УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2022 року

м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0003530 від 03.11.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В:
15 листопада 2022 року до Октябрского районного суду м. Полтави надійшло клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0003530, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні слідчого Харківського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003530 від 03.11.2022 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

До Харківського РУП № 2 ГУ НП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що невстановлена особа 02.11.2022 близько 18:00 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 в ході конфлікту нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_4 , ( ЖЄО 27185 від 02.11.2022).

02.11.2022 в період часу з 19:00 по 19:40 під час огляду місця події на території підприємства ФОП « ОСОБА_5 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено:

- лопату із нашаруванням речовини бурого кольору;

- ніж марки «SKIF» с зеленою полімерною ручкою;

- змив речовини бурого кольору з підлоги.

03.11.2022 вказані речові докази постановою про визнання речовими доказами та долучення їх до кримінального провадження було визнані речовим доказом.

В ході досудового розслідування встановлено, що лопата із нашаруванням РБК, яка є знаряддям вчинення злочину належить на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою АДРЕСА_2 ( м.т. НОМЕР_1 ), а ніж марки «SKIF» с зеленою полімерною ручкою, який також є знаряддям вчиненого злочину належить особі, яка нанесла тілесні ушкодження, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_2 ( м.т. НОМЕР_3 ).

11.11.2022 було отримано ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , щодо повернення клопотання для усунення недоліків, що зазначені в ухвалі протягом 72 годин з моменту отримання копії даної ухвали.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про підтримання вимог клопотання в повному обсязі та просив проводити розгляд справи у його відсутності.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна в судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялась завчасно та належним чином.

Фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів, відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, не проводилось.

Дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 статті 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як зазначено у п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету, відповідно до положень ст. 170 цього кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Як встановлено під час розгляду клопотання, згідно витягу з ЄРДР, в провадженні Харківського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0003530 від 03.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що До Харківського РУП № 2 ГУ НП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що невстановлена особа 02.11.2022 близько 18:00 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 в ході конфлікту нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_4 , ( ЖЄО 27185 від 02.11.2022).

02.11.2022 в період часу з 19:00 по 19:40 під час огляду місця події на території підприємства ФОП « ОСОБА_5 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено:

- лопату із нашаруванням речовини бурого кольору;

- ніж марки «SKIF» с зеленою полімерною ручкою;

- змив речовини бурого кольору з підлоги.

03.11.2022 вказані речові докази постановою про визнання речовими доказами та долучення їх до кримінального провадження було визнані речовим доказом.

Виявлене під час огляду місця події майно має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є предметом кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчим доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб, як накладення арешту на майно, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що з матеріалів кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані речі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0003530 від 03.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене 02.11.2022 в період часу з 19:00 по 19:40 під час огляду місця події на території підприємства ФОП « ОСОБА_5 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на лопату із нашаруванням речовини бурого кольору; ніж марки «SKIF» с зеленою полімерною ручкою; змив речовини бурого кольору з підлоги.

Визнати місце зберігання вказаних предметів камеру зберігання речових доказів Харківського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Харківській області, яке розташоване за адресою м. Харків вул. Ахієзерів, 30.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим відділу поліції, на якого покладається обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт. Ухвала підлягає виконанню з урахуванням вимог постанови КМУ № 1104 від 19 грудня 2012 року про «Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому ст.174 КПК України

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити, прокурору та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1