СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/1736/23
пр. № 1-кп/759/745/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за № 0000227, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дебальцеве, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє 19.04.2021 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі по відбуттю покарання 08.07.2022;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

Згідно з Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України», на підставі пропозиції Ради Національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Президентом України було введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, відповідно до указу Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 № 2738-ІХ, воєнний стан в Україні продовжено з 18 листопада 2022 року строком на 90 діб - до 19 лютого 2023 року.

Так, 18.01.2023 приблизно о 17 год. 45 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в торгівельному залі магазину «ЕкоМаркет», що розташований по вул. Тулузи, 15 у м. Києві, в умовах воєнного стану, намагався повторно, таємно викрасти чуже майно, що належить TOB «Аванта», на загальну суму 299 грн. 66 коп. (без ПДВ), однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , 18.01.2023, продовжуючи знаходитись в приміщенні торгівельного залу вказаного магазину, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, пересвідчившись, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, взяв з торгових полиць товар, що належить TOB «Аванта», а саме :

- кава Jacobs Monarch розчинна 250 г, штрих-код 137, в кількості 1 шт., на загальну суму 299 грн. 66 коп. (без урахування ПДВ), який сховав до своєї сумки, після чого прослідував до виходу із магазину, перетнувши лінію кас, не заплативши за товар.

Однак, ОСОБА_5 довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівником магазину «Аванта», разом з неоплаченим товаром.

Таким чином, ОСОБА_3 , здійснив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, пояснив, що дійсно 18.01.2023 приблизно о 18 годині, перебуваючи в приміщенні магазину «ЕКО маркет», що розташований по вул. Тулузи, 15, в м. Києві, взяв із полиці магазину упаковку кави «Якобс Монарх», помістив її до своєї сумки та спробував вийти з магазину. На виході з магазину його зупинив охоронець та запитав чи є в нього товар за який він не розрахувався. Обвинувачений визнав, що є упаковка кави, дістав її з сумки, та передав охоронцю. ОСОБА_3 також пояснив, що спробував здійснити крадіжку адже впродовж місяця взагалі був без засобів для існування і без грошей, викрадену каву мав намір продати, аби хоча б щось заробити. Пояснив також, що на даний час влаштувався на роботу, проходить випробувальний термін, просив не позбавляти його волі, дати шанс на виправлення, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо не карати.

Представник потерпілого TOB «Авант» у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого та вивчення доказів, які характеризують його особу.

Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, кваліфіковано правильно.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

У ході кримінального провадження суд вважає за можливим визнати у відповідності до ст. 66 КК України - щире каяття обвинуваченого у вчиненому злочині, активне сприяння у розкритті злочину, повне визнання своєї вини, відсутність шкоди для потерпілої юридичної особи, обставинами, що пом`якшують покарання за скоєне.

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, являється рецидив злочину.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого: його вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування на профілактичному обліку у лікаря психіатра та нарколога, а також враховує, що врезультаті кримінального правопорушення потеріпілій юридичній особі викрадене майно було повернуто, також розмір можливої шкоди, що міг бути завданий потерпілій особі - 299 грн., що на думку суду є незначним. Крім того, суд враховує, що обвинувачений на даний час працевлаштувався, проходить випробувальний термін та після його проходження має офіційно працювати.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, зважаючи на те, що існують обставини, які пом`якшують покарання та відсутні обставини, які його обтяжують, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде призначення покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк із звільненням від відбування покарання з випробуванням в силу ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нових кримінальних правопорушень і виконає покладені на нього обов`язки.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, клопотань про його обрання від прокурора не надійшло.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2 /два/ роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази:

-СД-диск з фрагментами відеозапису з камер спостережень від 18.01.2023 у приміщенні магазину «ЕКО маркет» ТОВ «Аванта», що розташований по вул. Тулузи, 15, у м. Києві, на якому зафіксовані дії ОСОБА_3 - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-кава «Якобс Монарх розчинна» 250 г., штрих-код 137, в кількості 1 шт. - передана на відповідальне зберігання в ТОВ «Авант» - залишити у власності ТОВ «Авант»

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати у кримінальному провадженні - відсутні.

Арешт майна, у кримінальному провадженні не накладався.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, надіслати представику потерпілої юридичної особи.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною другою ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1