Справа № 932/2919/23
провадження № 1-кс/932/1175/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лиман Донецької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 307 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді - тримання під вартою строком на 60 діб. Визначити заставу у розмірі 40 н.м.д.гр. у разі внесення якої звільнити підозрюваного ОСОБА_5 та покласти такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокуратури та суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він мешкає, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати свій паспорт для виїзду за кордон.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 307 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин.

Обґрунтованість підозри підтверджується наданими слідчому судді, зібраними у провадженні матеріалами.

Вказуючи про необхідність обрання до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий зазначив про таке.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив тяжкий злочин, який відповідно до санкцій ч. 2 ст. 307 КК України передбачає до 10 років позбавлення волі, що не виключає того, що останній може: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, щоб уникнути покарання за вчинений ним злочин; 2) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тобто встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), який згідно ст. 12 КК України, віднесені до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. ОСОБА_5 , не маючий постійного місця роботи, неодружений, не маючий на утриманні малолітніх дітей, тобто у останнього відсутні міцні соціальні зв`язки, тому він усвідомлюючи те, що вчинив кримінальне правопорушення, яке має незворотній характер, з метою уникнення покарання за нього, знаходячись на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також те, що вчинивши злочин в період іспитового терміну за вироком Святошинського районного суду міста Києва, останньому загрожує покарання, яке передбачає собою виключно позбавлення волі.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення, підтверджується тим, що ОСОБА_5 зокрема, не маючи постійного місця роботи, постійного офіційного та законного джерела доходу, а отже законних засобів для існування, може знову вчинити злочин пов`язаний із незаконним обігом наркотиків.

Таким чином, беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, не має постійного доходу, являється мешканцем м. Лиман неподалік якого ведуться активні бойові дії у зв`язку із збройною агресією російської Федерації проти України, останній з метою уникнення покарання, знаходячись на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а отже до останнього не може бути застосовано інший, менш суворий, запобіжний захід згідно п. 1-5 ч.1 ст. 176 КПК України, бо він не зможе забезпечити виконання процесуальних обов`язків передбачених чинним законодавством та забезпечити можливість виконання процесуальних рішень, з метою запобігання ризикам, передбаченим у п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобіганню переховуванню від органів досудового розслідування та суду, вчиненню іншого кримінального правопорушення.

На судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити. Пояснив, що попередньо зібрані матеріали свідчать про обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування, а наявних ризиків достатньо для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та не обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.

На судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як надто суворого, вказуючи про достатність застосування до нього домашнього арешту, за адресою де він проживає із паралізованим батьком. Нерухоме майно за адресою місця реєстрації вже йому не належить, а єдиним місцем проживання у нього є квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Він не збирається ухилятися від слідства, оскільки співпрацює з ним та у нього немає підстав вчиняти інші правопорушення. Психотропні речовини придбавав для власного вживання, а кількість придбаного обумовлена його бажанням забезпечити себе нею на майбутнє поки у нього з`явилися для цього кошти. Він їх постійно вживає, але залежності не виникло.

На судовому засіданні захисник ОСОБА_6 , наполягав на застосуванні більш м`якого виду запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, вказавши на необґрунтованість усіх зазначених прокурором ризиків, суворість запропонованого прокурором запобіжного заходу. Зазначив про необґрунтованість кваліфікації дій підозрюваного, оскільки відсутні докази наявності у нього мети збуту психотропних речовин.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, слідчий суддя встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі визначені у частині першій статті 178 КПК України.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 КПК України .

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з частиною третьою статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, що наведені вище. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина четверта статті 182 КПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частин першої та другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Суд встановив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 307 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000296 від 21 березня 2023 року, повідомленням про підозру від 22 березня 2023 року, яке було вручене останньому 22 березня 2023 року.

Відповідно до вказаної підозри ОСОБА_5 підозрюється у тому, що у невстановлений в ході проведення досудового розслідування час та місці, у нього виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання з метою подальшого збуту особливо небезпечних психотропних речовин у на території м. Дніпра.

Далі, ОСОБА_5 , керуючись раніше виниклим злочинним умислом, у невстановлений в ході проведення досудового розслідування час та місці, при невстановлених в ході проведення досудового розслідування придбав 38 сліп-пакетів з порошкоподібною кристалічною речовиною, яку останній зберігав при собі з метою подальшого збуту шляхом розкладання закладок на вулицях міста Дніпра.

21 березня 2023 приблизно о 14.48 год. за адресою: м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, біля буд. 103 ОСОБА_5 було затримано працівниками поліції в порядку статті 208 КПК України, та відповідно до частини третьої 208 КПК України слідчим було здійснено обшук ОСОБА_5 в ході якого у останнього було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Huawei 2018 imei НОМЕР_1 , на якому знаходяться фото з місцями закладок, та 38 сліп пакетів з порошкоподібною речовиною кристалічного походження, один із яких, масою 0,8828 г містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої обмежено. Речовина білого кольору масою 0,8828 г містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) - особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, маса PVP (1-феніл-2-піролі дин-1-iл-пентан-1-он), маса PVP в речовині становить 0,7174 г, яку ОСОБА_5 , незаконно придбав та зберігав при собі з метою подальшого збуту.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною другою статті 307 КК України, як незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин.

Обґрунтованість підозри підтверджується: рапортом інспектора від 21 березня 2023 року, рапортом ДОП СП ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 21 березня 2023 року, протоколом про адміністративне правопорушення від 21 березня 2023 року, протоколом про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21 березня 2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 21 березня 2023 року (понятий), протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 21 березня 2023 року (понятий), 11 протоколами оглядів від 21 березня 2023 року, відповідно до яких за координатами, знайденими в телефону підозрюваного було оглянуто місця де виявлено сліп пакети з кристалоподібною речовиною білого кольору; висновком експерта від 22 березня 2023 року, протоколом огляду від 21 березня 2023 року (огляд телефону підозрюваного), постановою про визнання речових доказів від 21 березня 2023 року.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 196 КПК України слідчим суддею встановлені такі обставини, щодо заявлених прокурором ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній розуміє високу ймовірність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, в разі доведення факту скоєння даного злочину, оскільки його вчинено під час іспитового строку, порушення якого вже за ухваленим вироком передбачає покарання у виді п`яти років позбавлення волі, до якого може бути додано повністю або частково покарання за вчинення зазначеного злочину, максимальна відповідальність за вчинення якого становить десять років позбавлення волі.

Приймаючи до уваги наявний у підозрюваного іспитовий строк терміном два роки слідчий суддя також враховує, що підозрюваний на судовому засіданні не зміг згадати який строк покарання щодо нього обраний та може бути призначений в разі його порушення, а також вчинив дії, які містять ознаки тяжкого злочину, що свідчить про високу ймовірність неможливості стримання останнього не те, що приписами кримінально процесуальних норм, які покладають на нього низку обов`язків як підозрюваної особи, а винесеним та чинним вироком суду, процедура виконання якого достатньо передбачувана.

Крім того, про підвищений ризик можливості переховування підозрюваного свідчить відсутність у нього стійких соціальних зв`язків (не має постійного місця роботи, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не має дружини тощо), розірвання яких мало б стримати його від відповідних дій або ж створити для нього істотні негативні наслідки.

На судовому засіданні підозрюваний підтвердив вказані обставини, а наведені ним обґрунтування щодо працевлаштування на роботі, необхідності догляду за паралізованим батьком, наявності коштів для проживання, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Не може залишитись поза увагою і обставина щодо введення в державі воєнного стану, народження підозрюваного в Донецькій області, яка є частково окупованою, наближення відповідної території до території на якій ведуться активні бойові дії, адже це може спростити та спонукати підозрюваного для виїзду на вказану територію, знаходження на якій буде як альтернатива покаранню, яке може бути призначене.

Підозрюваний, на даній стадії досудового розслідування визнає свою вину частково, заперечуючи наявність у нього мети збуту психотропних речовин, що знову ж таки може вплинути на його поведінку, яка може не обмежитися лише реалізацію способів захисту передбачених законом.

Ризик, передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя також вважає доведеним, оскільки підозрюваний будучи притягнутим за корисливий злочин до суворого виду відповідальності, але звільненим від її відбування, знову вчинив дії, які дають обґрунтовані підстави стверджувати про вчинення іншого злочину, який при цьому є більш небезпечним та передбачає більш сувору кримінальну відповідальність. Як слідчий суддя вже зазначав, встановлені щодо підозрюваного обмеження не змогли стримати останнього від вказаних дій, що свідчить про високу ймовірність продовження ним своєї протиправної поведінки, внаслідок якої буде завдано шкоди громадянам та суспільству.

Такі обставини виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, адже в такому випадку не буде дотримано співмірності між ступенем тимчасового звуження прав підозрюваного, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, і можливим ризиком завдання шкоди державі, органи якої змушені будуть вживати додаткових заходів за для завершення досудового розслідування, забезпечення судового розгляду та відновлення порушених прав громадян.

Встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, оскільки ті обмеження та обов`язки, що покладаються на підозрюваного при їх обранні будуть недостатніми за наведених вище обґрунтувань. Доводів на спростування вказаних тверджень стороною захисту наведено не було.

При обранні вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя, також у відповідності до частини першої статті 178 КПК України оцінює в сукупності такі обставини: вагомість наданих доказів, під час дослідження яких у жодної зі сторін не було зауважень (підозрюваний лише заперечував правильність кваліфікації); можливість призначення покарання підозрюваному в разі доведеності вини у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна; відсутність відомостей про особливі хвороби у підозрюваного, який повідомив лише про зловживання психотропними речовинами, які у нього не викликали залежність; відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем проживання; відсутність на його утриманні родини й утриманців; відсутність у нього постійного місця роботи; негативну репутацію підозрюваного та незадовільний його майновий стан; не повідомлення йому про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про визначення розміру застави, слідчий суддя враховуючи наведені обставини, визнає за доцільне визначити її в розмірі запропонованому прокурором, вважаючи, що ним в достатній мірі буде гарантовано виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та він не буде завідомо непомірним для нього.

Таким чином, враховуючи викладене та зважаючи на доведення прокурором обставин щодо неможливості на даній стадії досудового розслідування запобігти встановленим ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у зв`язку з чим клопотання слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 57 діб.

Визначити підозрюваному заставу 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 107360 грн.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у вказаному розмірі, протягом строку дії ухвали.

При внесенні визначеної слідчим суддею суми застави, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_5 , покласти такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) здати свій паспорт для виїзду за кордон.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин, або порушить інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Строк дії ухвали до 18 травня 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 27 березня 2023 року о 17.00 год.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1