках якого було накладено арешт, завершено, однак питання про скасування арешту майна не вирішено, слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно, перелічене у клопотанні, відпала потреба, у зв`язку з чим арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року у справі № 761/9877/18 (провадження №1-кс/761/6830/2018) на зазначене майно, підлягає скасуванню, а клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 - задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 170, 173, 174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року у справі № 761/9877/18 (провадження №1-кс/761/6830/2018) в рамках кримінального провадження № 0000194, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 березня 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року у справі № 761/9877/18 (провадження №1-кс/761/6830/2018) у рамках кримінального провадження № 0000194, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 березня 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, на земельну ділянку, загальною площею 3,624 га з кадастровим номером :01:004:0017 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Розаліївської сільської ради Білоцерківського району Київської області та перебуває у користуванні СВК «Розаліївський».

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1