справа № 209/2698/16-к
провадження № 1-кп/208/22/22
ВИРОК

Іменем України

12 жовтня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

прокурорів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

представників потерпілого ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

захисників ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ,

обвинуваченого - ОСОБА_23 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000162 від 19.08.2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Броска Ізмаїльського району Одеської області, українця, громадянина України, маючого середньо - спеціальну освіту, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

встановив:

У першій декаді серпня 2014 року невстановлені у ході досудового розслідування особи, дізналися про те, що ТОВ «ТД Дніпряни» має намір придбати 94 тони зернової продукції пшениця яра товарна тверда у селянського (фермерського) господарства «Ґрунтознавець» та здійснити його перевезення за маршрутом від с. Грушино Хорольського району Полтавської області до ТОВ «Дніпрянське ХПП», вул. Новолагерська, смт. Дніпряни Херсонської області. Після отримання вказаної вище інформації у зазначених осіб виник злочинний умисел, направлений на заволодіння належним ТОВ «ТД Дніпряни» майном пшениця яра товарна тверда. З метою реалізації свого спільного злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, невстановлені у ході досудового розслідування особи об`єднались у злочинну змову з раніше незнайомим ОСОБА_23 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння належним ТОВ «ТД Дніпряни» майном, діючи спільно та узгоджено, невстановлена особа № 1 виступила від імені перевізника ФОП ОСОБА_24 , з яким у ТОВ «ТД Дніпряни» була попередня домовленість про надання послуги з перевезення зазначеного вантажу, повідомивши при цьому директору ТОВ «ТД Дніпряни» ОСОБА_17 неправдиві відомості про те, що вона є власником двох вантажних автомобілів: ДАФ д. н. НОМЕР_1 з напівпричепом д. н. НОМЕР_2 та ДАФ д. н. НОМЕР_3 з напівпричепом д. н. НОМЕР_4 , якими, під час перевезення, будуть керувати водії ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , а також для зв`язку з останніми надав номери їх мобільних телефонів.

Після цього невстановлена особа № 2, з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на заволодіння належним ТОВ «ТД Дніпряни» майном, виступила від імені замовника та власника партії зернової продукції ТОВ «ТД Дніпряни», повідомивши при цьому перевізнику ФОП ОСОБА_24 неправдиві відомості про те, що вона є замовником і має намір здійснити перевезення 94 тон зернової продукції - пшениця яра товарна тверда за маршрутом: АДРЕСА_2 , зазначивши при цьому, що вантаж буде супроводжувати представник ТОВ «ТД Дніпряни» на ім`я ОСОБА_27 . При цьому, зазначене невстановленою особою ім`я супроводжувача вантажу було вигаданим, оскільки у ході досудового розслідування встановлено, що фактично вантаж супроводжував ОСОБА_23 , який з метою приховування свого справжнього ім`я та реалізації спільного з невстановленими особами злочинного наміру, назвався ОСОБА_27 .

Директор ТОВ «ТД Дніпряни» ОСОБА_17 , будучи введеним, невстановленою особою № 1, в оману, впевненим у добросовісності намірів останньої і не будучи обізнаним про її справжні наміри, 12.08.2014 року домовився з нею про перевезення зернової продукції - пшениця яра товарна тверда від місця розташування зернового току СФГ «Ґрунтознавець», розташованого за адресою: с Грушино Хорольського району Полтавської області до ТОВ «Дніпрянське ХПП», вул. Новолагерська, 2, смт. Дніпряни Херсонської області.

13.08.2014 року водії ОСОБА_26 та ОСОБА_25 на двох вантажних автомобілях ДАФ д.н. НОМЕР_1 з напівпричепом д.н. НОМЕР_2 та ДАФ д.н. НОМЕР_3 з напівпричепом д. н. НОМЕР_4 , знаходячись на території зернового току СФГ «Ґрунтознавець», розташованого за адресою: вул. Шевченко, 22, с Грушино Хорольського району Полтавської області, будучи введеними в оману ОСОБА_23 , який видавав себе за представника ТОВ «ТД Дніпряни» на ім`я ОСОБА_27 , вважаючи, що вони виконують замовлення власника на перевезення вантажу, отримали за вказаною адресою партію зернової продукції - пшениця яра товарна тверда, загальною вагою 94 тони вартістю 376000,00 грн., яку згідно товарно-транспортних накладних №№ 350 та 347 від 13.08.2014 року повинні були перевезти та відвантажити до ТОВ «Дніпрянське ХПП» за адресою: вул. Новолагерська, 2, смт. Дніпряни Херсонської області.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном, невстановлена особа № 1, видавши себе за перевізника ФОП ОСОБА_24 по телефону повідомила директору ТОВ «ТД Дніпряни» ОСОБА_17 неправдиві відомості про необхідність перерахування грошових коштів для придбання палива та вказала номери двох карткових рахунків № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 , відкритих в ПАТ КБ «Приватбанк», на які потрібно було перерахувати грошові кошти в сумі 7000 грн. на зазначені вище цілі.

Будучи введеним в оману та впевненим у тому, що дійсно розмовляє з перевізником ФОП ОСОБА_24 , директор ТОВ «ТД Дніпряни» ОСОБА_17 13.08.2014 року приблизно о 14:45 год. з використанням електронної платіжної системи «Приват-24» перевів на вказаний невстановленою особою № 1 картковий рахунок № НОМЕР_5 грошові кошти в сумі 7000 грн.

Цього ж дня о 15:45 год. невстановлені особи № 1 та № 2 у банківському терміналі (ATM), розташованому за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр. Конституції, 18-а, зняли частину вказаних вище грошових коштів в сумі 6900 грн., в подальшому розпорядившись ними на власний розсуд.

Продовжуючи реалізацію свого спільного з невстановленими особами злочинного умислу, ОСОБА_23 , керуючись вказівками та інструкціями невстановлених осіб № 1 та № 2, наказав водіям ОСОБА_26 та ОСОБА_25 змінити маршрут та рухатись до м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, де, зі слів останнього, була досягнута домовленість з одним із місцевих підприємств про придбання партії зернової продукції за вищою ціною.

14.08.2014, прибувши до м. Дніпродзержинська, після зважування зерна на ваговій металобази ЗАТ «Дзержинец», розташованій за адресою: вул. Дніпробудівська, 20-а в м. Дніпродзержинську, вантажні автомобілі ДАФ д. н. НОМЕР_1 з напівпричепом д.н. НОМЕР_2 та ДАФ д.н. НОМЕР_3 з напівпричепом д.н. НОМЕР_4 під керуванням водіїв ОСОБА_26 та ОСОБА_25 , у супроводі представників ТОВ «Агросс», з яким невстановлені у ході досудового розслідування особи № 1 та № 2 домовились щодо реалізації партії зерна, приїхали на територію борошномельного комплексу ТОВ «Агросс», розташованого за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Азовська, 13, де здійснили розвантаження зернової продукції - пшениця яра товарна тверда, загальною вагою 94 тони.

Після розвантаження представники ТОВ «Агросс» здійснили розрахунок за партію зернової продукції - пшениця яра товарна тверда, загальною вагою 94 тони та передали ОСОБА_23 грошові кошти в сумі 250000 грн., які останній у подальшому передав невстановленим у ході досудового розслідування особам № 1 та № 2. та разом з ними виїхав до м. Київ, розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 864 від 26.04.2016 ринкова вартість 94 тон пшениці яра товарна тверда станом на 14.08.2014 складає 387389,04 грн.

Таким чином, ОСОБА_23 , діючи за попередньою змовою з невстановленими у ході досудового розслідування особами, будучи об`єднаним з останніми спільним злочинним умислом, направленим на заволодіння чужим майном (шахрайство), умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману потерпілого - директора ТОВ «ТД Дніпряни» ОСОБА_17 , заволодів партією належної ТОВ «ТД Дніпряни» зернової продукції - пшениця яра товарна тверда загальною вагою 94 тони, на суму 387389,04 грн. та грошовими коштами в сумі 7000 грн., завдавши тим самим потерпілому збитку в особливо великих розмірах на загальну суму 394389,04 грн., яка станом на 14.08.2014 у 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_23 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав, не оспорюючи фактичні обставии викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи кваліфікацію його дій за ч. 4 ст. 190 КК України, суду зазначив, що дійсно у серпні 2014 року у м. Києві до нього звернувся раніше невідомий йому чоловік представительської зовнішності, запропонував йому роботу, за запропоновану йому оплату, на що він погодився. Він повинен був, їхати разом із водіями везти зерно. Йому його роботодавець сказав, що він буде представлятися ім`ям ОСОБА_27 , як власник транспортних засобів, зустрічатися з покупцями зерна, отримувати від них гроші, які потім передавати йому. Всі обставини які відображені у обвинувальному акті мали місце, і у м. Дніпродзержинську коли вони збули дві вантажні машини зерна, за що отримав він гроші, які потім передав двом різним особам. Всі свої дії він узгоджував з роботодавцем, звітував йому.

Він зрозумів, що це все шахрайство, але від своєї участі у таких діях не відмовився, бо якось йому було незручно це вже робити.

Він ніколи не був судимий, і з часу цих подій не скоював жодного злочину. У скоєному ОСОБА_23 щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень.

Позовні вимоги заявлені потерпілою особою, ОСОБА_23 у повному обсязі визнав.

Разом з цим, сторонами під час судового розгляду справи надані докази на підставі системного аналізу яких судом встановлено наведені вище обставини інкримінованого ОСОБА_23 діяння та які суд сприймає такими, що доводять наявність в діях останнього складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, з наступних підстав.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 19.11.2019 р. у справі № 750/5745/15-к, провадження № 51-10195км18, суд дійшов до висновку: якщо попри всі необхідні заходи забезпечити явку особи, яка дає показання, важливі для вирішення справи виявилося неможливим, сторона на доведення своєї позиції може надати суду показання особи, які та давала під час минулого судового розгляду, і сам факт відсутності такої особи під час нового судового розгляду не може бути підставою для визнання таких її показань недопустимим доказом.

Так, допитаний у судовому засіданні 21.02.2017 року під головуванням судді ОСОБА_28 , представник потерпілого ОСОБА_29 пояснив, що він на той час був директором ТОВ «ТД Дніпряни», у серпні 2014 року товариство мало намір придбати 94 тони зернової продукції, а саме: пшениця яра товарна тверда, у селянського (фермерського) господарства «Ґрунтознавець» та здійснити його перевезення за маршрутом від с. Грушино Хорольського району Полтавської області до ТОВ «Дніпрянське ХПП», вул. Новолагерська, смт. Дніпряни Херсонської області, але власного транспорту товариство не мало, користувались найманим транспортом для перевезення через мережу інтернет. Зерно було куплено по попередній оплаті за договором купівлі-продажу. Через мережу інтернет диспетчер надав перевізників, номери телефонів власників автомобілів та номери автомобілів, які будуть здійснювати перевезення. Номери двох автівок, які прибули під завантаження ДАФ д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_2 та ДАФ д.н.з. НОМЕР_3 з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням водіїв ОСОБА_26 та ОСОБА_25 , відповідали тим номерам, які були надані диспетчером. З самим перевізником товариство ніякі договори не укладало, користувались послугами на свій ризик. До початку завантаження водії виходили на зв`язок. Зерно треба було забрати з Полтавської області та відвезти в Нову Каховку. Будучи впевненим у тому, що він дійсно розмовляє з перевізником ФОП ОСОБА_24 , 13.08.2014 року, з використанням електронної платіжної системи «Приват-24», він перевів на вказаний картковий рахунок № НОМЕР_5 грошові кошти в сумі 7000 грн., на заправку автомобілів. Автівки поїхали та завантажили зерно у селянського (фермерського) господарства «Ґрунтознавець» за адресою с. Грушино Хорольського району Полтавської області, а після цього, десь через дві години зв`язок з водіями зник. ОСОБА_23 супроводжував вантаж. Після того як машини з зерном зникли, товариство намагалось їх знайти, але не знайшли. Зі слів власника автівок їм стало відомо, що зерно було привезено в м. Дніпродзержинська (тепер Кам`янське) на ТОВ «Агрос» де його вивантажили. Таким чином їх товариству спричинена шкода на загальну суму 394389,04 грн., на відшкодування якої він наполягав, про що було подано позовну заяву(т.6 а.с.18).

Згодом на адресу суду через канцелярію суду 02.02.2022 року було подано Клопотання директором ТОВ «ТД Дніпряни» ОСОБА_30 , в якому він просить розглянути справу без участі представника їх товариства, призначити покарання ОСОБА_23 відповідно до вимог чинного законодавства, стосовно спричиненої шкоду у товариства до ОСОБА_23 будь-які претензії відсутні. (т.7 а.с. 54 ).

Допитаний у судовому засіданні 14.04.2017 року під головуванням судді ОСОБА_28 , свідок ОСОБА_24 пояснив, що він є ФОП, займається вантажними перевезенням по всій території України, для цього має два вантажних автомобіля ДАФ з полу причепами, якими керують водії ОСОБА_26 та ОСОБА_25 .. Десь у серпні 2014 року йому зателефонував невідомий чоловік на ім`я « ОСОБА_31 » та запропонував перевезти зерно на вигідних умовах, тому він погодився. ОСОБА_31 повідомив, що від його імені буде представник на ім`я « ОСОБА_27 ». Потім йому зателефонував ОСОБА_27 , вони зустрілись, домовились про роботу, він повідомив ОСОБА_27 всі координати своїх водіїв і водії разом з ОСОБА_27 поїхала за зерном. Згодом від своїх водіїв він дізнався, що після загрузки зерна їм ОСОБА_27 сказав, що треба відвезти зерно на іншим маршрутом, що вони і зробили. З власником зерна він спілкувався на наступний день після події, що сталася, і від нього взнав, що зерно було вкрадене. Потім він навідався до свого водія ОСОБА_32 , і від його дружини узнав, що « ОСОБА_27 » обмовився і сказав, що звати « ОСОБА_33 ». Більше йому нічого не відомо.

Допитаний у судовому засіданні 14.04.2017 року під головуванням судді ОСОБА_28 , свідок ОСОБА_26 пояснив, що він працює водієм у ФОП « ОСОБА_34 » з 2008 року на автомобілі ДАФ, займається вантажними перевезеннями по всій території України. У середині серпня йому зателефонував ОСОБА_34 та повідомив, що треба перевезти зерно. Обвинуваченого ОСОБА_35 йому представили як «Мішу», сказали що він експедитор і буде супроводжувати зерно. Разом з обвинуваченим та ще одним водієм на прізвище ОСОБА_32 , який керував другою машиною, вони поїхали завантажити зерно, а потім поїхали по маршруту, але ОСОБА_27 сказав, що треба змінити маршрут, бо він знайшов покупця, який заплатить більше. Коли вони приїхали в м. Дніпродзержинськ (тепер Кам`янське) їх вже чекали вантажники ТОВ «Агрос», вони розвантажили машини, а ОСОБА_27 сказав, що нам потрібно їхати в с. Софіївку, там треба забрати вантаж і там він з нами розрахується. Коли вони двома машина приїхали в с. Софіївка, то з`ясувалось що такої адреси не існує, телефон ОСОБА_27 був вимкнений, тоді він зателефонував ОСОБА_36 і все розповів. ОСОБА_34 повідомив, що він також не може зв`язатись з ОСОБА_27 , бо його телефони вимкнені. ОСОБА_34 зв`язався з власником зерна і дізнався, що то були шахраї. Які вкрали зерно. В його присутності з двома понятими проводилось впізнання обвинуваченого по фотографії. Він впізнав обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні 18.05.2017 року під головуванням судді ОСОБА_28 , свідок ОСОБА_37 пояснив, що він працює в ТОВ «ТД Дніпряни» з 2013 року до теперішнього часу, в його обов`язки входить знаходження продавців зернових культур, підготовка договорів, їх реалізація в частині перевірки якості товару, супроводу первинної документації. Іноді буває присутнім при завантажування зерна придбаного у продавця. У серпні 2014 року директор ОСОБА_17 доручив йому відвезти документи до СФГ «Ґрунтознавець», а саме доручення на відвантаження, та підписаний ним договір поставки. Коли він приїхав на місце, то передав документи бухгалтеру. Він перевірив документи та почалось завантаження автомобілів. Всього планувалось завантажити 8 автомобілів, він був присутній лише при завантаженні шести автівок, оскільки ще дві обламалась, директор сказав йому повертатись, попередньо домовились, що останні дві машини завантажать без його участі. Він поїхав, а через декілька днів дізнався, що шахраї вкрали 94 тони зерна, яку залишалось вивезти останніми машинами. На ТОВ «ТД Дніпряни» експедитори не працювали, бо не передбачені штатним розкладом.

Допитаний у судовому засіданні 15.02.2018 року під головуванням судді ОСОБА_28 , свідок ОСОБА_25 пояснив, що він працює водієм у ФОП « ОСОБА_34 » з 2008 року на автомобілі ДАФ, займається вантажними перевезеннями по всій території України. У середині серпня йому зателефонував ОСОБА_34 та повідомив, що треба перевезти зерно. Обвинуваченого ОСОБА_35 йому представили як «Мішу», сказали що він експедитор і буде супроводжувати зерно. Разом з обвинуваченим та ще одним водієм на прізвище ОСОБА_32 , який керував другою машиною, вони поїхали завантажити зерно, а потім поїхали по маршруту, але ОСОБА_27 сказав, що треба змінити маршрут, бо він знайшов покупця, який заплатить більше. Коли вони приїхали в м. Дніпродзержинськ (тепер Кам`янське) їх вже чекали вантажники ТОВ «Агрос», вони розвантажили машини, а ОСОБА_27 скзав, що нам потрібно їхати в с. Софіївку, там треба забрати вантаж і там він з нами розрахується. Коли вони двома машина приїхали в с. Софіївка, то з`ясувалось що такої адреси не існує, телефон ОСОБА_27 був вимкнений, тоді він зателефонував ОСОБА_36 і все розповів. ОСОБА_34 повідомив, що він також не може зв`язатись з ОСОБА_27 , бо його телефони вимкнені. ОСОБА_34 зв`язався з власником зерна і дізнався, що то були шахраї. Які вкрали зерно. В його присутності з двома понятими проводилось впізнання обвинуваченого по фотографії. Він впізнав обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст. 9 КПК України.

За правилами ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на прокурора.

Тобто, обов`язок доведення перед судом обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

З досліджених судом доказів, зокрема з документів, які надані стороною обвинувачення, вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення зареєстровані 19.08.2014 року за № 0000162, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (т.2а.с.1).

Так, на обґрунтування винуватості ОСОБА_23 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, сторона обвинувачення, посилається на наступні докази, які судом в судовому засіданні були досліджені безпосередньо в оригіналі, а саме:

- протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 18.08.2014 року, за яким потерпілий ОСОБА_17 звернувся до Дніпродзержинську ГУ з заявою про вчинення кримінального правопорушення, та виклав обставини його вчинення (т.2 а.с.6);

-платіжні доручення № від 12.08.2014 року та № від 14.08.2014 року за якими ТОВ «ТД Дніпряни» перерахував на рахунок СФГ «Ґрунтознавець» кошти у розмірі 800000,00 грн. та 88000,00 грн. де вказано призначення платежу за пшеницю згідно рахунку № 326 від 08/08/2014 та № 352 від 13/08/2014, відповідно (т.2 а.с.22,23);

-товарно-транспортні накладні № 347 від 13.08.2014 року та № 350 від 13.08.2014 року за якими водій ОСОБА_26 на автомобілі ДАФ НОМЕР_1 з причепом НОМЕР_2 завантажив 39т.720 кг., водій ОСОБА_25 на автомобілі ДАФ НОМЕР_3 з причепом НОМЕР_4 завантажив 54т.280 кг., у вантажовідправника СФГ «Ґрунтознавець» за адресою с. Грушино, Хорольський район, Полтавська область пшениці ярої товарної твердої, вантажоодержувач ТОВ «ТД Дніпряни» пункт розвантаження ТОВ «Дніпрянська ХПП» смт. Дніпряни, Херсонської області, вул. Новолагерська, буд. № 2 (т.2 а.с.24,24);

-постановою від 20.08.2014 року представником потерпілого, цивільним позивачем по кримінальному провадженню № 0000162 від 19.08.2014 року за ознаками ч.2 ст.190 КК України визнано директора ТОВ «ТД Дніпряни» ОСОБА_17 (т.2а.с.43);

-реєстраційні документи Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Дніпряни» , а саме: Виписка з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, в якій наявна інформація про реєстрацію товариства, засновників, вид діяльності ТОВ «ТД Дніпряни», зокрема це оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насіння і кормами для тварин, Витяг № 499 від 26.03.2014 року з реєстру платників податку, Довідка серії АА № 1025800 з ЄДРПОУ, Протокол № 1 від 18.11.2013 року загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Дніпряни», Наказ від 19.11.2013 року згідно якого ОСОБА_17 приступив до виконання обов`язків директора ТОВ «ТД Дніпряни» та Статут ТОВ «ТД Дніпряни» (т.2 а.с.44-45, 46,47-48, 53-54,55,56-75);

-протокол обшуку від 20.08.2014 року, згідно якого було проведено обшук за участю представника потерпілого ОСОБА_17 та директора ТОВ «Агрос» ОСОБА_38 , а також двох понятих, в ході обшуку було взято зразки зерна пшениці у бункерах № 1 - 11 зверху, знизу та збоку та виявлено системний блок «DeLux» (т.2 а.с.82-85);

-карточки аналізу зерна № б/н від 22.08.2014 року, в яких зазначено що були зроблені аналізи відібраного зерна під час обшуку, встановлено, що це пшениця, кількість в ній м`якої та твердої пшениці у відсотках (т.2 а.с.94,95,96);

-висновок експерта № 44/39-8 від 04.09.2014 року згідно якого на накопичувачі на жорстких магнітних дисках системного блоку персонального комп`ютеру вилученого 20.08.2014 року під час обшуку на ТОВ «Агрос» за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Азовська, № 13, відео файлів системи відео спостереження не виявлено (т.2 а.с.105-107);

-свідоцтво платника єдиного податку серії НОМЕР_7 , в якому вказано, що ОСОБА_24 є суб`єктом господарювання вид діяльності діяльність автомобільного вантажного транспорту (т.2 а.с.149);

-свідоцтво серії НОМЕР_8 про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_24 (т.2а.с.150);

-трудовий договір укладений від 02.07.2014 року між працівником ОСОБА_25 та ФОП ОСОБА_24 , за яким працівник повинен виконувати роботу водія вантажного автомобіля по всій території України (т.2 а.с.153-154);

-трудовий договір укладений від 10.03.2008 року між працівником ОСОБА_26 та ФОП ОСОБА_24 , за яким працівник повинен виконувати роботу водія вантажного автомобіля по всій території України (т.2 а.с.155, 156-159);

-довідки № 40 та № 41 від 12.08.2014 року згідно яких водії ОСОБА_25 у автомобіль НОМЕР_3 та ОСОБА_26 у автомобіль НОМЕР_1 залили пальне у кількості 400 літрів у кожний автомобіль на загальну суму 6240,00 грн. на АЗС (ПП ОСОБА_39 ) (т.2 а.с.156,157);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.09.2014 року, згідно якого свідок ОСОБА_25 впізнав на фото № 3, ОСОБА_40 , як особу, яка була представником ТОВ «Агрос», який 14.08.2014 року зустрів їх автомобілі приблизно о 07.00 07.30 год., в м. Дніпродзержинськ на автомобілі марки «Опель Омега», се ребристого кольору, та за вказівкою якого було проведено вивантаження зерна на мукомельному комплексі ТОВ «Агрос» (т.2 а.с.245-248);

-протокол пред`явлення особи для впізнання від 12.09.2014 року, фототаблицею до нього, згідно якого свідок ОСОБА_26 впізнав на фото № 2, ОСОБА_40 , як особу, яка була представником ТОВ «Агрос», який 14.08.2014 року зустрів їх автомобілі приблизно о 07.00 07.30 год., в м. Дніпродзержинськ на автомобілі марки «Опель Омега», се ребристого кольору, та за вказівкою якого було проведено вивантаження зерна на мукомельному комплексі ТОВ «Агрос» (т.2 а.с.249-252);

-лист № 6631 від 25.09.2014 року, наданий начальником ЦНП УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_41 , з якого вбачається, що ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить автомобіль марки «Opel OMEGA», 1997 року випуску, д.н.з. НОМЕР_9 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_10 від 28.09.2000р. та автомобіль марки «MITSUBISHI OUTLANDER», 1008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_11 , свдоцтво про реєстрацію НОМЕР_12 від 25.11.2008 року (т.3 а.с.23);

-заява анкета № б/н від 01.06.2012 року згідно якої ОСОБА_43 звернувся до ПАТ «Приват Банк» для отримання платіжної картки, отримав картки № НОМЕР_6 та № НОМЕР_5 , та виписки з цих особистих рахунків, на які потерпілий ОСОБА_17 перераховував кошти на пальне та вони були зняти в АДРЕСА_3 (т.3 а.с.30-31, 34-37, 38-42);

-постанова від 04.02.2015 року, якою було змінено кваліфікацію складу кримінального правопорушення по кримінальному провадженню № 0000162 від 19.08.2014 року з ч.2 ст.190 КК України на ч.4 ст.190 КК України (т.3 а.с.106-107);

- протокол огляду від 17.09.2015 року, який було проведено в присутності двох понятих, в приміщенні каб. № 411 СВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС У країни в Дніпропетровській області, розташованому за адресою м. Дніпродзержинськ, пр. Аношкіна 7/42, при штучному освітленні, предметом огляду був диск DVD-R (16х) № 3229511-R-F VIDEX MAMBA 4,7 GB синьо-білого кольору, з інформацією фото осіб, які здійснювали банківські операції з використанням карток № НОМЕР_6 та № НОМЕР_5 в період часу з 11.08.2014 року по 13.08.2014 року, з відео архівів банкоматів, розташованих за адресами: АДРЕСА_4 (магазин ПП ОСОБА_44 ), АДРЕСА_5 , було встановлено фото трьох осіб, які здійснювали операції за цими картками з фототаблицями до нього (т.4 а.с.169, 170-192);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 06.10.2015 року за участю свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_25 в присутності представника потерпілого ОСОБА_17 , та двох понятих, які показали куди вони прибули 14.08.2014, в м. Дніпродзержинськ, показали вагову металобази ЗАТ «Дзержинец», розташованій за адресою: вул. Дніпробудівська, 20-а в м. Дніпродзержинську, де їх вантажні автомобілі ДАФ д. н. НОМЕР_1 з напівпричепом д.н. НОМЕР_2 та ДАФ д.н. НОМЕР_3 з напівпричепом д.н. НОМЕР_4 під їх керуванням, у супроводі представників ТОВ «Агросс» зважили зерно, потім приїхали на територію борошномельного комплексу ТОВ «Агросс», розташованого за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Азовська, 13, де здійснили розвантаження зернової продукції - пшениці ярової товарної твердої, фототаблиці до нього (т.4 а.с. 212-215);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.10.2015 року, згідно якого свідок ОСОБА_24 , впізнав на фото № 2, ОСОБА_23 , як особу, з якою він зустрічався 12.08.2014 року в м. Золотоноша, який представився на ім`я « ОСОБА_27 », який був представлений замовником на ім`я « ОСОБА_31 », як експедитор, який буде супроводжувати вантаж зернової продукції з Полтавської області до Херсонської області разом з водіями вантажних машин ОСОБА_26 та ОСОБА_25 , фототаблиця до нього (т.4 а.с.216-217);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.10.2015 року, згідно якого свідок ОСОБА_25 , впізнав на фото № 4, ОСОБА_23 , як особу, який представився як представник ТОВ «ТД Дніпряни» назвався ім`ям « ОСОБА_27 », та 13-14.08.2014 року їхав разом з ним у вантажному автомобілі під час перевезення зернової продукції за маршрутом м. Золотоноша м. Дніпродзержинськ, був присутній під час загрузки в Полтавській області в СФГ «Ґрунтознавець» та який змінив місце вигризки зерна на м. Дніпродзержинськ, вул. Азовська, 13 ТОВ «Агрос», фототаблиця до нього (т.4 а.с.218-219);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.10.2015 року, фототаблицею до нього, згідно якого свідок ОСОБА_26 впізнав на фото № 3, ОСОБА_23 , як особу, який представився як представник ТОВ «ТД Дніпряни» назвався ім`ям « ОСОБА_27 », та 13-14.08.2014 року їхав в автомобілі разом з водієм ОСОБА_25 під час перевезення зернової продукції за маршрутом м. Золотоноша м. Дніпродзержинськ, був присутній під час загрузки в Полтавській області в СФГ «Ґрунтознавець» та який змінив місце вигризки зерна на м. Дніпродзержинськ, вул. Азовська, 13 ТОВ «Агрос», фотознімки до нього (т.4 а.с.220-221);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.10..2015 року, фототаблицею до нього, згідно якого свідок ОСОБА_45 впізнав на фото № 2, ОСОБА_23 , як особу, який був присутнім 13.08.2014 року на зерновому току СФГ «Ґрунтознавець» за адресою с. с. Грушино Хорольського району Полтавської області, вул. Шевченка, 22, під час завантаження автомобілів ДАФ д. н. НОМЕР_1 з напівпричепом д.н. НОМЕР_2 та ДАФ д.н. НОМЕР_3 з напівпричепом д.н. НОМЕР_4 , який представився як представник ТОВ «ТД Дніпряни», з якою він розмовляв особисто (т.5 а.с.13-14);

-рахунок № 326 від 08.08.2014 року за яким постачальник СФГ «Ґрунтознавець» повинен надати ТОВ «ТД Дніпряни» пшеницю яру товарну тверду у кількості 315 тон на загальну суму разом з ПДВ 1260000,00 грн., які були сплачені ТОВ «ТД Дніпряни» )т.5а.с.39);

-довіреність № 279 від 08.08.2014 року, яка видана менеджеру по закупкам продукції ОСОБА_46 , на отримання від СФГ «Ґрунтознавець», згідно рахунку № 326 від 08.08.2014 року пшениці у кількості 315 тон (т.5а.с.42);

-договір поставки № 0808.1-2014 від 08.08.2014 року укладений між СФГ «Ґрунтознавець» та ТОВ «ТД Дніпряни» з Додатком № 1 до нього на поставку пшениці у кількості 315 тон (т.5а.с.43-47);

-платіжні доручення № від 11.08.2014 року, № від 12.08.2014 року та № від 14.08.2014 року за якими ТОВ «ТД Дніпряни» перерахував на рахунок СФГ «Ґрунтознавець» кошти у розмірі 460000,00 грн., 800000,00 грн. та 88000,00 грн. де вказано призначення платежу за пшеницю згідно рахунку № 326 від 08/08/2014 та № 352 від 13/08/2014, відповідно (т.5 а.с.48,49,50);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.10..2015 року, фототаблицею до нього, згідно якого свідок ОСОБА_40 впізнав на фото № 3, ОСОБА_23 , як особу, який йому знайомий, але при яких обставинах вони познайомились та спілкувались він не пам`ятає (т.5 а.с.53-54);

-висновок судово-товарознавчої експертизи № 864 від 26.04.2016 року, за яким ринкова вартість 94 тон пшениці яра товарна тверда, українського походження врожаю 2014 року станом на 14.08.2014 рік складає 387389,04 грн. (т.5а.с.137-141);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 13.05.2016 року за участю підозрюваного ОСОБА_23 в присутності двох понятих, який показав куди він прибув разом з водіями ОСОБА_26 та ОСОБА_25 14.08.2014, в м. Дніпродзержинськ, показав вагову металобази ЗАТ «Дзержинец», розташованої за адресою: вул. Дніпробудівська, 20-а в м. Дніпродзержинську, де були зважені вантажні автомобілі ДАФ д. н. НОМЕР_1 з напівпричепом д.н. НОМЕР_2 та ДАФ д.н. НОМЕР_3 з напівпричепом д.н. НОМЕР_4 під їх керуванням, у супроводі представника ТОВ «Агросс» зважували зерно, потім приїхали на територію борошномельного комплексу ТОВ «Агросс», розташованого за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Азовська, 13, де здійснили розвантаження зернової продукції - пшениці ярової товарної твердої, там він отримав від технолога гроші в розмірі 130000,00 150000,00 грн. (точно він не знає, він їх не рахував, у чорному спец.пакеті, потім під`їхав власник вантажу ОСОБА_47 і він передав йому цей пакет з грошима, фототаблиці до нього (т.6 а.с. 4-6);

-позовна заява подана представником ТОВ «ТД Дніпряни» ОСОБА_17 про відшкодування майнової шкоди завданої злочином на загальну суму 294389,04 грн. (т.6 а.с.18);

-постанова від 18.07.2016 року, якою були виділені матеріали з кримінального провадження № 0000162 матеріали відносно невстановлених в ході досудового розслідування осіб по ч.4 ст.190 КК за фактом заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому в особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб (т.6а.с.65-69);

-після виділення матеріалів з кримінального провадження № 0000162 відомості за даним фактом 19.07.2016 року було внесені до ЄРДР кримінальне провадження № 0000198 (т.6а.с.69).

Згідно ст. 190 КК України шахрайством визнається заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. Обман полягає у повідомленні неправдивих відомостей або замовчування відомостей, які мають бути повідомлені, з метою заволодіння майном або придбання права на майно. Зловживання довірою - вид обману, що полягає у використанні винним довірливих відносин з потерпілим, заснованих на родинних, службових відносинах, знайомстві, інших цивільно-правових відносинах. При цьому обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього.

За змістом ст. 24 КК України наявність вини у формі умислу передбачає, що особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала або свідомо припускала їх настання.

Отримання майна під умовою виконання якого-небудь зобов`язання кваліфікується як шахрайство в тому разі, коли винна особа ще в момент заволодіння цим майном мала мету його присвоїти, а зобов`язання - не виконувати.

Диспозиція ч.4 ст.190 КК України передбачає відповідальність за шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах.

Аналізуючи надані до суду докази в їх сукупності, які вказують на характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, обстановку, в якій діяла відповідна особа, тощо, суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом умислу обвинуваченого на заволодіння майном потерпілого шляхом зловживання довірою в особливо великих розмірах та про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Такі висновки підтверджуються показаннями представника потерпілого, свідків, показаннями самого обвинуваченого, письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Суд визнає показання обвинуваченого та представника потерпілого послідовними й такими, що не містять істотних суперечностей, узгоджуються між собою та іншими доказами, а тому підстав не довіряти їм у суду не має.

Оцінюючи вищевказані досліджені судом докази по кримінальному провадженню, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів - достатніми та взаємозв`язаними між собою, а тому покладає їх в основу обвинувального вироку.

Таким чином, суд приходить до переконання про наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_23 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, так як він, маючи умисел на заволодіння майном ТОВ «ТД Дніпряни», домовився з директором про транспортування продукції з с. Грушино Хорольського району Полтавської області, вул. Шевченка, 22 до пункту розвантаження ТОВ «Дніпрянська ХПП» смт. Дніпряни, Херсонської області, вул. Новолагерська, буд. № 2, був присутній під час погрузки зерна в СФГ «Ґрунтознавець», представився експедитором ТОВ «ТД Дніпряни», супроводжував автомобілі ДАФ д. н. НОМЕР_1 з напівпричепом д.н. НОМЕР_2 та ДАФ д.н. НОМЕР_3 з напівпричепом д.н. НОМЕР_4 , які були завантажені зерном, що належить ТОВ «ТД Дніпряни» та змінив місце вигризки зерна на м. Дніпродзержинськ, вул. Азовська, 13, ТОВ «Агросс», та розпорядився ним на власний розсуд - реалізував іншим особам, а вилучені кошти обернув на свою користь.

Враховуючи викладене, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_23 за ч. 4 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинений в особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_23 суд вважає зазначити наступне.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 15-рп/2004 від 02.11.2004 р., окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути помірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 р.), та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 р.) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16.10.2008 р.) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до положень ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 24.02.2020 по справі № 759/5339/19, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення у значенні ст. 414 КПК означає з`ясування судом насамперед питання про те, до злочинів якої категорії тяжкості відносить закон (ст. 12 КК) вчинене у конкретному випадку злочинне діяння. Беручи до уваги те, що у ст. 12 КК дається лише видова характеристика ступеня тяжкості злочину, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за злочин цього виду, суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак.

Під особою обвинуваченого у контексті ст. 414 КПК розуміється сукупність фізичних, соціально-демографічних, психологічних, правових, морально-етичних та інших ознак індивіда, щодо якого ухвалено обвинувальний вирок, які існують на момент прийняття такого рішення та мають важливе значення для вибору покарання з огляду мети і засад його призначення. Тобто поняття «особа обвинуваченого» вживається у тому ж значенні, що й у п. 3 ч. 1 ст. 65 КК поняття «особа винного».

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання і тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги під час призначення покарання.

Поняття судової дискреції (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_23 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до особливо тяжких злочинів.

Щодо особи обвинуваченого, то суд враховує те, що обвинувачений раніше не судимий, не працює, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно мешкає разом з матір`ю пенсіонеркою 1951 року народження (т.5 а.с.105,150), на «Д» обліку у лікаря-психіатра не знаходиться, у лікаря - нарколога КУ «ІМЦЛ» перебуває під наглядом з 13.09.2002 року з Діагнозом: «Психічні, поведінкові розлади внаслідок вживання опія. Синдром залежності» (т.5 а.с.107), проходив лікування в КУ «ООТКЛ» з Діагнозом: «А19ВДТБ (11.12.2015обох легень (диемінований) дестр (ф.інфільтрації) туберкульоз в/грудних д/вузлах МБТ-М-МТ-К0 резіст) гіст) Кат1Ког4 (2015) (т.5а.с.115), перебуває на військовому обліку в Ізмаїльському ОМВК (т.6а.с.29).

Суд також враховує обставини, які згідно ст.66 КК України пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування шкоди.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання, судом не встановлено.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При цьому суд зазначає, що одна лише тяжкість вчинених діянь не може бути єдиною та безумовною підставою для висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та враховуючи наведені обставини, а також думку представника потерпілої юридичної особи цивільного позивача, який щодо міри покарання покладається на думку суду, посткримінальну поведінку обвинуваченого, який за період біля восьми років, що пройшов з дня вчинення злочину, ні до адміністративної, ні до кримінальної чи будь-якої іншої відповідальності не притягувався, не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, на його утриманні перебуває пристаріла мати, яка хворіє і потребує лікування, відшкодував шкоду, що у сукупності свідчить про наявність у засудженого соціальних чинників стримуючого характеру та дає можливість стверджувати про позитивний вплив на нього з боку його близького оточення, а тому суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому до нього слід застосувати ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Статтею 77 КК України чітко регламентовано, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

Із аналізу наведеної норми слідує, що серед вичерпного переліку додаткових покарань, які можуть бути призначені у разі прийняття рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, конфіскація майна відсутня.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму ВСУ 24.10.2003 № 7 Про практику призначення судоми кримінального покарання, якщо додаткове покарання у виді конфіскації майна за санкцією статті є обов`язковим, то у разі прийняття рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням воно не застосовується, оскільки статтею 77 КК передбачено вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у такому випадку, серед яких конфіскація майна відсутня.

Таким чином, у відповідності до ст.77 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна суд не застосовує.

Суд вважає, що саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, особі засудженого, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

При вирішенні заявленого цивільного позову Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД Дніпряни» про стягнення з ОСОБА_23 394389,04 гривні у відшкодування майнової шкоди, судом враховується що заявлена сума позову складається із 7000 гривень як розміру грошових коштів якими заволоділи, та 387389, 04 гривні як вартості 94 тон пшениці яра товарна тверда, вартість якої визначено згідно до судово-товарознавчої експертизи (т. 5 а.с. 137-141).

Також судом враховується, що частина із зазначеної вище пшениці, а саме зерно пшениці 2014 року врожаю, загальною вагою 30 тон, що знаходиться в бункері № 1, розташованому зліва від елеватора цілісного майнового комплексу ТОВ «Агросс», за адресою м. Дніпродзержинськ, вул. Азовська, 13, яке передано Постановою слідчого СВ Дніпродзержинського МУ від 01.10.2015 року на відповідальне зберігання власнику ТОВ «ТД Дніпряни» (т.4 а.с.207).

А тому, враховуючи приписи ст.ст. 22, 1166 ЦК України, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову частково, а саме в частині вартості 64 тон пшениці яра товарна тверда, з врахуванням вже переданого на зберігання 30 тон зазначеної пшениці потерпілій особі, що дорівнює 64 тон х 4121,16 гривні за 1 тону згідно до експертного висновку = 263754,24 гривні. В іншій частині заявлені позовні вимоги що стосується розміру грошових коштів якими заволодів ОСОБА_23 разом із невстановленими в ході досудового розслідування особами у сумі 7000 гривень, є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 124, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції на час вчинення злочину) та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк його попереднього ув`язнення, з 23 травня 2016 року, тобто з дати затримання (т.6а.с.26,27) по 13 листопада 2017 року, включно по час звільнення з зали суду (т.1а.с.189-190).

Накладений арешт Ухвалою суду від 30.09.2014 року на майно, що належить ТОВ «ТД Дніпряни» , а саме: зерно пшениці 2014 року врожаю, загальною вагою 30 тон, що знаходиться в бункері № 1, розташованому зліва від елеватора цілісного майнового комплексу ТОВ «Агросс», за адресою м. Дніпродзержинськ, вул. Азовська, 13 (т.3а.с.4), яке визнано Постановою від 01.10.2015 року, слідчого СВ Дніпродзержинського МУ речовим доказом (т.4 а.с.207) - скасувати.

Речові докази: зерно пшениці 2014 року врожаю, загальною вагою 30 тон, що знаходиться в бункері № 1, розташованому зліва від елеватора цілісного майнового комплексу ТОВ «Агросс», за адресою м. Дніпродзержинськ, вул. Азовська, 13, яке передано Постановою слідчого СВ Дніпродзержинського МУ від 01.10.2015 року на відповідальне зберігання власнику ТОВ «ТД Дніпряни» код (т.4 а.с.207) залишити у власника ТОВ «ТД Дніпряни» код ЄДРПОУ 38983320.

Стягнути з ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати по проведенню судової експертизи № 44/39-8 від 04.09.2014 року (т.2 а.с. 104), у розмірі 393 (триста дев`яносто три) гривні 12 копійок та № 864 від 26.04.2016 року (т.4 а.с. 136), у розмірі 200 (двісті) гривень 00 копійок, згідно ст. 124 КПК України.

Інші судові витрати понесені в ході досудового слідства, з підстав проведених експертних досліджень, які не покладені в обвинувачення ОСОБА_23 в межах обвинувачення за ч. 4 ст. 190 КК України, віднести за рахунок держави.

Цивільний позов заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД Дніпряни» про стягнення з ОСОБА_23 394389,04 гривні у відшкодування майнової шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Дніпряни» - 270754 (двісті сімдесят сімсот п`ятдесят чотири) гривні 24 копійки - у відшкодування майнової шкоди.

В іншій частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Дніпряни» - відмовити.

До набрання вироком законної чинності, запобіжний захід засудженому ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3