УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2023 Справа №607/7043/22
провадження № 1-кс/607/1690/2023

Cуддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі: особи, яка подала заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі заявуОСОБА_3 , про відвід судді,

установила:

13.03.2023 обвинуваченим ОСОБА_3 подано заяву про відвід головуючому судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_6 з розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000624 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

У цій заяві ОСОБА_3 зазначив про те, що просить відсторонити суддю ОСОБА_6 від вказаної кримінальної справи, оскільки остання збирається винести вирок, який ґрунтується на припущеннях; докази належним чином не дослідженні; порушено його право на перехресний допит свідків.

У судовому засіданні під час розгляду заяви про відвід судді заявник обвинувачений ОСОБА_3 , вказав, що під час її вирішення покладається на думку суду.

Захисник адвокат ОСОБА_4 , висловилась, що в неї виникли труднощі під час обґрунтування своєї позиції, оскільки обвинувачений не висловив свою думку щодо поданої ним заяви.

Прокурор ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , вказавши на необґрунтованість цієї заяви.

Суддя ОСОБА_6 , будучи повідомленою про розгляд заяви про відвід, в судове засідання не прибула, що не є перешкодою для вирішення даного питання відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України, оскільки давати пояснення особою, якій заявлено відвід, є бажанням цієї особи.

Суддя, розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід головуючого судді, приходить до наступних висновків:

відповідно до ст. 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Пунктом 1 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод» встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ч. 1 ст. 26 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

У разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу (ч. 1 ст. 81 КПК України).

Статтею ст. 75 КПК України встановлено вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді, слідчого судді у кримінальному провадженні.

Як вбачається із змісту ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Крім цього, відповідно до ст. 76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, слідчий суддя, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні (ч. 2 ст. 80 КПК України).

Із системного аналізу вищевказаних норм вбачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, зокрема які можуть викликати сумнів у неупередженості. Водночас, ці обставини повинні бути доведені.

Європейський суд з прав людини в п. 49 рішення у справі «Білуха проти України» вказав, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно об`єктивного критерію цей Суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 52 рішення у справі «Білуха проти України»).

Зазначенні підстави відводу, наведені в письмовій заяві обвинуваченим ОСОБА_3 , на думку судді, відповідно до ст. 75, ст. 76 КК України, не можуть бути підставою для відводу.

Вони оцінюються як незгода обвинуваченого із рішеннями судді при судовому провадженні щодо нього.

При розгляді заяви про відвід головуючій судді ОСОБА_6 не встановлено будь-яких обставин, які б давали підстави для відводу судді.

З огляду на наведене, вважаю, що у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід головуючого судді Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_6 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, п. 1 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод», суддя,-

постановила:

у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід головуючого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_6 у судовому провадженні з розгляду кримінального провадження №0000624 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, судова справа № 607/7043/22, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

CуддяОСОБА_1