Справа 688/133/23
№ 1-кс/688/319/23
Ухвала

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

01 березня 2023 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, подане в рамках кримінального провадження №0000038 від 04 січня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , розлученого, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.4 ст.186 КК України,

встановив:

17 лютого 2023 року до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 18 грудня 2022 року, біля 11:00 години, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час воєнного стану, шляхом підбору невстановленого в ході досудового розслідування предмета, відчинив вхідні двері та проник в середину металевого кунга, поблизу домоволодіння по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 , та з метою подолання опору, умисно та протиправно наніс кулаками обох рук почергово три удари по обличчю і голові ОСОБА_7 , спричинивши останньому фізичний біль, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Після чого, ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, умисно, повторно, з поверхні столу відкрито заволодів мобільним телефоном марки «TECNO» моделі «B1g POP 2F», в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_1 , зарядним пристроєм до мобільного телефону марки «TECNO» моделі «B1g POP 2F», та мобільним телефоном марки «Prestigio», які належать ОСОБА_7 , чим завдав останньому завдано майнової шкоди на загальну суму 2773,33 грн.

Своїми умисними діями, які виразились у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.186 КК України.

Крім того, 18 грудня 2022 року, біля 15:00 години, ОСОБА_6 , перебуваючи у домоволодінні, по АДРЕСА_2 , вступив у словесний конфлікт із ОСОБА_8 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, в ході якого умисно, тримаючи в правій руці молоток - сокиру, гострою частиною якого наніс три удари по голові ОСОБА_8 , після чого наніс ще один удав гострою частиною молотка-сокири в праву руку потерпілого, якою останній прикрив голову. В результаті вказаних дій ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження: закритий перелом променевої кістки правого передпліччя в нижній третині із поверхневою забійною раною правого передпліччя по задній поверхні нижньої третини, які згідно висновку судово-медичної експертизи відноситься до відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричиняють тривалий розлад здоров`я - 21 день; струс головного мозку, три забійно-рвані рани голови, які згідно висновку судово-медичної експертизи відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України.

31 січня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.4 ст.186 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих злочинів повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень, виникла об`єктивна необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на мотиви такого.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та місцем перебування під час домашнього арешту визначити АДРЕСА_2 .

Заслухавши учасників провадження та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

04 січня 2023 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000038 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.4 ст.186 КК України.

31 січня 2023 року СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.4 ст.186 КК України.

17 лютого 2023 року старший слідчий відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 одночасно звернувся до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 лютого 2023 року клопотання слідчого про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу задоволено.

28 лютого 2023 року на підставі ухвали суду від 17 лютого 2023 року підозрюваного ОСОБА_6 затримано та вручено протокол про затримання.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.4 ст.186 КК України, що підтверджується наступними доказами: протоколами огляду місця події від 18 грудня 2022 року та 09 січня 2023 року; протоколом огляду речового доказу від 10 січня 2023 року; протоколами допиту потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ; протоколами слідчих експериментів за участі потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ; протоколами слідчих експериментів за участі свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; висновком експерта № 11 від 16 січня 2023 року; висновком експерта № 15 від 14 січня 2023 року; висновком експерта №СЕ-19/123-23/530-ТВ від 17 січня 2023 року та іншими узгодженими між собою матеріалами кримінального провадження.

Суд вважає, що потреби досудового розслідування, яке перебуває на початковій стадії, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, оскільки застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить ефективне розслідування кримінального правопорушення.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування на даний час ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

За змістом п. п. "b" та "c" ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» N.°14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язала мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, зокрема, враховано те, що підозрюваний, будучи неодноразово засудженим за вчинення злочинів, більшість з яких злочини проти власності, востаннє вироком Ковельського міського суду Волинської області від 16 листопада 2018 року за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, 05 квітня 2021 року замінено невідбуту частину покарання на 2 роки 4 місяці 8 днів обмеження волі, звільнений 05 травня 2022 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 2 місяці 2 дні, маючи незняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не став та в черговий раз вчинив умисні кримінальні правопорушення проти власності та життя і здоров`я.

З врахуванням, інкримінованого органом досудового слідства ОСОБА_6 злочинів, існування ризиків, оцінюючи сукупність таких обставин, як вагомість наявних доказів на підтвердження причетності останнього до інкримінованих злочинів, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні злочину, який йому інкримінується, слідчий суддя приходить до висновку про недостатність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах даного кримінального провадження, оскільки вказаний запобіжний захід не дозволить забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.

Крім того, суд звертає увагу на те, що сторона захисту просила застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та визначити місце перебування підозрюваного під час домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , тобто за тією ж адресою, де проживає потерпілий ОСОБА_7 .

Однак, стороною захисту не надано доказів, які б свідчили про згоду потерпілого ОСОБА_7 щодо перебування підозрюваного ОСОБА_6 під час домашнього арешту за вище вказаною адресою.

Частина 3 ст.183 КПК України зобов`язує слідчого суддю під час застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначати розмір застави. Однак, у випадку вчинення злочину, вчиненого із застосуванням насильства або з погрозою його застосування - слідчому судді згідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України надається право, застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, не визначати розмір застави.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів.

Строк дії ухвали рахувати по 18 квітня 2023 року включно.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 родичів останнього.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити підозрюваному та направити для виконання в Шепетівський РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення таможе бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 02 березня 2023 року.

Слідчий суддя: