КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1496/2022 Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 2 ст. 286 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представників потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 29.07.2013 за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ст.ст. 70, 71 КК України зі змінами внесеними ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.09.2014 на 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 28 серпня 2021 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Цивільний позов задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду 94208 грн07 коп.та моральну шкоду 81000 грн.

Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

Обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним в тому, що він 21 квітня 2019 року, близько 20 год. 10 хв., керуючи технічно несправним автомобілем марки DAEWOO LANOS ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи об`єктивну змогу виявити граничний знос малюнку протектора шин задніх коліс, з зовнішніх та внутрішніх сторін по колу бігових доріжок (стан яких забороняв експлуатацію транспортного засобу) та відмовитись від експлуатації технічного несправного автомобіля або забезпечити своїми односторонніми діями технічну справність транспортного засобу, проявив бездіяльність, умисно та зухвало ігноруючи вимоги Правил дорожнього руху України, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння та під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, порушуючи вимоги пунктів 1.3; 1.5; 2.3 підпункт «б»; 2.9 підпункт «а», «б»; 10.1; 11.13; 12.1; 12.4; 13.1 та 31.4.5 підпункт «а» Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України/, рухався у м. Києві по проїзній частині пр-ту Перемоги зі сторони вул. Д. Щербаківського в напрямку вул. А. Туполєва, зі швидкістю, яка перевищує максимально дозволену на даній ділянці дороги 50 км/год., а саме не менш ніж 59,7 км/год. При цьому, здійснюючи перестроювання праворуч та впливаючи на педаль акселератора, збільшив швидкість керованого ним автомобіля з 62,2 км/год. + 2,5 км/год. до 75,6 км/год. + 3,02 км/год., після чого не зміг об`єктивно оцінити дорожню обстановку та дотриматись безпечного інтервалу до правого бордюрного каменю, створив небезпеку для руху, загрозу життю та здоров`ю громадян, біля буд. № 96 по пр-ту Перемоги. В подальшому, контактувавши з бордюрним каменем виїхав на тротуар (рух по якому заборонено) та на зупинці громадського транспорту «Невська» скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , з подальшим наїздом на перешкоду у вигляді бетонної сміттєвої урни.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження, від яких 24.04.2019 о 22 год. 10 хв. помер в приміщенні Київської міської клінічної лікарні № 17, а ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі прокурор в кримінальному провадженні ОСОБА_12 , не оспорюючи фактичні обставини і кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок скасувати в частині призначеного покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 7 років позбавлення волі з позбавленням керувати транспортними засобами на 3 роки. У решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом при визначенні виду та розміру покарання не дотримано вимог ст. 65 КК України. Не враховано конкретні обставини справи, особу обвинуваченого та обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема порушення обвинуваченим ПДР України, що призвели до смерті ОСОБА_11 та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

Апелянт зазначає, що суд не врахував у повній мірі вчинення злочину ОСОБА_7 у стані наркотичного сп`яніння, не обґрунтував застосування до обвинуваченого мінімальної санкції статті щодо основного та додаткового покарання. Вказує, що обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушенні не визнав, не сприяв у розкритті злочину органам досудового розслідування та суду, надавав недостовірні покази, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом розлад психіки внаслідок вживання наркотичних засобів.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , просить змінити вказаний вирок, пом`якшити основне покарання та призначити основне покарання у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з максимальним іспитовим строком. Виключити обставину, яка обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення у стані наркотичного сп`яніння.

Апелянт вважає, що вирок є незаконним, необґрунтованим, оскільки висновки суду про необхідність призначити йому покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям, не відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок суворості.

Крім того, апелянт просить визнати акт медичного обстеження ОСОБА_7 на стан сп`яніння неналежним доказом, оскільки суд не дослідив обставину перебування ОСОБА_7 на момент ДТП у стані наркотичного сп`яніння, за наявності слідів канабісу та за відсутності його концентрації в сечі, а також за відсутності дослідження біологічних об`єктів: волосся, слини, крові.

Апелянт вказує, що суд невірно зазначив про не визнання вини обвинуваченим та відсутність щирого каяття, оскільки він неодноразово звертався до потерпілих із вибаченнями, вину визнавав на досудовому розслідуванні та у суді першої інстанції. Також суд не врахував позицію потерпілих про застосування до обвинуваченого основного покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

ОСОБА_7 зазначає, що при призначенні покарання обтяжуюча обставина, а саме перебування в стані наркотичного сп`яніння, не може бути врахована, оскільки є бланкетною диспозицією ст. 286 КК України.

Крім того, апелянт зазначає, що за 13 годин до ДТП вживав метадон за лікувальною програмою, не розуміє як за результатами лабораторного дослідження був виявлений канабіс. Вказує, що за 5 днів до ДТП можливо вжив канабіс про що повідомляв під час досудового розслідування та судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення та заперечив проти зміни вироку, пояснення обвинуваченого, захисника, які підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_7 та просили її задовольнити, заперечивши проти задоволення апеляційної скарги прокурора, представника потерпілої ОСОБА_9 , яка заперечила проти задоволення обох апеляційних скарг, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що останні задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть одного потерпілого та тяжке тілесне ушкодження іншого потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджені наявними доказами у їх сукупності, які перевірялися судом першої інстанції в ході судового розгляду.

Як вбачається з матеріалів судового провадження судом встановлено, що ОСОБА_7 скоїв злочин у стані наркотичного сп`яніння. Вказана обставина була предметом дослідження судом першої інстанції та їй надана належна правова оцінка. Під час допиту обвинуваченого в судовому засіданні, останній повідомив, що на момент дорожньо-транспортної пригоди проходив лікування від наркоманії по метадоновій програмі. Близько сьомої години ранку 21.04.2019 він також випив таблетку метадону. Стан перебування ОСОБА_7 у стані наркотичного сп`яніння підтверджується даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.04.2019 № 003957. Згідно даних вказаного висновку ОСОБА_7 21.04.2019 перебував у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання канабіноїдів. Вказівка обвинуваченого про вживання цього дня лише однієї таблетки метадону та не вживання цього дня канабісу, який він ймовірно вживав за декілька днів до події, на думку колегії суддів, не є підстав для визнання вказаного висновку недопустимим доказом. Інших обґрунтованих порушень під час проведення ОСОБА_7 огляду на стан наркотичного сп`яніння, які б вказували на недопустимість даного доказу, стороною захисту також не надано.

Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час досудового слідства та судового розгляду.

Покарання ОСОБА_7 призначено з дотриманням положень ст. 65 КК України.

Так, під час призначення ОСОБА_7 покарання судом враховані характер та ступінь вчиненого обвинуваченим злочину, а також наслідки, які в результаті настали у вигляді смерті однієї людини та отримання іншим потерпілим тяжких тілесних ушкоджень. Всупереч доводам апеляційних скарг обох сторін кримінального провадження, судом враховані й дані про особу ОСОБА_7 , який перебуває під наглядом психіатра та з 11.02.2002 під наглядом лікаря-нарколога з діагнозом «Розлади психіки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності», раніше неодноразово засуджувався за вчинення злочинів в сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Враховано судом і те, що обвинувачений позитивно характеризується сусідами за місцем проживання, самостійно утримує малолітню дитину, має постійне місце роботи. На думку колегії суддів, судом обґрунтовано враховано часткове відшкодування обвинуваченим завданої шкоди та визнано цю обставину такою, що пом`якшує покарання. Враховано судом і обставину, яка її обтяжує. Не визнання ОСОБА_7 факту перебування в стані наркотичного сп`яніння, з огляду на обсяг пред`явленого йому обвинувачення, на думку колегії суддів, не є визнанням вини. Під час судового розгляду ОСОБА_7 не визнавав фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди, а саме повного обсягу порушених ним пунктів Правил дорожнього руху, які йому інкриміновані. Така поведінка останнього не свідчить про визнання своєї вини і щире каяття у скоєному. Тому колегія суддів також не вбачає підстав для визнання вказаних обставин такими, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , про що він просить в апеляційній скарзі.

На думку колегії суддів, з урахування вище викладених обставин, думки представника потерпілої, яка заперечила проти задоволення обох апеляційних скарг, а також часткового відшкодування шкоди, вид та розмір покарання, призначеного ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України в мінімальних межах санкції статті, проте з реальним його відбуттям, сприятиме меті, визначеній ст. 50 КК України. Підстав для пом`якшення покарання чи його посилення, колегія суддів не вбачає.

Тому вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 28 серпня 2021 року щодо ОСОБА_7 , як законний та обґрунтований, підлягає залишенню без зміни, а апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого, доводи яких не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, - без задоволення.

Керуючись ст. 376, ст.404, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргупрокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_12 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 28 серпня 2021 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 286КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3 місяців з дня проголошення.

С у д д і :

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/1496/2022 Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1

№ 761/40673/19

Категорія КК: ч. 2 ст. 286 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представників потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 29.07.2013 за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ст.ст. 70, 71 КК України зі змінами внесеними ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.09.2014 на 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И Л А:

Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.

Керуючись ст. 376, ст.404, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргупрокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_12 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 28 серпня 2021 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 286КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3 місяців з дня проголошення.

Повний текст ухвали проголосити 12 грудня 2022 року о 09 годині 30 хвилин.

С у д д і :

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .