У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.02.2023 року, якою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше судимого, що мешкає АДРЕСА_1 ,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України,

- обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.04.2023р. включно.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7

захисник: ОСОБА_6

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційних скаргах підозрюваний та захисник просять ухвалу слідчого судді скасувати. Підозрюваний просить постановити нову ухвалу, якою обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Захисник просить постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого в зв`язку з його необгрунтованістю.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.04.2023р включно.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.

Підозрюваний та його захисник вважають, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою.

Зазначають, що стороною обвинувачення не була доведена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Також, на думку підозрюваного, йому можливо було обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зважаючи на наявність у нього постійного місця проживання.

Захисник вважає, що слідчий суддя в рішенні обмежився переліком стандартних підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи. Також вважає, що стороною обвинувачення не було доведено неможливості запобігання зазначеним в клопотанні ризикам, більш м`якими запобіжними заходами, ніж тримання під вартою.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000425 від 23.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 23.02.2023, близько 18.33 год., перебуваючи на території Херсонської загальноосвітньої школи №45, що розташована за адресою: м. Херсон, вул. Академіка Тарле, 12, діючи умисно та в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення підійшовши зі спини до потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив напад на неї з метою заволодіння чужим майном, під час якого, погрожуючи застосуванням пістолету та гранати, змусив її та ОСОБА_9 , який був поруч з потерпілою, стати на коліна та віддати свої речі, при цьому чинив психологічних тиск на останніх, погрожуючи приведенням в бойову дію гранати, яка нібито була у нього в кишені куртки. Вказані погрози потерпіла ОСОБА_8 та гр. ОСОБА_9 сприймали як реальну загрозу їхньому життю та здоров`ю, оскільки нападник діяв в темну пору доби, був вдягнений в камуфльовану куртку та мав на плечах рюкзак темного кольору. Далі, коли потерпіла ОСОБА_8 намагалася втекти від нього, ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, на території цієї ж школи, наздогнав її та наніс їй один удар коліном в голову, в результаті чого, відповідно до висновку Херсонського обласного бюро СМЕ Херсонської обласної ради судово-медичної експертизи №58 від 24.02.2023 у потерпілої ОСОБА_8 виявлений струс головного мозку, синці обличчя, крововилив в слизову оболонку верхньої губи, які виникли від травматичної дії тупим предметом, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я.

В подальшому ОСОБА_5 , розуміючи, що потерпіла ОСОБА_8 не зможе чинити йому опір, забрав її сумку, в якій знаходилося майно: мобільний телефон «FLY» та ключі, та покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд.

26.02.2023р. у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказуючи, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначав, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного злочину, вагомість наявних доказів, а також тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, послався на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Врахував дані про особу підозрюваного, ступінь встановлених ризиків, обставини кримінального правопорушення і дійшов висновку, що застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе запобігти встановленим при розгляді клопотання ризикам. Прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що є значна ймовірність того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 187 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи фактичні обставини та суспільну небезпечність кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім того, застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе запобігти встановленим при розгляді клопотання ризикам, а саме ризику переховування від слідства та суду, ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для розслідування кримінального провадження, зважаючи на те, що наразі не встановлено місцезнаходження викраденого ОСОБА_5 мобільного телефону "FLY", ризику незаконного впливу на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні, оскільки підозрюваному добре знайомий свідок ОСОБА_10 та місце мешкання потерпілої ОСОБА_8 ..

Також існує ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний ніде не працевлаштований, не має міцних соціальних зав`язків, неодноразово судимий, в тому числі за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, однак належних висновків не зробив та знову вчинив тяжкий насильницький злочин.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження підозрюваного та його захисника, про які йдеться в апеляційних скаргах, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданих апеляційних скарг без задоволення.

Керуючись ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.02.2023 року, щодо ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді