Справа № 404/6253/22
Номер провадження 1-кп/404/341/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0002659 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Олександрії Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.04.2022 року вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.4 ст.186 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

19.09.2022 року приблизно о 00 год. 47 хв., більш точного часу не встановлено, потерпілий ОСОБА_5 проходив біля будинку АДРЕСА_2 , де в той же час знаходився ОСОБА_3 , який помітивши ОСОБА_5 , почав йти за ним. Після цього ОСОБА_5 кинув пляшку у бік ОСОБА_3 , у якого згодом на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізовуючи вказаний умисел, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх діянь, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 підійшов до потерпілого ОСОБА_5 та штовхнув останнього обома руками в спину, внаслідок чого потерпілий впав на землю та вдарився долонями рук об асфальтове покриття. Далі ОСОБА_3 наніс удари ОСОБА_5 ногами в область тулуба зліва та один удар кулаком руки в область лоба.

У подальшому, потерпілий підвівся та разом з ОСОБА_3 вони пішли в напрямку центральної частини міста та, перебуваючи неподалік будинку №78 по вул.Великій Перспективній у м.Кропивницькому, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, завдав один удар кулаком правої руки в область лівого ока та один удар кулаком лівої руки в область правого ока ОСОБА_5 .

Зазначеними діями ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_7 згідно з висновком судового експерта тілесні ушкодження у вигляді п`яти синців в ділянці лоба справа та зліва, на нижній повіці лівого ока, передній черевній стінці, бічній поверхні тулуба зліва, а також саден в ділянці лоба по центру, на спинці носу, по долонній поверхні лівої та правої кистей, рани на слизовій верхньої губи зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Вказаними діями ОСОБА_3 заподіяв умисне легке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_7 , чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.
Крім того, ОСОБА_3 19.09.2022 року приблизно о 00 год. 47 хв., більш точного часу не встановлено, перебував біля будинку АДРЕСА_2 , де в нього відбувався конфлікт з потерпілим ОСОБА_5 , в ході якого у ОСОБА_3 виник умисел на відкрите викрадення майна ОСОБА_5 .

Реалізовуючи вказаний умисел, діючи в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, повторно, переслідуючи мету власної наживи, ОСОБА_3 , користуючись безпорадним станом потерпілого, який не чинив спротиву, відкрито викрав в останнього чоловічі шкіряні кеди «Ессо» синього кольору, вартістю 566 грн. 67 коп.

З викраденим ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 566 грн. 67 коп.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.186 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю та детально показав про обставини вчинення кримінальних правопорушень, згідно з якими він за часу, місця, обставин та з мотивів, встановлених судом, наніс ОСОБА_5 удари в область тулуба, лоба та очей. Також, користуючись безпорадним станом потерпілого, який не чинив спротиву, він відкрито викрав у останнього кеди. Погоджується і визнає, що власними умисними діями спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження, вказані в обвинуваченні, підтверджує найменування та вартість викраденого, зазначає, що розкаюється у вчиненому, обіцяє виправитись та просить суворо не карати.

Обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. Як показав ОСОБА_3 у судовому засіданні дає показання правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні кримінальних правопорушень. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч.3 ст.349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення та його кваліфікацію, вказані в обвинувальному акті.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 :

- по епізоду вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження;

- по епізоду вчинення кримінального правопорушення за ч.4 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив умисний кримінальний проступок та закінчений тяжкий злочин.

Як особа ОСОБА_3 характеризується позитивно, офіційно не працює, не одружений, відомості про перебування на обліку в закладах з надання психіатричної або наркологічної допомоги відсутні, осудний, раніше судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає повне визнання ним вини у вчиненні кримінального правопорушення та щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, у обвинувальному акті не вказані та відповідно судом не встановлені.

Із врахуванням всіх обставин провадження та особи обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований та немає офіційних доходів, раніше судимий за умисне корисливе кримінальне правопорушення, вчинив кримінальні правопорушення під час іспитового строку, суд вважає, що досягнення мети покарання можливе у разі призначення ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України покарання у виді громадських робіт та за ч.4 ст.186 КК України покарання у виді позбавлення волі в межах передбачених санкцій, визначивши остаточне покарання згідно з ч.1 ст.70 КК України у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням, що цілком відповідає тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого, оскільки його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому підстав для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України не вбачає.

Вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 19.04.2022 року ОСОБА_3 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.125 КК України та ч.4 ст.186 КК України протягом іспитового строку, суд, враховуючи вимоги ч.3 ст.78, ч.5 ст.71 КК України, призначивши покарання за кожне нове кримінальне правопорушення окремо за ч.1 ст.125 КК України та ч.4 ст.186 КК України, за правилами ч.1 ст.70 КК України визначає остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та за правилами ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 19.04.2022 року.

Оскільки судом призначається покарання у виді позбавлення волі з реальним відбуванням, враховуючи встановлені та викладені раніше обставини, у тому числі визначені ст.ст.177, 178 КПК України, за відсутності клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу, до набрання вироком законної сили суд залишає запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_3 домашній арешт у визначений період доби.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.4 ст.186 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин;

- за ч.4 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 19.04.2022 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.

Запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити домашній арешт, заборонивши йому у період часу з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. залишати місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;

- носити електронний засіб контролю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертизи у розмірі 1132 грн. 68 коп.

Речові докази:

- кеди, паспорт ОСОБА_5 , посвідчення водія ОСОБА_5 , гаманець (т.1 а.п.18, 46) залишити потерпілому ОСОБА_5 ;

- оптичний диск зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1