Справа № 947/2546/23
Провадження № 1-кс/947/859/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000104 від 15.01.2023 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.01.2023 року приблизно о 04:00 годині у с. Курісове Березіського району Одеської області, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Toyota Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по сухому чистому асфальтобетонному покриттю проїзної частини вул. Центральної біля опори ЛЕП № 79 із сторони вул. Покровська, в сторону вул. Партизанської слави, на крутому підйомі, із заокругленням дороги вправо за ходом руху автомобіля, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (1,45 проміле), грубо порушив вимоги п. п. 2.3 «б», 2.9 «а», та 12.1 «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, відповідно до яких:

п. 2.3. для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим транспортним засобом у дорозі;

п. 2.9. водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

п. 12.1. під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним,

проявив злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, легковажно розраховував на їх відвернення, був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжив, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, а також особливості вантажу, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у результаті чого допустив неконтрольований виїзд транспортного засобу за межі проїзної частини вліво, із подальшим наїздом на залізобетонну опору, та дерево.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події.

Допущенні водієм ОСОБА_5 порушення вимог п. п. 2.3 «б», 2.9 «а», 12.1 Правил перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілому ОСОБА_7 .

16.01.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, за кваліфікуючими обставинами: порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого.

Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладені вище обставини, сторона обвинувачення вважає, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення вказаних ризиків та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, а тому слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2.Позиції учасників судового засідання.

Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що підозрюваний одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, постійне місце проживання, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки. Просив застосувати відносно останнього домашній арешт.

Підозрюваний в судовому засіданні з підозрою не погодився, зазначивши, що за кермом автомобіля був не він, а його брат, який загинув. Сам момент ДТП він не пам`ятає, проте на початку поїздки запам`ятав те, як його брат сів за кермо автомобіля. В показах після ДТП він себе обмовив під тиском співробітників поліції. Щодо обрання запобіжного заходу підтримав думку захисника та просив не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4. Висновки слідчого судді.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також матеріали надані стороною захисту,вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Згідно матеріалів поданого клопотання, 16.01.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, за кваліфікуючими обставинами: порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України підтверджується: протоколом огляду місця ДТП від 15.01.2023 року із додатками до нього; довідкою приймального відділення КНП «Доброславська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» ДСР, про виявлення у ОСОБА_5 етилового спирту у концентрації 1, 45 проміле; протоколом допиту підозрюваного від 15.01. 2023 року.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Разом з тим, в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

4.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При розгляді клопотанні сторони обвинувачення, слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який призвів до загибелі особи,за що передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортним засобом строком від п`яти до десяти років.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні злочину та те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину в стані алкогольного сп`яніння, який призвів до тяжких наслідків у вигляді загибелі особи, враховуючи суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Також слідчий суддя звертає увагу на те, що підозрюваному ОСОБА_5 відомі анкетні дані потерпілих, так як вони є його родичами, які в подальшому будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду та приходить до переконання існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого незаконного впливу підозрюваним на потерпілих, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності.

Також слідчий суддя вважає обґрунтованим ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, в частині того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню, так як він з підозрою не погоджується, не співпрацює зі слідством та поводить себе зухвало.

Слідчий суддя погоджується із стороною захисту, що ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення є необґрунтованим, так стороною обвинувачення не доведено факту того, що є будь які дані які вказують на той факт, що підозрюваний раніше вчиняв будь які правопорушення, чи факт того, що він є причетний до ще інших правопорушень, чи готується до їх вчинення. Відповідно до чого, на думку слідчого судді, вказаний ризик не існує.

4.3. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, а відповідний запобіжний захід достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що вчинення злочину призвело до загибелі людини, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000104 від 15.01.2023 року відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», строком до 15.03.2023 року.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1