1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/5806/22 1-кп/335/348/2023
07 лютого 2023 року м.Запоріжжя
У судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання прокурором зазначено про те, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України. На даний час наявні ризики передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.
Також прокурор зазначає про те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає виключно покарання у вигляді позбавлення волі, строком від семи до п`ятнадцяти років. ОСОБА_4 розуміючи тяжкість та невідворотність покарання може переховуватися від суду, що є ризиком, передбаченим п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 , обізнаний про місце мешкання свідків, які являються його сусідами та мешкають в будинку де було скоєння кримінальне правопорушення, а саме: АДРЕСА_1 , які своїми показаннями підтверджують його причетність до скоєного кримінального правопорушення. Таким чином, є підстави вважати, що обвинувачений з метою уникнення від відповідальності може незаконно впливати на свідків шляхом умовлянь чи залякування, що є ризиком передбаченим п.3 ч.1 ст.177 КІІК України.
На думку прокурора більш м`які запобіжні заходи, не зможуть гарантувати виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , обов`язків, та запобігти встановленим ризикам.
З урахуванням зазначеного, прокурор просить суд його клопотання задовольнити та продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» без визначення розміру застави, оскільки кримінальне правопорушення вчинення якого інкримінується ОСОБА_4 вчинене із застосуванням насильства.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили суд у його задоволені відмовити, оскільки ризики на які посилається прокурор є не доведеними, ОСОБА_4 не має намірів переховуватися, а свідки про яких зазначає прокурор, які є сусідами обвинуваченого, вже були допитані під час досудового розслідування та надали свої покази. Крім того, свідки про яких зазначає прокурор, не були свідками безпосередньо вчинення кримінального правопорушення. Крім того зазначила про те, що ОСОБА_4 був на лікарняному, проте такі докази у неї відсутні.
ОСОБА_4 зазначив про те, що дійсно погано себе почуває, хворів на ангіну, йому ставили капельниці, проте, у зв`язку з тим, що він дуже похудів, йому було погано, та він не міг їх витримати. Просив суд змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15 червня 2022 року, яка була залишена в силі ухвалою Запорізького апеляційного суду від 29 червня 2022 року, до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 11 серпня 2022 року включно.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 09 серпня 2022 року, яка була залишена в силі ухвалою Запорізького апеляційного суду від 24 серпня 2022 року, ОСОБА_4 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14.09.2022 року з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 13 вересня 2022 року до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 11 листопада 2022 року включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 27 жовтня 2022 року ОСОБА_4 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26.12.2022 року з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 13 грудня 2022 року ОСОБА_4 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 11 лютого 2023 року з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».
Відповідно ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; чинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За змістом ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Водночас, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за який законом передбачена можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, який відповідно до ст.12 КК України належить до категорії особливо тяжких злочинів.
Суд вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та незаконний вплив на свідків.
Крім того суд зазначає про те, що обвинувачений ОСОБА_4 обізнаний про місце мешкання свідків, які являються його сусідами, та які не були допитані безпосередньо у судовому засіданні, а тому вони можуть змінити свої покази у разі впливу на них ОСОБА_4 шляхом, залякування, вмовляння або іншим шляхом, що є ризиком передбаченим п.3 ч.1 ст.177 КПК.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у судовому засіданні, суд виходить із встановлених слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу обставин щодо наявності обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Судом при вирішенні даного питання, крім тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, враховується, що ОСОБА_4 є особою похилого віку, має постійне місце проживання, отримує пенсію, зі слів захисника має міцні соціальні зв`язки (рідну сестру та племінників), разом з цим не одружений, не має на утриманні дітей, а тому є достатні підстави вважати, що останній, з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може безперешкодно переховуватися від суду, і це також є обґрунтуванням передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК ризику, а тому суд вважає, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Суд також враховує те, що у суду відсутні відомості про те, що обвинувачений за станом свого здоров`я не може перебувати у місці тримання під вартою, а міцність його соціальних зв`язків та наявність постійного місця проживання, не спростовують і не зменшують достатньою мірою ризики, що стали підставою для обрання та подальшого продовження запобіжного заходу.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», суд вважає виправданим, на даний час, тримання обвинуваченого під вартою.
Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, наявне обґрунтоване обвинувачення відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, наявність ризиків, зазначених ст.177 КПК України, існуюча практика Європейського суду з прав людини, якою визначено, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, а також мета забезпечення належної поведінки обвинуваченого, свідчать про неможливість запобігання існуючим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
При визначенні виду можливого запобіжного заходу, суд враховує існування встановлених у судовому засіданні ризиків та вважає необхідним продовжити ОСОБА_4 , винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки будь-який більш м`який запобіжний захід, на даний час, не може запобігти доведеним ризикам і забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та вказане в повній мірі відповідає меті такого запобіжного заходу та меті позбавлення особи свободи, як можливому законному випадку порушення такого права, передбаченому абз. с) ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод. Суд також бере до уваги стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування під вартою.
Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд не визначає розмір застави, оскільки ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні злочину із застосуванням насильства, що передбачено п.1 ч.4 ст.183 КПК України.
Керуючись ст.331 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 08 квітня 2023 року включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 07 лютого 2023 року.

Повний текст ухвали виготовлено 08 лютого 2023 року

Суддя: ОСОБА_1