В И Р О К
Іменем України

17 листопада 2022 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі колегії:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000245 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Черняхів, Житомирської області, громадянина України, із вищою освітою, розлученого, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, висунуте ОСОБА_6 та визнане судом доведеним

Двадцять п`ятого грудня 2017 року о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_6 перебував у будинку АДРЕСА_2 , де під час вживання спиртних напої між ним та потерпілим ОСОБА_8 виник конфлікт у ході якого обвинувачений вирішив вбити останнього.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у зазначений час та місці, заздалегідь заготовленим ножем умисно наніс ОСОБА_8 16 колото-різаних ран по верхніх кінцівках та передній частині тулуба і таким чином вбив його.
Згаданими ударами потерпілому ОСОБА_8 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді ушкодження пристінкової плеври, правої легені, печінки з перетинанням печінкових вен та нервових волокон, брижі та судин, які у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті останнього.

Пояснення учасників кримінального провадження

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та пояснив, що 25 грудня 2017 року близько 20 години разом з ОСОБА_10 та її матір`ю ОСОБА_11 прийшли додому до потерпілого, де вживали алкогольні напої. Першою додому пішла ОСОБА_10 . Він пішов додому на початку 23 години, а Плендер ще залишилась у потерпілого. Наступного дня близько 11 години ранку він прийшов до потерпілого і побачив, що двері будинку не замкнені, коли зайшов у кімнату, то виявив його на підлозі біля дивану. Вирішив, що він п`яний, тричі позвав його, але той не відгукнувся. Коли доторкнувся до тіла, то воно було холодне, а очі примружені, тоді зрозумів, що ОСОБА_12 помер. Пішов до сусіда і з його телефону викликав швидку та поліцію.
Також пояснив, що слідів крові біля потерпілого він не бачив, оскільки у кімнаті було темно. Кров на його руках залишилась коли він хотів його підняти, щоб покласти на диван, бо думав, що ОСОБА_12 п`яний. Ствердив, що у руках потерпілого ножа не бачив, ніж з`явився лише після приїзду поліції.
Обвинувачений вважає, що потерпілого вбила ОСОБА_13 на ґрунті ревнощів, через те, що ОСОБА_12 зустрічався з сусідкою. Окрім того, саме вона залишилась у будинку після того, як він та ОСОБА_14 пішли додому, та потім розповідала йому, що коли прийшла додому, то дивилась передачу «Стосується кожного», яку у повторі показують о шостій ранку.

За показаннями потерпілої ОСОБА_8 коли вона разом із тіткою ОСОБА_15 прийшли до будинку, то на подвір`ї знаходився обвинувачений, який не впускав їх всередину для того, аби вони випадково не знищили чи не пошкодили слідів злочину. Після приїзду швидкої та працівників поліції, вони разом з останніми зайшли до будинку де в одній з кімнат біля ліжка на підлозі лежав труп батька весь у крові. На столі стояли склянки з-під вживаного алкоголю. Працівникам швидкої та поліції обвинувачений пояснював, що він із потерпілим та іншими односельцями вживали спиртні напої, а близько опівночі на прохання потерпілого, який на когось чекав, вони усі пішли звідти та обвинувачений припустив, що потерпілого вбили грабіжники.

Свідок ОСОБА_15 підтвердила показання потерпілої та додала, що востаннє з потерпілим розмовляла телефоном о пів на п`яту вечора, при цьому він був сам та тверезий. Пояснила, що на животі та долонях потерпілого були численні порізи, від чого вона припустила, що він намагався забрати ніж у нападника. В руках потерпілого знаходився великий кухонний ніж. На дверях які ведуть із кухні у спальню була смуга від слідів крові. Зі слів знайомих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 обвинувачений зранку був вдома у потерпілого у день злочину та повідомляв їм, що потерпілого не вбивали, а він помер своєю смертю.

Свідок ОСОБА_18 зазначила, що 25.12.2017 після обіду вона з дочкою ОСОБА_19 прийшли додому до ОСОБА_8 , де втрьох розпивали алкогольні напої протягом двох годин. Пізніше до них приєднався ОСОБА_6 . Коли почало сутеніти вона разом з ОСОБА_19 пішла додому, а через годину повернулася до будинку потерпілого, де був ОСОБА_6 . Причиною повернення був дзвінок від ОСОБА_6 на телефон її дочки ОСОБА_19 . Згодом між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 виникла сварка в ході якої останні почали битися. Під час бійки ОСОБА_6 вийшов зі спальні на кухню, взяв кухонний ніж із коричневою дерев`яною ручкою та повернувся у спальню, де згаданим ножем наніс потерпілому, який лежав на дивані, декілька ударів зверху вниз в область грудної клітини. З цього приводу вона почала репетувати, але ОСОБА_20 пригрозив їй вбивством, якщо вона не піде геть. Злякавшись погроз вона пішла додому, де розповіла про ці події дочці. Ввечері 26 грудня до них додому прийшов ОСОБА_6 та повідомив, що вбив ОСОБА_21 . Вона може плутати деталі тих подій, але точно пам`ятає як ОСОБА_6 бив ножем потерпілого.
Також свідок ствердила, що на момент проведення з нею слідчого експерименту, вона краще пам`ятала суть та хронологію подій, які відбувались 25.12.2017.

Свідок ОСОБА_19 вказала, що у вечері 25.12.2017 вона разом зі своєю матір`ю ОСОБА_18 та ОСОБА_6 вживали алкогольні напої у ОСОБА_8 . Десь о 21 годині вона пішла додому, а ОСОБА_6 пішов купувати горілку. ОСОБА_18 залишилась у потерпілого. Приблизно через півтори години п`яна матір повернулась додому в збудженому стані та розповіла про те, що ОСОБА_6 ножем зарізав ОСОБА_8 , а їй наказав йти геть погрожуючи вбивством. Вона не повірила матері та лягла спати. Вранці біля будинку потерпілого побачила працівників поліції та швидку. Зателефонувала ОСОБА_6 , який повідомив, що хтось вбив ОСОБА_8 . Проте вона розповіла йому, що її мати казала, що саме він зарізав потерпілого. Однак обвинувачений це заперечував. Також свідок повідомила, що ОСОБА_6 у той вечір був одягнений у чорну шкіряну куртку, светр та спортивні штани. Між матір`ю та ОСОБА_8 близьких стосунків не було.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що в той день, коли був виявлений труп ОСОБА_8 до нього додому приходив ОСОБА_6 та повідомив, що ОСОБА_8 є «жмуріком» і попросив телефон, щоб комусь зателефонувати. Він зрозумів значення слова «жмурік» як жадібний.

Свідок ОСОБА_23 розповіла, що про смерть ОСОБА_8 їй стало відомо від працівників поліції, які запросили її бути понятою під час слідчих дій. На трупі ОСОБА_12 , в області живота була кров, а в руці знаходився ніж. При цьому зі слів сестри загиблого знає, що вбитий ОСОБА_8 був шульга, однак ніж знаходився у правій руці.

Допитана свідок ОСОБА_24 суду повідомила, що вона як фельдшер швидкої допомоги виїжджала на виклик, який поступив від ОСОБА_6 . Приїхавши на місце події їх зустрів обвинувачений, який повідомив, що вранці виявив потерпілого без ознак життя. Після цього провів їх до будинку. У кімнаті знаходився труп потерпілого з ознаками насильницької смерті, у зв`язку з чим вона викликала поліцію. На тулубі були численні ножові поранення, чи був на місці ніж не пам`ятає. У картці виклику швидкої допомоги нею було зафіксовано смерть ОСОБА_8 та зазначені інші, передбачені типовою формою картки відомості. Вона перебула біля трупа до приїзду поліції та під час огляду місця події, будь-яких зауважень до протоколу огляду місця події не було. За час перебування у кімнаті тіло потерпілого ніхто не рухав та домашнє начиння не змінював.

Свідку ОСОБА_25 обставини інкримінованого її колишньому чоловіку ОСОБА_26 злочину не відомі.

Докази, які підтверджують висунуте ОСОБА_6 обвинувачення, оцінка їх судом та мотиви з яких суд відкидає доводи сторони захисту

Хоча ОСОБА_6 не визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, винуватість останнього, окрім показань потерпілої та свідків, повністю доведена дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, висновками експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно з рапортом працівника поліції, о 15 годині 26.12.2017 до чергової частини поліції надійшло повідомлення про виявлення трупа ОСОБА_8 у будинку АДРЕСА_2 (а.к.п. 59 т. 2).

За фактом даного злочину було зареєстроване кримінальне провадження, що доводиться відповідним витягом (а.к.п. 200 т. 2).

Під час огляду місця події 26.12.2017 в кімнаті будинку АДРЕСА_2 , виявлений труп ОСОБА_8 у положенні лежачи на спині з плямами крові на одязі та з ранами в ділянці передньої черевної стінки й передньої поверхні грудної клітини. У правій руці трупа знаходиться кухонний ніж з плямами крові на клинку, генетичні ознаки якої згідно з висновком експерта №19/10-3/22-СЕ/18 від 14.02.2018 збігаються із генетичними зразками крові потерпілого ОСОБА_8 та не збігаються із генетичними зразками букального епітелію ОСОБА_6 . Отже, походження цієї крові від останнього виключається. Виявлені генетичні ознаки клітин на руків`ї згаданого ножа є змішаними, містять генетичні ознаки понад двох осіб та не придатні для ідентифікації (а.к.п. 135-147, 202-234)

Окрім того, під час огляду на дверях кімнати, де виявлено труп, на лівій частині дверей шафи, дверях кімнати та на рушнику виявлені сліди речовини бурого кольору.

У свою чергу кров ОСОБА_6 належить до групи В з ізогекмаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО, кров ОСОБА_8 належить до групи АВ за ізосерологічною системою АВО (висновки №№51, 52 від 05.01.2018) (а.к.п.149, 176 т. 2).

Водночас на спортивних штанах чорного кольору, на накидці на стілець, на ковдрі, а також на одязі ОСОБА_8 , тобто на футболці та камуфляжних штанах, наявні сліди бурого кольору, які згідно з висновками експерта №39 від 23.01.2018, №38 від 22.01.2018, №44 від 23.01.2018, №43 від 23.01.2018 є кров`ю людини, походження якої можливе від потерпілого ОСОБА_8 , однак виключити домішки крові від ОСОБА_6 також неможливо (а.к.п. 169-171, 182-184, 186-188, 193-195 т. 2)

Під час додаткового огляду 26.12.2017 житла потерпілого ОСОБА_8 виявлено рушник з нашаруванням речовини бурого кольору та мобільний телефон (а.к.п. 28-34 т. 3).

На вилученому під час огляду місця події рушнику, на лівій частині дверей шафи, на дверях кімнати наявні сліди речовини бурого кольору, які відповідно до висновків експерта №36 від 22.01.2018, №45 від 23.01.2018 є кров`ю людини, походження якої на дверях шафи й на рушнику можливе від ОСОБА_6 (а.к.п. 161-163, 165-167 т. 2).

У ході огляду трупа ОСОБА_8 27.12.2017 з 10 годині 20 хвилин до 12 години 05 хвилин, в області грудної клітини, на животі та під пахвами останнього виявлено всього 16 ран, розташовані на тулубі та кінцівках, які деталізовані у висновку №1218 від 06.04.2018, згідно із яким на тілі трупа ОСОБА_8 були виявлені множинні колото-різані поранення на тулубі з ушкодженням внутрішніх органів, що ускладнилося масивною крововтратою та комбінованим шоком і є причиною смерті ОСОБА_8 , яка настала в межах 48 годин до часу розтину трупа в морзі. Окрім цього були виявлені рани на правій долоні та на великому пальці лівої кисті. Вищеописані тілесні ушкодження у потерпілого у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, тобто знаходяться у прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_8 , могли утворитися від неодноразової дотичної та проникаючої дії колючо-ріжучого предмета, який має лезо та обух, з вираженими ребрами (не виключено ножа), у межах від декількох хвилин до 06 годин до часу настання смерті. При цьому експерт зазначив, що ОСОБА_8 міг знаходитися у будь-якій позі, доступній для отримання наявних в останнього тілесних ушкоджень та взаєморозташування потерпілого і нападника могло бути будь-яким, доступним для нанесення та отримання ушкоджень. Водночас після отримання тілесних ушкоджень потерпілий міг здійснювати будь-які дії.

Нанесення тілесних ушкоджень власноруч потерпілим є малоймовірним.

Також було виявлено в крові ОСОБА_8 етиловий спирт у концентрації 1,41%, що на момент настання смерті відповідало б легкому ступеню сп`яніння в порівнянні з живими особами.

Виявлені у потерпілого тілесні ушкодження у вигляді саден нижче рани на підпахвинній лінії та в області правого передпліччя є легкими тілесними ушкодженнями, які могли утворитися внаслідок контактів із твердими тупими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею, в межах доби до часу настання смерті та не знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_8 (а.к.п. 36-39, 60-65 т. 3).

Відповідно до висновку експерта №43-МК від 11.04.2018 на клаптиках шкіри трупа ОСОБА_8 виявлені наскрізні колото-різані ушкодження шкіри, які утворилися від неодноразової проникаючої дії колючо-ріжучого предмета, що має лезо та обух, з невираженими ребрами. Ширина клинка даного колючо-ріжучого предмета на глибині занурення в тіло складає в межах від 17.5 мм до 24 мм. На футболці ОСОБА_8 виявлено 13 наскрізних колото-різаних пошкоджень матеріалу, які утворилися від неодноразової проникаючої дії колючо-ріжучого предмета, що має лезо та обух, з шириною клинка в межах занурення в шари одягу від 5.5 мм до 25 мм. Дані пошкодження на футболці відповідають розташуванню тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_8 , крім ушкоджень на кистях.

Не виключається можливість утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 та пошкоджень на його одязі від неодноразової дії клинка ножа, що був вилучений під час ОМП в будинку потерпілого, з різною глибиною занурення в тіло та шари одягу. Різані рани на кистях ОСОБА_8 утворилися від дії різального краю гострого предмету, не виключено від різального краю клинка вищевказаного ножа, а також будь-якого іншого гострого предмету, що має гострий різальний край (а.к.п. 101-104 т. 3)

Відповідно до висновку експерта №19/ц від 19.01.2018 в піднігтьовому вмісті рук трупа ОСОБА_8 знайдена кров та епітеліальні тканини, що належать особі чоловічої генетичної статі. Виявлені клітини з ядрами виникли при глибокому травмування шкірних покривів чоловіка. Походження клітин крові від потерпілого ОСОБА_8 , а також від обвинуваченого ОСОБА_6 не виключається (а.к.п. 81-84 т. 3)

Відповідно до висновку експерта №18/ц від 19.01.2018 у піднігтьовому вмісті рук ОСОБА_6 знайдені епітеліальні тканини, що належать особі чоловічої генетичної статі, походження який від потерпілого ОСОБА_8 чи від самого ОСОБА_6 не виключається (а.к.п. 127, 129, 131 т. 2, а.к.п. 87-89 т. 3).

Відповідно до висновків експерта №19/10-3/101-СЕ/18 від 27.03.2018, №41 від 16.01.2018 на вилучених у ОСОБА_6 під час його затримання речах, а саме на кофті та червоній футболці, що були оглянуті відповідно до протоколу огляду речей від 20.02.2018, виявлені генетичні ознаки слідів крові, які збігаються із генетичними ознаками слідів крові ОСОБА_8 та не збігаються зі зразками букального епітелію обвинуваченого ОСОБА_6 , походження цих слідів крові від обвинуваченого виключається. Окрім цього, на вилучених у ОСОБА_6 штанах, футболці та на кофті виявлена кров людини, походження якої можливе від потерпілого ОСОБА_8 , проте виключити домішки крові від обвинуваченого неможливо (а.к.п. 54, 69-78, 91-94 т. 3).

Під час слідчого експерименту від 26.12.2017, що зафіксований у протоколі з фототаблицями та на диску, ОСОБА_18 показала місце на порозі між кухнею та кімнатою у будинку потерпілого ОСОБА_8 , звідки вона бачила потерпілого, який лежав на підлозі та верхньою частиною тулуба спирався об ліжко, а ОСОБА_6 у цей час, присівши над колінами потерпілого та тримаючи у правій руці ніж, зверху завдавав ударів ножем потерпілому в область грудної клітини біля серця, а потім щось витирав білою ганчіркою. Також свідок показала місце у кімнаті, де вона бачила ОСОБА_8 без ознак життя та у такому ж положенні, прийшовши до будинку вдруге (а.к.п. 1-26 т. 3).

За даними висновку експерта №37 від 22.01.2018 на вилученій у ОСОБА_19 під час огляду місця події від 26.12.2017 спортивній кофті виявлена кров людини, походження якої від ОСОБА_6 не виключається (а.к.п. 238-240 т. 2, а.к.п. 96-98 т. 3).

Згідно з висновком експерта №40 від 23.01.2018 на вилучених у ОСОБА_18 під час огляду місяця події від 26.12.2017 спортивних штанах виявлена кров людини, змішана з кров`ю свині (а.к.п. 190-191, 235-237 т. 2).

Відповідно до висновків експерта №№ 32/ц, 33/ц від 26.01.2018 у піднігтьовому вмісті рук ОСОБА_19 та ОСОБА_18 слідів крові та клітин не знайдено (а.к.п. 152-154, 157-159 т. 2).

Відповідно до висновку експерта №2799 від 26.12.2017 виявлене у ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді синця задньої поверхні грудної клітки справа в нижній її частині відноситься до легкого тілесного ушкодження та виникло в межах 3-5 діб до часу проведення цієї експертизи (а.к.п. 115 т. 2).

Висновок експерта №2798 від 26.12.2017 у ОСОБА_19 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено (а.к.п. 117 т. 2).

Як вбачається з акту спеціальної медичної комісії з проведення медичних оглядів від 30.01.2017 ОСОБА_6 виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, проте, згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №43-2018 від 30.01.2018, останній під час скоєння інкримінованого йому діяння міг усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на час проведення експертизи, у стані фізіологічного афекту не знаходився, його вчинки під час вчинення злочину були пролонгованими у часі, зв`язок з оточенням не втрачав, достатньо розподіляв власну увагу (а.к.п. 106-108, 110 т. 2).

Суд не бере до уваги висновки експерта №49 від 18.01.2018, №50 від 22.01.2018, оскільки вони не містять будь-яких даних на підтвердження чи спростування вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочині (а.к.п. 173-174, 178-180 т. 2).

Сторона захисту просить визнати недопустимим доказом ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 28.12.2017, якою було легалізовано обшук, проведений під час огляду місця події 26.12.2017 у помешканні потерпілого ОСОБА_8 , посилаючись на відсутність технічного носія повної фіксації судового процесу у справі №296/10290/17, а відтак просить визнати недопустимими усі похідні докази, а саме висновки експертиз.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 87 КПК України під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання, то вона визнається недопустимим доказом.

Частиною четвертою ст. 107 КПК України встановлений обов`язок щодо фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій. Незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження у випадках, якщо воно є обов`язковим, тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів (ч. 6 згаданої статті).

Водночас як убачається з наданої захисником відповіді Корольовського районного суду м. Житомира №64/05-05/2021 від 10.06.2021, на підставі «Переліку судових справ і документів, що утворюються у діяльності суду, із зазначенням строків зберігання», затвердженого наказом ДСА №1087 від 07.12.2017, провадження №296/10290/17 було знищено у зв`язку з закінченням строку зберігання.

Отже, доказів на встановлення факту відсутності фіксації судового процесу суду не надано. Відтак немає підстав стверджувати про порушення вимог КПК при розгляді слідчим суддею клопотання про надання дозволу на проведення обшуку, а тому суд не визнає ухвалу від 28.12.2017 недопустимим доказом.

Також суд не вважає достатньою підставою для визнання цієї ухвали недопустимим доказом через її відсутність у Єдиному державному реєстрі судових рішень, бо вказана ухвала винесена та підписана слідчим суддею ОСОБА_27 , виготовлена з автоматизованої програми Д-3, має унікальний штрих-код, а тому немає підстав вважати її підробленою. Відсутність ухвали в ЄДРСР будь-яким чином не порушує чиїхось прав та свобод та не є безумовною підставою для визнання цієї ухвали недопустимим доказом.

Водночас суд звертає увагу на те, що за змістом ч. 1 ст. 87 КПК України доказ має бути визнаний недопустимим лише за умови, якщо він отриманий виключно в результаті дій, що становили істотне порушення прав та свобод людини.
За приписами статті 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів, а відповідно до другої частини вказаної норми огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Відповідно до ч. 3 ст. 233 згаданого Кодексу слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.
Вказані вимоги були дотримані органом досудового розслідування.
При цьому суд звертає увагу, що за змістом ч. 1 ст. 87 КПК доказ має бути визнаний недопустимим лише за умови, якщо він отриманий виключно в результаті дій, що становили істотне порушення прав та свобод людини. Водночас якщо відповідний доказ із неминучістю був би отриманий незалежно від такого порушення прав підозрюваного, такий доказ може бути визнаний допустимим (доктрина «неминучого виявлення» є одним із виключень з доктрини «плодів отруйного дерева»).
Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.09.2022 у справі 737/641/17.
Отже, для вирішення питання про допустимість чи недопустимість в цілому протоколу огляду місця події та речових доказів, виявлених під час цього огляду, суд враховує, що стороною захисту не наведено ґрунтовних доводів недопустимості ухвали слідчого судді, при цьому суд бере до уваги, що труп потерпілого було б із неминучістю виявлено, оскільки як стверджує сам обвинувачений він викликав швидку та поліцію, якими було дотримано вимог кримінального процесуального законодавства України та проведено відповідні слідчі дії такі як огляд житла, які надалі були легалізовані слідчим суддею.
Враховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено очевидної недопустимості письмових доказів, то підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 про визнання доказів здобутих під час огляду місця події недопустимими немає.

Також захисник посилається на недопустимість постанов прокурора ОСОБА_28 про відібрання біологічних зразків у Качури, Дорошенко та Плендер з огляду на те, що вони були винесені згаданим прокурором 26 грудня 2017 року, але останній був визначений прокурором у даному кримінальному провадженні наступного дня, тобто 27 грудня 2017 року, що є істотним порушенням закону, а відтак проведені експертизи є недопустимими доказами.
Згідно з п. 4 розділу ІІ реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_28 був призначений прокурором у цьому кримінальному провадженні постановою заступника прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_29 від 26.12.2017.

Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, який затверджений наказом Генерального прокурора 06.04.2016 за №139 (далі Положення) визначено, що відомості про призначення процесуального керівника вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) негайно після прийняття такого рішення, однак згідно з даними ЄРДР (а.к.п. 3-7 т. 4.) такі відомості були внесені з запізненням, а саме 27.12.2017, що, на думку суду, не вплинуло на правомірність постанов про відібрання біологічних зразків у обвинуваченого та свідків.
Поряд із цим захисник вказує на порушення строків щодо внесення відомостей до ЄРДР про продовження строку досудового розслідування. Так згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування першим заступником прокурора Житомирської області ОСОБА_30 21.02.2018 винесено постанову, якою продовжено строк досудового розслідування.
Згідно до Положення відомості щодо продовження строків розслідування вносяться до Реєстру протягом 24 годин з моменту задоволення прокурором клопотання з цих питань.

Таким чином постанова ОСОБА_30 про продовження строків досудового розслідування мала бути внесена не пізніше 22.02.2018.

Однак витяг з ЄРДР свідчить, що такі відомості були внесені лише 23.02.2018, тобто з порушенням строків.

У своїй постанові від 31.08.2022 у справі №756/10060/17 Велика Палата Верховного Суду зазначає, що суд, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.
Виходячи з наведеного суд може визнати висновки експертиз недопустимими доказами лише за умови, що біологічні зразки для їх проведення були відібрані на підставі постанови неуповноваженого прокурора, та призвели до порушення прав і свобод людини, гарантованих Конвенцією або Конституцією України. У разі визнання даних експертиз недопустимими доказами, суд у кожному випадку повинен аргументувати, які саме конвенційні чи конституційні права і свободи підозрюваного, обвинуваченого або інших осіб були знівельовані, звужені чи обмежені та в чому це виразилося.
Частина 1 ст. 87 КПК України передбачає, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
З огляду на те, що захисник не вказав яким саме чином зазначені обставини вплинули на допустимість чи достовірність зібраних конкретних доказів, суд вважає, що сам факт порушення процедури внесення до ЄРДР відповідних відомостей не призвів до звуження прав обвинуваченого ОСОБА_6 та безпосередньо не вплинув на доказову базу.

Дослідженими судом доказами доведений той факт, що обвинувачений ОСОБА_6 умисно вбив потерпілого ОСОБА_8 нанісши йому ножем 16 тілесних ушкоджень, від яких останній помер.
Спричинення обвинуваченим смертельних тілесних ушкоджень потерпілому доводиться показаннями свідка ОСОБА_18 , яка безпосередньо бачила, як ОСОБА_6 за вказаних в обвинуваченні обставин наносив ножем удари потерпілому.
Достовірність показів свідка ОСОБА_18 щодо обставин при яких обвинувачений наносив удари ножем потерпілому ОСОБА_8 доводиться протоколом слідчого експерименту під час проведення якого останньою були детально відтворені механізм, кількість їх нанесення та підтверджується висновком №1218 від 06.04.2018.
Окрім того показання свідка ОСОБА_18 узгоджуються з показаннями її дочки ОСОБА_31 , якій ОСОБА_18 розповіла, що бачила як ОСОБА_6 наносив потерпілому ножові поранення.
Розбіжність у показаннях ОСОБА_18 та ОСОБА_32 є лише з приводу того хто ходив купувати горілку, а також чи ОСОБА_18 пішла додому разом із дочкою чи залишилась у потерпілого. При цьому їх показання щодо обставин спричинення обвинуваченим ушкоджень потерпілому узгоджуються між собою.
Окрім того, винуватість ОСОБА_6 у вбивстві потерпілого також доводиться протоколом огляду місця події від 26.12.2017 під час проведення якого було вилучено знаряддя вчинення злочину, а саме ніж, яким згідно висновку №43-МК від 11.04.2018 обвинувачений вбив потерпілого.
Про те, що ОСОБА_6 завдавав ударів вилученим під час ОМП ножем свідчить наявність на клинку крові саме потерпілого, оскільки будь-яких тілесних ушкоджень в обвинуваченого, які б супроводжувались кровотечею не було.
Суд вважає неґрунтовними доводи сторони захисту про те, що вилучений органом досудового розслідування ніж не є знаряддям злочину, оскільки прокурором не доведено те, що на руків`ї цього ножа наявні відбитки пальців рук ОСОБА_6 з огляду на таке.
Обсяг та спосіб збирання доказів визначається органом досудового розслідування. При цьому слід зазначити, що згідно з висновком №19/10-3/22-СЕ/18 від 14.02.2018 виявлені генетичні ознаки клітин на руків`ї згаданого ножа є змішаними, містять генетичні ознаки понад двох осіб та не придатні для ідентифікації.
Також версія обвинуваченого про те, що ніж у руках потерпілого з`явився після приїзду працівників поліції спростовується протоколом огляду місця пригоди, показаннями свідка ОСОБА_33 , яка як фельдшер приїхала за викликом на місце пригоди до прибуття працівників поліції, а також показаннями потерпілої ОСОБА_12 та свідків ОСОБА_34 і ОСОБА_35 .
При цьому слід зазначити, що у картці виклику швидкої, згідно з Інструкцією щодо заповнення форми первинної медичної облікової документації 110/о «Карта виїзду швидкої медичної допомоги», затвердженої Наказом МОЗ України 17.11.2010 за №999, зазначаються лише ознаки клінічної, біологічної смерті та вказується час їх настання, локалізація та розмір ушкодження. Зазначення іншої інформації не передбачено.
Окрім того, беззаперечним доказом вини ОСОБА_6 є наявність слідів крові потерпілого на його одязі, що у поєднанні з висновками експертиз зрізів нігтьових пластин, доводить причетність обвинуваченого до вбивства ОСОБА_8 .

Версія сторони захисту про те, що потерпілого вбила ОСОБА_13 на ґрунті ревнощів, не знайшла свого підтвердження. При цьому суд звертає увагу на показання свідка ОСОБА_14 , яка повідомила, що у її матері ОСОБА_36 не було близьких стосунків із ОСОБА_12 .

Сторона захисту доводить свою версію про спотворення органами досудового розслідування обставин справи зверненням головуючого по справі ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя з приводу тиску заступника слідчого управління ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_37 на суд щодо прискорення строків розгляду клопотання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Суд вважає згадані доводи адвоката хибними з огляду на те, що продовження запобіжного заходу, не має жодного доказового значення у справі та не впливає на доведеність винуватість обвинуваченого.
На думку суду, обвинувачений у такий спосіб намагається уникнути відповідальності за скоєний злочин.

Висновки суду щодо доведеності вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину

З огляду на судову практику, що викладена у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» для з`ясування змісту і спрямованості умислу особи при дослідженні доказів необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події та їх стосунки.
Отже, враховуючи нанесення обвинуваченим згаданих тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 небезпечним предметом ножем, кількість ударів, а також встановлений судом мотив у обвинуваченого на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого та свідомо допускав настання цих наслідків.
Таким чином, оцінивши всі досліджені судом докази у сукупності, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, колегія суддів дійшла висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_8 поза розумним сумнівом, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є особливо тяжким злочином.
Основним об`єктом вказаного злочину є життя та здоров`я особи, які за нормами Конституції України визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини і ніхто не може бути свавільно позбавлений цього життя.
Крім цього, суд бере до уваги особу винного, його соціально-демографічний статус, позитивну характеристику за місцем проживання на момент вчинення злочину, наявність на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутність попередніх судимостей, а також думку потерпілої, яка наполягала на суворості покарання та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи викладене, беручи до уваги особу винного, наявність обставини, яка обтяжує покарання, невідворотні наслідки вчиненого злочину, думку потерпілої та правову позицію прокурора, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів можливо лише в умовах ізоляції останнього від суспільства, а тому суд призначає йому покарання у виді позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілої про стягнення з обвинуваченого на її користь 100000 грн моральної шкоди та 11779 грн витрат на поховання, підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України у разі якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України.
Частиною 1 статті 1201 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати витрати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання.
З огляду на викладене, суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілої документально підтверджені останньою витрати у розмірі 11779 грн.
Судом встановлено, що потерпілій ОСОБА_8 неправомірними діями обвинуваченого була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях внаслідок смерті її батька.
Душевний біль доньки від втрати батька є очевидним та не може вимірюватись у грошовому вигляді.
З урахуванням глибини страждань потерпілої, а також з огляду на вимоги принципу розумності та справедливості, колегія суддів дійшла висновку, що справедливою та достатньої для потерпілої буде компенсація спричиненої їй моральної шкоди у розмірі еквівалентному 100000 грн.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави 15775 грн 10 коп. витрат на залучення експертів під час проведення в ході досудового розслідування судових молекулярно-генетичних експертиз.
Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, зарахував у цей строк відповідно до ч. 5 ст. 72 КК час перебування його під вартою з дня затримання - 27.12.2017 до дня його звільнення з-під варти - 26.05.2018.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду у сумі 11779 (одинадцять тисяч сімсот сімдесят дев`ять) грн та моральну шкоду в сумі 100000 (сто тисяч) грн.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави 15775 (п`ятнадцять тисяч сімсот сімдесят п`ять) грн 10 коп. витрат на залучення експертів під час проведення судових молекулярно-генетичних експертиз.

Речові докази, які знаходяться у камері схову СУ ГУНП в Житомирській області, а саме:
- ніж, вирізи з ковдри, рушник, наволочки, накладку на стілець, змиви речовини бурого кольору, змиви з рук та нігтьових пластин, порожню пачку з-під цигарок «Прилуки червоні», недопалок цигарки «Ротманс», недопалки сірників, фрагмент туалетного паперу, дві ручки від поліетиленового пакета, обгортку від туалетного паперу « ОСОБА_39 », скляну пляшку місткістю 0,25 л з написом на етикетці «Житомирський стандарт», футболки помаранчевого та сірого кольору, спортивні штани чорного кольору, шкарпетки рожевого кольору, гумові капці знищити;
-спортивні штани сірого кольору з написом білого кольору на лівій штанині, светр червоного кольору на застібці типу «блискавка» з рукавами повернути ОСОБА_18 ;
-спортивні штани чорного кольору, спортивний светр сірого кольору повернути ОСОБА_19 ;
-мобільний телефон «Сіменс А57» ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» - повернути потерпілій;
-курку, светр з капюшоном, футболку червоного кольору, спортивні штани, шкарпетки, кросівки, труси, шапку, ліхтарик, зарядний пристрій, пластикові картки утримувачі сім-карт, картку для поповнення рахунку, дві картки «Приватбанк», ключі з дармовисом, особисті записи, рахунок заборгованості, мобільний телефон «NOKIA» з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» - повернути ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а ОСОБА_6 у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Потерпілій, яка не була присутня у судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його проголошення.

Головуючий суддя:

Судді: