ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря прокурора захисника підозрюваногоОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 грудня 2022 рокупро застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів, Житомирської області, українця, громадянина України, заступника командира з тилу начальника тилу військової частини НОМЕР_1 , майора, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

в с т а н о в и в:

Слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, строком на 60 діб, з подальшим утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор», із визначенням розміру застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою слідчого Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 грудня 2022 року клопотання слідчого ОСОБА_8 - задоволено.

Застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 02.03.2023 року включно.

Строк тримання під вартою обчислювати з 05.12.2022 року.

Визначено розмір застави 20 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 53680,00 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) та у разі внесення якої покладено на підозрюваного наступні зобов`язання:

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту м. Рівне, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування із свідками сторони обвинувачення, військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 без присутності слідчого/прокурора;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень, можливості незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачено ч. 7 ст. 176 КПК України.

Також, слідчий суддя визначив підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави, що становить 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 53680,00 гривень та вважає, що така сума застави буде достатньою для забезпечення його належної поведінки.

Даний розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 , не погоджуючись з судовим рішенням, вважаючи його таким, що прийнято з порушенням вимог КПК України, у повній невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, при нез`ясуванні обставин, що мають значення для правильного вирішення питання щодо запобіжного заходу, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою закрити провадження в кримінальній справі.

Апеляційна скарга ОСОБА_7 , зокрема, мотивована тим, що в ухвалі суду присутнє істотне порушення КПК України та норм європейського права у зв`язку з незаконним затриманням особи та необґрунтованим обранням стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за неіснуючим кримінальним провадженням.

До апеляційного суду також надійшла скарга захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.12.2022 року.

Захисник зазначає, що сторона захисту не погоджується з ухвалою слідчого судді та вважає її такою, що не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню, так як дана ухвала не відповідає дійсним обставинам справи.

Вказує, що досудове розслідування намагалось довести, що нібито ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні майор, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді заступника командира з тилу начальника тилу військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з мотивів тимчасово не виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від її проходження, у порушення вимог ст.ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, 14.07.2022 року, близько 16 години самовільно, без дозволу командування в умовах воєнного стану залишив розташування військової частини НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього, поки 05.12.2022 року у м. Рівне органом досудового розслідування не був затриманий.

Адвокат ОСОБА_6 звертає увагу суду на те, що кримінальне провадження відкрито не тільки за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а і ч. 4 ст. 410 КК України, так як при залишенні розташування військової частини ОСОБА_7 залишив при собі табельну зброю, яку йому видали для виконання службових обов`язків. Але орган досудового слідства повідомив про підозру тільки за ч. 5 ст. 407 КК України, так як на думку сторони захисту, в іншій частині обвинувачення не знайшло свого об`єктивного підтвердження.

Крім того, не зрозуміло з яких причин, орган досудового розслідування не вказує, що при затриманні у ОСОБА_7 , 05.12.2022 року, був рапорт до його керівництва з проханням поновити його на посаді та поставити на забезпечення в зв`язку з тим, що вступило в законну силу рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21.10.2022 року про те, що скасовано п.3.1. Наказу ТВО командира військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині від 17.07.2022 року № 141 в частині самовільного залишення військової частини або місця служби з з 14.07.2022 року майором ОСОБА_7 та його зняття з всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Вище вказані обставини повністю нівелюють твердження слідства про самовільність залишення місця служби ОСОБА_7 і при таких обставинах відсутня фактична суб`єктивна сторона даного правопорушення у вигляді прямого умислу, а відповідно це виключає кримінальну відповідальність.

Таким чином, при розгляді клопотання слідчого суд не в повній мірі перевірив обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 і таким чином, слідчий суддя, прийшов до хибних висновків.

В зв`язку з вищевикладеним захисник підозрюваного просить суд скасувати ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.12.2022 року про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити повністю, при цьому повернути сплачену суму застави.

20 грудня 2022 року підозрюваний ОСОБА_7 надіслав до суду доповнення до апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апелянт вказує, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 412 КПК України судове рішення у будь-якому випадку підлягає скасуванню, якщо порушені правила територіальної підсудності.

Звертає увагу, зокрема, на те, що відповідно до інформації за завідомо підробленими, неіснуючими копіями витягів з ЄРДР за кримінальним провадженням № 0000069 від 26 липня 2022 року, встановлено, що органом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні є Четвертий слідчий відділ (з дислокацією у м. Черкаси) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Києві.

Згідно інформації з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на даний час місцезнаходження органу досудового розслідування Територіального управління ДБР, розташованого у місті Києві визначено за адресою: Україна, 01133, місто Київ, б. Лесі Українки, буд. 26.

Враховуючи, що орган досудового розслідування не знаходиться на території Соснівського району м. Черкаси і навіть не знаходиться у м. Черкаси, подане слідчим клопотання не підсудне Соснівському районному суду міста Черкаси.

ОСОБА_7 вказує, що слідчий суддя Соснівського районного суду ухвалою від 07.12.2022 року з порушенням правил територіальної підсудності задовольнила клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у м. Києві ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника - адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали клопотання, перевіривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.06 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права.

Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Колегія суддів за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції встановила, що зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідування перебувають матеріали кримінального провадження за підозрою у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 26 липня 2022 року.

05.12.2022 року ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

05.12.2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у самовільному залишенні військової частини, вчинене в умовах воєнного стану, особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами, а саме: повідомленням військової частини НОМЕР_1 №1/419/22 від 25.07.2022 року про кримінальне правопорушення; актом службового розслідуванням за фактом самовільного залишення місця проходження військової служби майором, призваним за мобілізацією ОСОБА_7 від 25.07.2022 року; протоколами допиту свідків; іншими матеріалами кримінального провадження.

Вказані матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

В судовому засідання прокурор пояснив, що на даний час є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , знаходячись на волі, буде незаконно впливати на свідків, а також знаходячись на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Дане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років.

З ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості, для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього обмежувального заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , суд виходив з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Отже, на даний час існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, оскільки з урахуванням в сукупності обставин відповідно до ст. 178 КПК України: ОСОБА_7 раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем служби характеризується посередньо, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Крім того, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , слідчим суддею взято до уваги рішення Рівенського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2022 року, яким позовну заяву ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Національне агентство з питань запобігання корупції до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу - задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано п.3.1. наказу ТВО командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.07.2022 №141 в частині самовільного залишення військової частини або місця служби з 14.07.2022 майором ОСОБА_7 та його зняття з всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Насамперед суд зазначає, що предметом судового розгляду в межах даної справи є правомірність прийняття відповідачем наказу про самовільне залишення військової частини та зняття з усіх видів грошового забезпечення позивача, без надання оцінки порядку та результатам проведення службового розслідування, здійсненого після прийняття оскаржуваного наказу в справі.

Також не є предметом доказування у справі обставини вчинення/невчинення адміністративних чи кримінальних правопорушень сторонами у справі.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Порядок призупинення та продовження військової служби визначається положеннями про проходження військової служби.

Враховуючи обґрунтовану підозру у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, слідчий суддя приходить до висновку про застосування запобіжного заходу.

Воєнний стан розпочався та діє на всій території України з моменту набрання чинності Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Указів Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022 та №573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Відповідно до ч. 7 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини, зокрема у викладених рішеннях по справах «Калашников проти Росії», «Томазі проти Франції» та інших, роз`яснив, що сама по собі тяжкість злочину згідно повідомлення особі про підозру, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень, можливості незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя прийшов до вірного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про необхідність застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачено ч. 7 ст. 176 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

За таких обставин, слідчий суддя вірно дійшов до висновку про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід може не забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде сприяти цілям кримінального провадження.

Під час апеляційного розгляду захисник підозрюваного ОСОБА_6 не навів достатніх підстав та не обґрунтував доцільність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні слідчого та не довів, що обрання підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою буде достатнім для запобігання неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_7 .

Отже, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, що буде необхідним для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та буде відповідати загальним принципам закріпленим в ч. 3 ст. 5 Конвенції.

Щодо вимог апелянта про закриття кримінального провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Закриття кримінального провадження на стадії досудового розслідування не входить до компетенції слідчого судді.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий уповноважений: приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284цього Кодексу. (п. 8 ч. 2 ст. 40 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.284 КПК України Кримінальне провадження закривається судом: 1) у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності; 1-1) з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті; 1-1) з підстави, передбаченої пунктом3-1частини першої цієї статті; 2) якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом; 3) досягнуто податковий компроміс у справах про кримінальні правопорушення, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Що стосується доводів апелянта ОСОБА_7 про порушення слідчим суддею правил територіальної підсудності, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 38 КПК України, органом досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання. Досудове слідство здійснюють: 1) слідчі підрозділи: - органів Національної поліції; - органів безпеки; - органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України; 3) підрозділи детективів органів Бюро економічної безпеки України.

Територіальне управління розташоване у місті Києві, поширює свою діяльність на місто Київ, Київську область, Черкаську та Чернігівську області.

Орган досудового розслідування, Четвертий слідчий відділ (з дислокацією у м. Черкаси) Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у м. Києві, у вказаному кримінальному провадженні знаходиться у межах територіальної юрисдикції Соснівського районного суду м. Черкаси, а тому слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси і розглянув клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) Територіального управління Державного бюро розслідування розташованого у м. Києві ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України згідно правил територіальної підсудності відповідно до норм КПК України.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи, які вказані в апеляційних скаргах підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 були предметом детального дослідження в ході розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції та слідчим суддею надано на них обґрунтовані і мотивовані відповіді.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею суду першої інстанції розглянуто клопотання слідчого з дотриманням положень кримінального процесуального закону та прийнято законне та обґрунтоване рішення, підстави для скасування якого відсутні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 грудня 2022 рокупро застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_9

Судді ОСОБА_10

ОСОБА_11 ОСОБА_12