Справа №463/8013/22
Провадження №1-кс/463/6048/22
У Х В А Л А

17 листопада 2022 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про злочин від 03.11.2022.
Скаргу мотивує тим, що ним, адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , електронною поштою скеровано до Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Львові заяву про злочин від 03.11.2022 працівниками СБУ, за фактом незаконних дій працівників правоохоронних органів, які підпадають під ст.365 КК України (перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу) та ч.2 ст.121 КК України (умисне тяжке тілесне ушкодження , вчинене способом, що має характер особливого мучення, або вчинене групою осіб, а також з метою залякування потерпілого). Згідно наданої інформації в телефонному режимі 07.11.2022 адвокату ОСОБА_3 повідомлено, що заява знаходиться на розгляді, відповідно відомості в ЄРДР не внесенні. Враховуючи наведене вважає, що органом досудового розслідування порушено вимоги ст.214 КПК України. Тому просить зобов`язати посадову особу ТУ ДБР внести відомості до ЄРДР за його заявою про злочин від 03.11.2022.
В судове засідання заявник не з`явився. Разом з тим адвокатом ОСОБА_3 подано до суду заяву від 15.11.2022 про розгляд справи в його відсутності, вказану скаргу підтримує з мотивів викладених у ній, просить таку задовольнити.

Слідчий ДБР на розгляд скарги не з`явився, заперечення проти скарги не скерував, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до вимог ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.
На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги ч. ч. 3, 4 та 5 ст. 214 КПК України, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто Кримінального кодексу, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.
Обов`язок слідчого і прокурора визначено ч.1 ст.2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала про зобов`язання вчинити певну дію.
Як вбачається з матеріалів справи, адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , електронною поштою скеровано до Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Львові заяву про злочин від 03.11.2022 працівниками СБУ, за фактом незаконних дій працівників правоохоронних органів, які підпадають під ст.365 КК України (перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу) та ч.2 ст.121 КК України (умисне тяжке тілесне ушкодження , вчинене способом, що має характер особливого мучення, або вчинене групою осіб, а також з метою залякування потерпілого). Згідно наданої інформації в телефонному режимі 07.11.2022 адвокату ОСОБА_3 повідомлено, що заява знаходиться на розгляді, відповідно відомості в ЄРДР не внесенні. Враховуючи наведене станом на момент розгляду даної скарги відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування внесенні не були. Окрім цього внесення відомостей в ЄРДР за вказаною заявою про кримінальне правопорушення ґрунтується на нормах закону, що є належною підставою для задоволення скарги. Обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Перевірка такої заяви повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Лише потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст.284 КПК. З огляду на викладене вважаю, що скарга в цій частині підлягає до задовлення.
Разом з тим, враховуючи положення ч.2 ст.307 КПК України, а також виходячи з того, що у своїй процесуальній діяльності згідно положень ч.5 ст.40 КПК України слідчий є самостійним, приходжу до переконання, що вимоги скаржника в частині зобов`язання визнати бездіяльність слідчого ДБР виходить за межі повноважень слідчого судді, а тому до задоволення не підлягають.

Керуючись вимогами ст.ст.214, 284, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

скаргу задовольнити частково.
Зобов`язати уповноважену посадову особуТериторіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, невідкладно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 03.11.2022 про вчинення кримінального правопорушення та розпочати з приводу даних обставин досудове розслідування.
В решті в задоволенні скарги відмовити за безпідставністю.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1