справа № 488/742/22
провадження № 1-кп/488/150/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2023 року місто Миколаїв, вулиця Доктора Самойловича, 29-А

Корабельний районний суд міста Миколаєва
у складі:
суддіОСОБА_1
за участю
секретарів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора:ОСОБА_4
обвинуваченого:ОСОБА_5
захисника:ОСОБА_6
потерпілої:ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000222 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Путивль, Путивльського району Сумської області, громадянин України, освіта середня спеціальна, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

03.03.2022 року близько 23:00 години за порушення комендантської години в Корабельному районі міста Миколаєва було затримано та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі у тексті ІНФОРМАЦІЯ_3 , територіальний центр) за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_8 .

В цей час в приміщенні територіального центру на службі перебував обвинувачений, який відповідно до наказу від 27.02.2022 року № 20 начальника зазначеного центру, здійснював посилення його охорони та оборони.

В подальшому щодо ОСОБА_8 було прийнято рішення про переведення його до будівлі будинку культури "Корабельний", який розташований за адресою: місто Миколаїв, проспект Богоявленський, 328 до закінчення строку дії комендантської години.

Для супроводження ОСОБА_8 до ІНФОРМАЦІЯ_4 прибули озброєні військовослужбовці ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які мали довести ОСОБА_8 до будівлі будинку культури "Корабельний" та передати черговому, але обвинувачений вирішив особисто супроводити зазначених осіб, взявши із собою видану йому вогнепальну зброю - 5,45-мм автомат Калашникова (АК-74) із серійним номером НОМЕР_1 , 1983 року виготовлення, споряджений бойовими набоями.

Разом з цим, під час слідування від ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинувачений почав виказувати особисті претензії щодо перебування ОСОБА_8 у нічний час у місті та порушення ним комендантської години, у зв`язку із чим у них виник словесний конфлікт.

При цьому обвинувачений, знаходячись біля світлофору справа на перехресті проспекту Богоявленського із вулицею Новобудівною близько 23:45 години 03.03.2022 року, керуючись раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на позбавлення життя ОСОБА_8 , усвідомлюючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині і бажаючи їх настання, тримаючи в руках видану йому зазначену вогнепальну зброю - 5,45-мм автомат Калашникова (АК-74), здійснив два постріли в область тулуба та голови ОСОБА_8 .

В результаті зазначених протиправних дій у вигляді неправомірного та необґрунтованого застосування зброї, обвинувачений заподіяв ОСОБА_8 одне скрізне вогнепальне поранення тулуба в області задньо-зовнішньої поверхні правого плечового суглобу та одне скрізне вогнепальне поранення голови на відстані 7,0 см догори від кута нижньої щелепи зліва біля нижнього краю мочки вуха, спричинивши ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді скрізного вогнепального поранення голови у вигляді переломів кісток склепіння та основи черепа, пошкоджень оболонок головного мозку, крововиливу під м`яку мозкову оболонку головного мозку, деструкції та забоїв речовини головного мозку, від якого останній помер на місці вчинення кримінального правопорушення.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення заперечив та показав суду, що з перших днів повномасштабного вторгнення постійно знаходився у розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_4 , добровільно прибувши туди, оскільки перебував в резерві військової частини та не міг до неї дістатися, при цьому виконував різноманітні завдання, так як мав бойовий досвід.

В ніч з 03 на 04 березня 2022 року, прийшовши до регіонального центру, будучи одягненим в цивільний одяг та розгрузку, вечеряв у їдальні. Згодом обвинувачений побачив, що привели ОСОБА_8 , він був в коридорі, з ним розмовляли інші військовослужбовці. За затриманим прибув конвой (свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ), обвинувачений повідомив їм, щоб вони зачекали, бо він піде з ними, щоб допомогти, оскільки в нього більше досвіду.

Коли вони разом виходили з територіального центру, хтось сказав, що потрібно забрати речі затриманого, один зі свідків повернувся, інший залишився на вулиці, обвинувачений з ОСОБА_8 пішли вперед, обвинувачений розпитував ОСОБА_8 хто він такий, звідки він та чи є він диверсантом, тому що за наявною у нього інформацією, в Миколаїв цього дня проникла група диверсантів, у зв`язку з чим обвинувачений перебував в напруженому стані.

При цьому обвинувачений хотів подивитися, де конвоїри, повернувся, щоб їх побачити, але було темно, тому він нічого не бачив. В момент повороту обвинувачений отримав удар в область лівого ока, скоріше за все, ОСОБА_8 вдарив його головою. Після нанесення удару ОСОБА_8 почав рухатися, самого затриманого обвинувачений не бачив, оскільки було темно, лише чув звуки його капців. Обвинувачений крикнув «стій», але той не зупинився, після чого, діючи «на автоматі», обвинувачений вистрілив два рази у напрямку звуків, при цьому не бачив ОСОБА_8 чи його силует. Саме два, а не один постріл обвинувачений зробив тому, що так звик стріляти одиночними пострілами, але декілька разів, оскільки стрільба одиночними пострілами є ефективнішою за стрільбу чергами. Зброя у обвинуваченого була у бойовому положенні, оскільки таке розпорядження (постійно носити зброю у бойовому положенні) він отримав від керівництва територіального центру, а тому він не досилав в цей момент патрон у патронник. Умислу на вбивство у обвинуваченого не було, стріляв неприцільно, на звук капців затриманого. Причиною пострілів було те, що йде війна, ОСОБА_8 напав на нього та побіг.

До місця події підійшов хтось з конвоїрів, спитав що сталося, обвинувачений сказав, що ОСОБА_8 намагався втекти. Подивившись на тіло, обвинувачений зрозумів, що той мертвий та пішов доповісти командиру. В територіальному центрі у обвинуваченого забрали автомат та гранату, зв`язали та посадили на табурет у коридорі, згодом приїхала поліція та його відвезли до відділу поліції.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), незважаючи на заперечення вини обвинуваченим, підтверджується дослідженими судом доказами.

Так, в ході допиту в залі суду свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що в ніч з 03 на 04 березня 2022 року, будучи військовослужбовцем, знаходився на службі, а саме на чергуванні в місті тимчасової дислокації свого підрозділу у приміщенні будинку культури "Корабельний". Близько дванадцятої години ночі від командира свого відділення отримав наказ на супроводження затриманого з приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 до місця розташування підрозділу та приступив до виконання даного наказу разом зі свідком ОСОБА_9 . При цьому вони обидва були озброєні автоматами АК-74.

По прибуттю до приміщення територіального центру, свідок побачив там ОСОБА_8 , він сидів із зв`язаними за спиною руками та був наляканий. Як зрозумів свідок, ОСОБА_8 затримали за порушення комендантської години. У ІНФОРМАЦІЯ_5 до свідка та ОСОБА_9 звернувся обвинувачений, який був вдягнений у військову форму та теж був озброєний автоматом і сказав, що допоможе їм в супроводженні, хоча свідок його про допомогу не просив. Під час конвоювання, на вулиці, свідок чув розмову між ОСОБА_8 та обвинуваченим, останній у підвищеному тоні говорив, що не треба було виходити на вулицю у комендантську голину, а ОСОБА_8 відповів, що порушив ненавмисно, просив нічого з ним не робити, спротиву при цьому не чинив.

З будівлі територіального центру вони вийшли вчотирьох обвинувачений, ОСОБА_8 , свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , але хтось сказав, що потрібно забрати речі обвинуваченого, свідки забирали, а обвинувачений повів ОСОБА_8 вперед. Таким чином, першим йшов ОСОБА_8 , за ним, на відстані приблизно до метру, йшов обвинувачений, підштовхуючи ОСОБА_8 рукою. Автомат обвинувачений тримав перед собою. Свідок йшов позаду них, приблизно на відстані до 10 метрів та, оскільки було темно, бачив лише їх силуети. ОСОБА_9 в цей час йшов поряд зі свідком. Коли ОСОБА_8 та обвинувачений вже майже перейшли проїзджу частину вулиці Новобудівної, свідок почув звук перезаряджання автомату, після чого пролунав постріл, а через декілька секунд ще один. Інших пострілів свідок не чув, нікого, окрім вказаних чотирьох осіб, на вулиці не бачив. Сам свідок не стріляв, підстав для застосування зброї не бачив, ОСОБА_8 не намагався втекти та не застосовував насильство до свідків та обвинуваченого.

Після здійснення пострілів обвинувачений сказав, що застосував зброю з метою запобігання втечі затриманого. Свідок підійшов до тіла ОСОБА_8 , побачив, що той не рухається, не видає жодних звуків та зрозумів, що він мертвий. Обвинувачений до трупу не нагинався, сказав свідкові та ОСОБА_9 , щоб вони повертались до свого розташування, а сам пішов до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вказані показання узгоджуються із показаннями свідка ОСОБА_9 , який пояснив суду, що в ніч з 03 на 04 березня 2022 року знаходився на службі, на чергуванні в місті тимчасової дислокації свого підрозділу у приміщенні будинку культури "Корабельний". В нічний час від свого командира отримав наказ на конвоювання затриманого з ІНФОРМАЦІЯ_4 до місця розташування підрозділу свідка та приступив до виконання даного наказу разом зі свідком ОСОБА_10 .

В приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 свідкові повідомили, що треба конвоювати ОСОБА_8 . Останній був вдягнений по домашньому, на ногах в нього були капці, руки були зв`язані за спиною. Свідкові було відомо, що ОСОБА_8 щось порушив, але той вів себе спокійно, агресії не виявляв. Обвинувачений сказав, що допоможе їм конвоювати затриманого, хоча свідок його про це не просив. Обвинувачений був вдягнутий у військову форму та озброєний автоматом.

Обвинувачений із ОСОБА_8 вийшли на вулицю першими, свідок та ОСОБА_10 затримались, оскільки забирали речі затриманого. Було темно, свідок чув розмову ОСОБА_8 та обвинуваченого, при цьому останній лаявся на затриманого.

Коли всі йшли у напрямку пункту дислокації, свідок почув два одиночних постріли. В момент здійснення першого пострілу обвинувачений та ОСОБА_8 вже перейшли проїжджу частину вулиці Новобудівної та йшли поруч, свідок разом із ОСОБА_10 йшли позаду, на відстані приблизно 10 метрів.

Хто саме стріляв свідок не бачив, однак зрозумів, що це був обвинувачений, оскільки інших пострілів не чув, інших осіб на вулиці не бачив, сам зброю не застосовував.

Після того, як свідок підійшов до тіла ОСОБА_8 , обвинувачений сказав йому та ОСОБА_10 , щоб вони йшли до свого підрозділу. Допомоги ОСОБА_8 ніхто не надавав.

В судовому засіданні також були переглянуті відеозаписи слідчих експериментів, проведених 22.03.2022 року зі свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в ході якого вони на місці вчинення кримінального правопорушення показали, як і де саме відбувалися події (т. 1, а.п. 166-175, 176-185).

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що з обвинуваченим був знайомий декілька днів, оскільки, виконуючи з 27.02.2022 року обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , кілька разів спілкувався з ним, так як той після початку повномасштабного вторгнення тимчасово перебував у територіальному центрі, очікуючи на можливість повернутися до свого підрозділу та виконуючи окремі завдання.

Ввечері 03.03.2022 року патруль затримав ОСОБА_8 , оскільки той в комендантську годину знаходився на вулиці та не міг чітко пояснити, куди йде чи то до банкомату, чи то до лікарні. У територіальному центрі перевірили його та його речі, нічого небезпечного не знайшли, він не являв собою загрози, був переляканий, на ногах в нього були капці. Було прийняте рішення залишити його до ранку, тобто до закінчення комендантської години, у зв`язку з чим викликали з роти охорони конвой для його супроводження. Обвинуваченому задача по конвоюванню затриманого не ставилася, конвоюванням завжди займалися лише військовослужбовці роти охорони.

Очевидцем загибелі ОСОБА_8 свідок не був, лише чув два одиночних постріли, після чого в його кабінет зайшов обвинувачений з автоматом та сказав, що ліквідував затриманого, щоб той не втік, у зв`язку з чим його зв`язали, відібравши зброю, викликали поліцію та військову службу правопорядку. Обвинувачений був одягнений в цивільний одяг, окрім того, на ньому була розгрузка чи бронежилет.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що з 26.02.2022 року проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_5 , в ніч з 03 на 04 березня 2022 року був помічником чергового територіального центру. Для конвоювання ОСОБА_8 , який був затриманий у зв`язку з порушенням комендантської години, свідок викликав наряд з роти охорони, обвинуваченому задача по конвоюванню не ставилася. ОСОБА_8 вів себе спокійно, після того, як його вивели з приміщення, свідок почув один чи два постріли, дізнався, що ОСОБА_8 вбито та повідомив про це свого начальника. Бачив, що після пострілів обвинувачений, який був одягнений в цивільний одяг, зайшов до кабінету ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що 03.03.2022 року, будучи на службі, під час комендантської години затримав ОСОБА_8 біля ІНФОРМАЦІЯ_4 та доставив до приміщення територіального центру. Протягом всього часу той поводився спокійно. Очевидцем подальших подій свідок не був.

Показання як обвинуваченого, так і свідків щодо місця вчинення кримінального правопорушення підтверджуються інформацією, що міститься в витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (т. 1, а.п. 57) та протоколі огляду місця події, в ході проведення якого було вилучено стріляну гільзу та фрагмент ліпкої стрічки (т. 1, а.п. 61-67).

Окрім того, в ході огляду приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 , який був проведений за згодою виконуючого обов`язки начальника центра ОСОБА_11 , був вилучений автомат АК-74, що став предметом кримінального правопорушення, а також ріжок до нього з 28 патронами (т. 1, а.п. 69, 70-72).

З висновку експерта від 21.04.2022 року № КСЕ-19/115-22/2513-БЛ вбачається, що вилучений в ході огляду приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 предмет є вогнепальною зброєю 5,45 мм автоматом Калашникова (АК-74), виготовленим в 1983 році промисловим способом та придатним до стрільби (т. 1, а.п. 77-82). При цьому, з даного автомату, відповідно до висновку експерта від 14.04.2022 року № КСЕ 19/115-22/2513 ФХВР проводився постріл (постріли) після останнього чищення (т. 1, а.п. 85-90), а гільза, що, як вказувалося вище, була вилучена в ході огляду місця події з місця вчинення кримінального правопорушення, стріляна саме з цього автомата АК-74 № НОМЕР_1 , що підтверджується висновком експерта від 22.04.2022 року № СЕ-19/115-22/2589-БЛ (т. 1, а.п. 95-104).

Вилучені в ході огляду приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 предмети у кількості 28 одиниць, як вбачається з висновку експерта від 13.04.2022 року № СЕ-19/115-22/2515-БЛ є боєприпасами 5,45 мм військовими патронами, виготовленими промисловим способом, призначеними для стрільби зі зброї калібру 5,45 мм, у тому числі, з автомату АК-74 та придатними до стрільби (т. 1, а.п. 109-114).

На вказані вище стріляну гільзу, фрагмент ліпкої стрічки, автомат АК-74, що став предметом кримінального правопорушення, а також ріжок до нього з 28 патронами в подальшому ухвалами слідчого судді від 09.03.2022 року накладений арешт, вони визнані речовими доказами, передані на зберігання в камеру схову речових доказів відділення поліції № 3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області та оглянуті судом в ході дослідження речових доказів (т. 1, а.п 190-193, 194-195, 196, 201-204, 205-208, 209-210, 211).

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 мати вбитого ОСОБА_8 суду пояснила, що 03.03.2022 року в денний час ОСОБА_8 пішов з дому, де вони разом проживали, до лікарні, оскільки погано себе почував. У зв`язку з початком обстрілу міста, він очікував у сховищі, тому не зміг вчасно, до початку комендантської години, повернутися додому. Вже 04.03.2022 року по телефону потерпілій повідомили про його загибель, обставини його затримання та загибелі їй невідомі. Після свого допиту потерпіла звернулася до суду із заявою, в якій просила в подальшому розглядати провадження без її участі, при вирішенні питання про призначення покарання поклалася на думку суду (т. 1, а.п. 44, 115-118).

В ході впізнання трупа потерпіла 09.03.2022 року впізнала вбитого як свого сина, ОСОБА_8 (т. 1, а.п. 119).

В ході огляду трупа 10.03.2022 року вилучений одяг ОСОБА_8 дві кофти сірого кольору, які визнанні речовим доказом та були досліджені в ході судового засідання (т. 1, а.п. 131-136, 137-138, 139).

Також в ході огляду міста події були вилучені особисті речі ОСОБА_8 куртка синього кольору, ліхтар «Libron», зв`язка ключів, жовта пов`язка, чорна маска, хустка, металева ложка, упаковка контрацептивів, банківська карта «Ощадбанк» НОМЕР_2 , карта Micro SD на 2 Gb, годинник «Philip Persio», запальничка «Solid KKA», мобільний телефон «Nokia» модель 1202-2 IMEI НОМЕР_3 з сім-картою, картка платника податків № НОМЕР_4 , довідка 12 ААВ № 446932, довідка про звільнення ОСОБА_8 , паспорт ОСОБА_8 , довідка про щеплення ОСОБА_8 , військовий квиток ОСОБА_8 , каблучка з металу білого кольору, які пізніше були передані потерпілій (т. 1, а.п. 69, 120-123, 124-129, 130).

Відповідно до висновку експерта № 894 від 19.04.2022 року (т. 1, а.п. 143-148), смерть ОСОБА_8 настала внаслідок одного скрізного вогнепального поранення голови у вигляді переломів кісток склепіння та основи черепа, пошкоджень оболонок головного мозку, крововиливу під м`яку мозкову оболонку головного мозку, деструкції та забоїв речовини головного мозку. При цьому в ході судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді чотирьох ран.

Так, рана № 1 (умовне позначення) знаходиться на відстані 7,0 см догори від кута нижньої щелепи зліва, має ознаки вхідного вогнепального ушкодження та могла утворитися внаслідок одного пострілу з вогнепальної зброї з близької відстані, а рана № 2 (умовне позначення) розташована на межі скроневої та потиличної ділянки голови справа та має ознаки вихідного вогнепального ушкодження. Вказані тілесні ушкодження є прижиттєвими, за ступенем тяжкості мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і перебувають у прямому причино-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 .

Рана № 4 (умовне позначення) знаходиться по задньо-зовнішній поверхні в проекції правого плечового суглобу має ознаки вхідного вогнепального ушкодження і могла утворитися внаслідок одного пострілу з вогнепальної зброї з близької відстані, а рана № 3 (умовне позначення) розташована по передньо-внутрішній поверхні в проекції правого плечового суглобу, має ознаки вихідного вогнепального ушкодження. Вказані тілесні ушкодження є прижиттєвими, за ступенем тяжкості мають ознаки середнього ступеня тяжкості і не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 .

Таким чином, не оспорюється обвинуваченим та доведено як показаннями свідків, так і висновками експертів й іншими доказами, що смерть ОСОБА_8 настала через поранення голови, отриманого внаслідок пострілу, що здійснив обвинувачений зі свого автомата Калашникова (АК-74) 1983 року виготовлення із серійним номером 2623075.

Заперечення обвинуваченим умислу на умисне позбавлення ОСОБА_8 життя, на переконання суду, є обраним ним способом захисту від обвинувачення та спростовуються доказами, дослідженими судом.

Аналізуючи показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 та перевіряючи їх шляхом співставлення між собою та з іншими доказами, суд приходить до висновку, що вони є послідовними, не містять суттєвих суперечностей, а їх деталізація відповідає періоду, що минув з моменту вчинення кримінального правопорушення. Фактично, суттєвою відмінністю у їх показаннях є те, що лише ОСОБА_10 повідомив суду, що чув звук досилання патрона в патронник.

При цьому обидва свідка вказують на те, що обвинувачений фактично вступив у конфлікт із ОСОБА_8 , висуваючи йому претензії щодо перебування того на вулиці у комендантську годину та розмовляючи з ним у підвищеному тоні, а також на те, що ініціатива конвоювання ОСОБА_8 належала саме обвинуваченому, якому така задача не ставилася керівництвом, необхідності в такій допомоги не було, оскільки ОСОБА_8 вів себе спокійно, не виявляв агресії, підозрілих предметів при ньому знайдено не було, руки в нього були зв`язані, а для його конвоювання прибули двоє військовослужбовців, озброєних автоматичною зброєю.

Не суперечать їх показанням й показання інших допитаних судом свідків, зокрема, трьох співробітників ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У той же час, суд критично ставиться до показань обвинуваченого в частині нападу на нього ОСОБА_8 . Єдиним порушенням, вчиненим ОСОБА_8 , було знаходження на вулиці в період дії комендантської години, весь час в період затримання ОСОБА_8 вів себе спокійно, не виявляв агресії, при ньому не було підозрілих предметів, після його перевірки та бесіди з ним рішення про його затримання до ранку та переведення до будинку культури "Корабельний" було обумовлено виключно дією комендантської години, в ході конвоювання руки в нього були зв`язані за спиною, на ногах було взуття, що не призначено для бігу домашні капці, а саме конвоювання здійснювалося, враховуючи обвинуваченого, трьома військовослужбовцями, озброєними автоматичною зброєю. Жоден з присутніх на місці вчинення кримінального правопорушення свідків ані ОСОБА_10 , ані ОСОБА_9 не підтверджують вказані показання обвинуваченого, навпаки, вони вказують, що не бачили такого нападу та не чули звуків, що свідчили би про його вчинення. Також свідки не підтвердили показання обвинуваченого в частині його крику «стій» на адресу ОСОБА_8 . Більше того, взагалі жоден з п`яти допитаних свідків не вказував, що обвинувачений повідомив про напад на нього ОСОБА_8 , хоча ця обставина мала бути дуже важливою як для обвинуваченого, так і для сприйняття вказаної ситуації свідками. З довідки Миколаївської медичної частини від 13.12.2022 року вбачається, що 04.03.2022 року обвинувачений обстежений в медичній частині ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор». Лівобічна параорбітальна гематома, яка виявлена у нього, отримана 03.03.2022 року під час затримання, а не під час нападу на нього. Звісно, вказана довідка в першу чергу підтверджує саме наявність тілесного ушкодження та не може беззаперечно свідчити про його походження, але у сукупності із показаннями свідків не підтверджує факт вчинення ОСОБА_8 нападу на обвинуваченого.

Таким чином, на переконання суду, вказані показання обвинуваченого спростовані в ході судового розгляду. За таких обставин відсутні підстави для кваліфікації дій обвинуваченого за статтею 118 КК України. В той же час, знайшло підтвердження в судовому засіданні, що злочинні дії були вчинені обвинуваченим умисно, на ґрунті раптово виниклого неприязного відношення до ОСОБА_8 .

Ставлячи під сумнів показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , обвинувачений неодноразово звертав увагу суду на неузгодженість їх показань в частині одягнення обвинуваченого у військову форму із показаннями самого обвинуваченого, свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , відповідно до яких обвинувачений був вдягнений в цивільний одяг.

Дійсно, в ході дослідження речових доказів, суду стороною обвинувачення було представлено куртку обвинуваченого, яка є цивільною. У той же час, вона має темний колір, не містить яскравих вставок, що робить її схожою з деякими різновидами військової форми, а те, що зверху куртки обвинувачений носив розгрузку, могло ввести свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в оману. В цих розбіжностях, які на переконання суду, не є суттєвими та жодним чином не впливають на суть та кваліфікацію дій обвинуваченого, не вбачається зацікавленості або упередженості цих свідків, а тому суд не вважає, що це ставить під сумнів їх покази в іншій частині. Вказана куртка разом з перчатками зеленого кольору були видані обвинуваченим слідчому 04.03.2022 року, оглянуті, визнані речовими доказами та передані на зберігання в камеру схову речових доказів відділення поліції № 3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області (т. 1, а.п. 149, 150-153, 163-164, 165).

В ході досудового розслідування також проведена експертиза перчаток обвинуваченого, яка не виявила на їх поверхні слідів продуктів згорання пороху. (т. 1, а.п. 158-162).

Окрім того, обвинувачений вказував на те, що в момент здійснення ним пострілів на вулиці був лише ОСОБА_9 , а тому ОСОБА_10 не міг нічого бачити та оговорює обвинуваченого. Як вже зазначалося судом, як ОСОБА_10 , так і ОСОБА_9 в суді дали показання, відповідно до яких обидва вони знаходилися на вулиці в момент вчинення обвинуваченим пострілів. Аналогічно, кожен з них окремо в ході проведення слідчого експерименту на стадії досудового розслідування впевнено показував, де саме розташовувалися на вулиці вони, обвинувачений та ОСОБА_8 . Обвинувачений також заперечував показання ОСОБА_10 про те, що останній чув звук досилання патрону в патронник безпосередньо перед першим пострілом. При цьому жодних підстав, які могли би стати причиною для його оговору свідками, обвинувачений не зазначив. За таких обставин суд не має підстав не довіряти показанням свідків.

Таким чином, проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доказаною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину). Дії обвинуваченого, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство) судом кваліфікуються за частиною 1 статті 115 КК України.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він повнолітній (т. 2, а.п. 13-14), раніше не судимий (т. 2, а.п. 16), не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, освіта середня спеціальна, військовослужбовець військової частини НОМЕР_5 , перебував у відрядженні у ІНФОРМАЦІЯ_5 (т. 2, а.п. 17-20, 26-31), учасник бойових дій (т. 2, а.п. 21), на наркологічному та психіатричному обліку не перебуває (т. 2, а.п. 33-36), за місцем проживання характеризується посередньо (т. 2, а.п. 38).

Вивченням особистості ОСОБА_8 встановлено, що він був повнолітнім, інвалідом третьої групи за загальним захворюванням, за словами потерпілої ОСОБА_7 раніше судимий (т. 2, а.п. 39, 44).

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, є умисним, насильницьким, особистість обвинуваченого та вбитого, про що детально вказано вище.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану. У той же час суд вважає, що обвинувачений в момент вчинення кримінального правопорушення не міг знати про наявність у ОСОБА_8 інвалідності третьої групи, яка не була очевидною для оточуючих, що виключає можливість визнання це ще однією обставиною, яка обтяжує покарання.

Таким чином, суд доходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі у розмірі, що буде достатнім як для покарання обвинуваченого, так і для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

В порядку статті 208 КК України обвинувачений не затримувався, у той же час в ході досудового розслідування достовірно встановлено, що безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення його свобода пересування була обмежена військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_4 , після чого він був переданий співробітникам поліції. За таких обставин початком фактичного затримання обвинуваченого суд вважає 03.03.2022 року.

04.03.2022 року до обвинуваченого ухвалою слідчого судді Корабельного районного суду міста Миколаєва був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який після цього неодноразово продовжувався (т. 1, а.п. 217-222, 235-239, 21, 37, 52, т. 2, а.п. 56, 71, 96).

Долю речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.

На підставі статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави судові витрати на проведення експертизи в сумі 8.237,76 гривень (вісім тисяч двісті 76 копійок) (т. 1, а.п. 76, 84, 94, 108, 157).

На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 374 Кримінально-процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 1 статті 115 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років.

Строк відбування ОСОБА_5 покарання рахувати з дати приведення вироку до виконання.

Відповідно до частини 5 статті 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення (досудового тримання під вартою) за період з дати фактичного затримання 03.03.2022 року по день, що передує даті приведення вироку до виконання.

Обраний щодо ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази, а саме:

-5,45 мм автомат Калашникова (АК-74) № НОМЕР_1 та ріжок (магазин) до нього повернути в розпорядження військової частини НОМЕР_5 (т. 1, а.п. 209-210, 211);

-одяг обвинуваченого - куртка темного кольору, перчатки зеленого кольору повернути за належністю ОСОБА_5 (т. 1, а.п. 163-164, 165);

-8 стріляних гільз, 6 стріляних куль, ліпкі стрічки та 3 змиви з автомату (т. 1, а.п. 209-210, 211), стріляну гільзу та фрагмент ліпкої стрічки (т. 1, а.п. 194-195, 196), одяг ОСОБА_8 дві кофти сірого кольору (т. 1, а.п. 137-138, 139) знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави (на рахунок UA0014481, Миколаїв.ГУК/Корабел.р-н/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030, код класифікації доходів 24060300, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, призначення платежу: « ОСОБА_5 , за проведення судової експертизи, Корабельний районний суд міста Миколаєва, код 02892468») судові витрати в розмірі 8.237,76 гривень (вісім тисяч двісті 76 копійок).

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, що утримується під вартою протягом тридцяти днів з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1