У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2022 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю

прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 та його представника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000131 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України,

Встановив:

15 листопада 2022 року за вх.№ 8995 до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшло клопотання захисника обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , в якому захисник прохає з метою продовження строку дії дозволу на ім`я ОСОБА_5 № 20026, серія АА № 416556, виданого 14.03.2019 ГУНП в Дніпропетровській області, на право носіння та зберігання пристрою для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями, строк дії якого закінчився 14.03.2022, скасувати арешт майна по кримінальному провадженню, накладений на підставі ухвали слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області ОСОБА_8 про арешт майна по справі № 532/1442/21, провадження № 1-кс/532/379/2021, від 01 липня 2021 року, в частині заборони володіти та користуватися ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пістолетом для відстрілу гумових куль з написом ПМР 9 мм. УОС КІБУ 7819 та дубльованим написом НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 на праві власності на підставі дозволу № 20026, серія АА № 416556 від 14.03.2019, виданого начальником УП ГУНП в Дніпропетровській області.

У судовому засіданні захисник подане клопотання підтримав та прохав його задовольнити.

Обвинувачений власної думки щодо клопотання не висловив, підтримавши свого захисника.

Прокурор заперечував проти заявленого клопотанння, вважаючи його передчасним та посилаючись на те, що речові докази, відповідно до визначеного порядку з`ясування обставин та перевірки їх доказами, наразі судом не досліджувалися, а задоволення клопотання може призвести до втрати речового доказу, зокрема й поза волею обвинуваченого.

Потерпілий та його представник підтримали позицію прокурора, при цьому представник потерпілого зауважував, що захисником уже заявлялося аналогічне клопотання, у задоволенні якого було відмовлено.

Заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши доводи клопотання та додані до нього документи, суд робить такі висновки.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження, згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 174 КПК, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з наданих матеріалів, ухвалою слідчого судді від 01.07.2021 у цьому кримінальному провадженні накладено арешт на майно ОСОБА_5 , а саме, пістолет «Стартовий» з написом EKOL Majarov Cal. 9 mm P.A.K. НОМЕР_2 з магазином та двома набоями; пістолет для відстрілу гумових куль з написом ПМР 9 mm. УОС КІБУ 7819 та дубльованим написом НОМЕР_1 , яким володіє ОСОБА_5 на підставі дозволу № НОМЕР_3 , серія НОМЕР_4 від 14.03.2019, виданого начальником УП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 та дійсного до 14.03.2022.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що метою арешту вищезазначеного майна є збереження його як речових доказів, оскільки існують достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди або містіть інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набутті кримінально протиправним шляхом.

Зазначені речові докази судом не досліджувалися, а відомості, отримані шляхом їх дослідження під час досудового розслідування, судом наразі не перевірялися, а твердження одного свідка без їх оцінки у сукупності з іншими доказами та відомостями щодо цього речового доказу не можуть слугувати достатньою підставою для висновку, що арешт зазначеного речового доказу втратив свою актуальність.

Також суд зауважує, що твердження захисника про необхідність продовження строку дії дозволу на вказаний пістолет для відстрілу гумових набоїв та необхідність його подання власником реєстратору не є передбаченою законом підставою для зняття накладеного на майно арешту.

Більше того, Наказом Міністерства внутрішніх справ України, зареєстрованим 21 березня 2022 року за № 345/37681 "Про продовження строку дії дозволів у сфері обігу зброї, пристроїв та вибухових матеріалів під час дії воєнного стану в Україні" установлено, що під час дії воєнного стану в Україні строк дії дозволів, визначених Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 1998 року за № 637/3077 (далі - Інструкція), продовжується на період до 10 днів після припинення або скасування дії воєнного стану в Україні.

Продовження визначеного в пункті 1 цього наказу строку дії дозволів у сфері обігу зброї, пристроїв та вибухових матеріалів проводиться уповноваженими підрозділами Національної поліції України за зверненням громадян України, уповноважених представники юридичних осіб відповідно до вимог Інструкції.

Тоді як зазначена Інструкція вимагає для перереєстрації зброї, пристроїв (продовження терміну дії дозволу на їх зберігання та носіння), які придбані відповідно до законодавства, до органів поліції подання власником заяви про продовження терміну дії дозволу; медичної довідки; платіжного документу (платіжне доручення, квитанція) з відміткою банку, відділення поштового зв`язку або коду проведеної операції про внесення коштів за надання відповідної платної послуги; пред`явлення власником зброї договору страхування та додання власниками пристроїв до заяви документів, які підтверджують статус особи щодо права їх придбання, зберігання і носіння (п.12.5 Інструкції).

Тобто, чинною Інструкцією надання самої зброї не вимагається.

Таким чином, суд вважає, що робити висновок про те, що необхідність вжиття цього заходу забезпечення кримінального провадження не відпала, а захисником не доведено, що арешт було накладено необґрунтовано чи необхідність вжиття заходів до збереження цього майна відпала. При цьому суд звертає увагу, що зняття заборони володіти та користуватися пістолетом ПМР 9 мм. УОС КІБУ 7819 може призвести до його втрати чи зміни, що не відповідає меті вжиття заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 159-163, 170, 174, 369 КПК України, суд,

Постановив:

У задоволенні клопотання захисника про часткове скасування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Резолютивна частина ухвали проголошена 15 листопада 2022 року.

Повний текст ухвали складений і проголошений 18 листопада 2022 року.

Суддя