Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2355/20
Провадження № 1-кп/553/75/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2022 року м.Полтава
Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000668 від 24.08.2020 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :
На розгляд Ленінського районного суду м.Полтави внесене згадане клопотання про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом у кримінальному провадженні за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

В ході судового розгляду встановлено, що 22.08.2020 близько 23 год. ОСОБА_4 прибув на територію домоволодіння по АДРЕСА_1 , де шляхом пошкодження віконного скла проник в середину будинку, звідки таємно викрав будівельний міксер «Forte HM 1111VR» вартістю 1364,88 грн, що належить ОСОБА_6 .

Після цього ОСОБА_4 залишив домоволодіння, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріального збитку в розмірі 1364,88 грн.

Внесене клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 в період часу, що належить до інкримінованого протиправного діяння, виявив ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизофренії, інший тип, безперервний тип перебігу з дефектом по змішаному типу, що позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу інкримінованого діяння та позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час. За своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Прокурор наполягав на застосуванні стосовно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.

В судовому засіданні ОСОБА_4 прохав не застосовувати стосовно нього примусові заходи медичного характеру та пояснив, що в нічний час переліз через паркан та потравив на територію домоволодіння, де розбив скло та через вікно потрапив у будинок, звідки викрав будівельний інструмент. Цей будівельний інструмент здав до ломбарду, розташованому в Подільському районі м.Полтави, за що отримав 400 грн, які витратив на харчування, інших деталей не пам`ятає.

Захисник прохав відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на недоведеність вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння.

Безпосередньо дослідивши докази подані під час судового розгляду, оцінюючи їх в сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, заслухавши пояснення особи, стосовно якої скеровано клопотання та інших учасників судового провадження, перевіривши їх доводи, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Наявність у діях ОСОБА_4 ознак інкримінованого суспільно-небезпечного діяння повністю та об`єктивно доводиться приєднаними до справи наступними доказами, що досліджені, оголошені та перевірені в ході судового розгляду.

Згідно із протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 23.08.2020, ОСОБА_7 23.08.2020 звернувся до ВП №2 ПВП ГУНП в Полтавській області із заявою про те, що в період часу з 13 год. 00 хв. 22.08.2020 по 08 год. 23.08.2020 невідома особа шляхом пошкодження скла вікна проникла до будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала міксер будівельний марки «Forte HM 1111VR», вартістю 1600 грн.

Згідно заявою від 23.08.2020 ОСОБА_6 надав працівникам поліції дозвіл на проведення огляду вказаного вище будинку.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 23.08.2020 з фототаблицею до нього, у період часу з 09 год. 40 хв. по 10 год. 05 хв. у присутності понятих та ОСОБА_6 було проведено огляд приватного будинку АДРЕСА_1 , під час якого виявлено, що домоволодіння огороджено парканом, будинок зачиняється на навісний замок, який не пошкоджений, у коридорі праворуч розбито скло, осколки якого знаходяться на підлозі, будівельні інструменти зберігались на кухні.

За висновком судово-товарознавчої експертизи від 27.08.2020, ринкова вартість будівельного міксера «Forte HM 1111VR» станом на 22.08.2020 з урахуванням зносу складає 1364,88 грн.

Згідно з повідомленням ПТ «Ломбард «Онікс» Анохіна, Яценко, наданим на запит ВП №2 у кримінальному провадженні №0000668, за перевіркою наявних закладів до відділень ломбарду, розташованих у м.Полтаві, наявний факт звернення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 22.08.2020 до ломбарду з приводу закладу дрилі-міксера «Forte HM 1111VR», з оціненою вартістю 400 грн.

Вказані обставини також підтверджуються протоколом перегляду відеозапису від 04.09.2020, в ході якого було оглянуто запис з камер відеоспостереження за 22.08.2020, наданий ПТ «Ломбард «Онікс» Анохіна, Яценко.

Вказані докази суд визнає належними і допустимими та відхиляє посилання сторони захисту щодо їх неприйнятності. Водночас, надаючи оцінку як доказу рапорту працівника поліції щодо надходження повідомлення зі служби 102, суд вказує, що у відповідності до ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження тощо.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст.85 КПК України).

В даному випадку рапорт працівника поліції не може бути визнаний належним доказом, оскільки не підтверджує обставин, які в силу ст.91 КПК України, підлягають доказуванню в цій справі.

Оцінивши досліджені докази суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло, мають ознаки суспільно - небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до ст.503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, зокрема, за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

За змістом ст.92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №357 від 22.09.2020 ОСОБА_4 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання, а саме шизофренії, інший тип, безперервний тип перебігу з дефектом по змішаному типу. Наявне хронічне психічне захворювання позбавляло ОСОБА_4 здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння і позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час. ОСОБА_4 підпадає під дію ч.2 ст.19 КК України та потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Зазначений висновок не викликає у суду сумнівів про те, що особа страждає на психічну хворобу, яка зумовлює її неосудність і викликає потребу в застосуванні щодо неї примусових заходів медичного характеру вказаних у висновку.

При цьому, суд враховує дані про особу ОСОБА_4 , який згідно із довідкою КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» від 28.08.2020 під наглядом не перебуває, за довідкою №01-45/1309 від 26.08.2020 ВП Обласна консультативно-психоневрологічна поліклініка зі стаціонаром №1, перебуває під спостереженням, за період з 01.01.2017 по 25.08.2020 за медичною допомогою не звертався, на лікуванні не перебував, згідно з повідомленням КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» від 26.08.2020 №06-10/3241, перебував на лікуванні з 13.06.2013 по 09.04.2019 з діагнозом шизофренія, параноїдна форма, галюцінаторно-параноїдний синдром, за місцем проживання скарг на нього не надходило, постановою Ленінського районного суду м.Полтави від 03.03.2006 до ОСОБА_4 були застосовані примусові заходи медичного характеру із госпіталізацією до психіатричного закладу з суворим наглядом та за ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська, примусові заходи були змінені з переведенням до психіатричної лікарні у відділення з посиленим наглядом.

Згідно із ч.2 ст.9 Закону України «Про Основи законодавства України про охорону здоров`я», застосування запобіжних заходів до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, примусових заходів медичного характеру стосовно осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння, примусового лікування до осіб, які вчинили кримінальні правопорушення та мають хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб, обмеження прав інших громадян у вигляді примусового лікування, примусової госпіталізації або у зв`язку із встановленням карантину допускаються виключно з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.

За рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру як, зокрема, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Згідно із ст.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; 3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати, зокрема, примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку (ч.3 ст.94 КК України).

Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності по справі обґрунтованого висновку експертів - психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність, викликають потребу в застосування щодо неї таких заходів. Для об`єктивної оцінки ступеню небезпечності хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів, психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім з урахуванням висновків експертів та характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.
Крім того, суд також враховує те, що невжиття до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, може зумовити заподіяння неминучої шкоди цій особі або іншим особам.
Відповідно до ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
З врахуванням викладеного, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом. В такому разі, суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строку, на який ці заходи призначені.
Запобіжний захід до особи, стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру не застосувався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-372,512,513 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтави, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Полтави протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя
Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1