Дата документу 16.03.2023Справа № 554/828/23
Провадження № 1-кс/554/3429/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Полтаві клопотання слідчого Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000213 від 21.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, неодруженого, раніше судимого, місце реєстрації відсутнє, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз:

-16.02.2018 Октябрським районним судом м. Полтава за ст. 185 ч.2, 186 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України частково приєднано покарання по вироку Ленінського районного суду м. Полтава від 17.08.2017. Остаточно засуджений до 7 років 1 місяця позбавлення волі з додатковою мірою покарання конфіскація майна. Звільнений 16.11.2022 року по відбуттю строку покарання,

В С Т А Н О В И В:

20.01.2023, близько 15:30 год., ОСОБА_4 , проходячи повз КП «Центр первинної-санітарної допомоги №2» (амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 1) в м. Полтава по вул. Європейській, 101, на сходах біля будинку з мобільним телефоном в руках помітив ОСОБА_6 , після чого звернувся до неї з проханням передати йому даний телефон щоб подзвонити в особистих справах.

Коли ж ОСОБА_6 відмовилась виконати вказане прохання, у ОСОБА_4 виник раптовий, корисливий умисел на протиправне заволодіння зазначеним мобільним телефоном з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна.

У подальшому, з метою реалізації вказаного наміру, діючи повторно та в умовах запровадженого на території України згідно Указу Президента України та від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ воєнного стану (який згідно відповідних нормативно правових актів в подальшому неодноразово продовжувався), з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, наблизився в притул та раптово, шляхом ривку, висмикнув з рук ОСОБА_6 мобільний телефон «Samsung Galaxe A72» пам`ять 128 Gb, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 , вартістю 12999 грн. в полімерному чохлі вартістю 200 грн., з яким відразу з місця події втік та розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 13199 грн.

У вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_4 .

31.01.2023 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 276. ч. 1 ст. 278 КПК України , у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000213 від 21.01.2023 року СВ Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний ОСОБА_4 по суті повідомленої підозри повідомив, що 20.01.2023 разом з ОСОБА_4 був у слідчого ВП №2 Полтавського РУП, де з братом проводили слідчі дії. В подальшому, повертаючись додому, проходячи повз 4-ї поліклініки в м.Полтава, побачив молоду жінку, яка тримала в руці мобільний телефон. Після того як ця жінка відмовила підозрюваному надати телефон подзвонити, останній вирвав його у неї з рук та втік з місця події. Надалі викрадений телефон за допомогою знайомих збув в ломбарді в районі Південного вокзалу.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-показанням потерпілої ОСОБА_6 , яка повідомила, що після відвідування 4-ї поліклініки вирішила викликати таксі. Поки очікувала до неї підійшов невідомий чоловік, який попросив у неї телефон подзвонити, а коли вона відмовила, висмикнув його у неї з рук та втік;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_6 , яка впізнала ОСОБА_4 як особу, що заволоділа її мобільним телефоном

-протоколом пред`явлення речей для впізнання за участю потерпілої ОСОБА_6 яка впізнала одяг підозрюваного, в якому той був під час вчинення правопорушення;

-протоколом огляду відеозапису за участі потерпілої, яка на відеозаписах з камер спостереження впізнала ОСОБА_4 як особу, що заволоділа її майном;

-показанням свідка ОСОБА_7 , який повідомив, що на прохання ОСОБА_4 допоміг здати в ломбард мобільний телефон;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_7 , який впізнав ОСОБА_4 як особу, що пропонувала придбати мобільний телефон та з яким в подальшому вони поїхали на Південному вокзал, де разом продавали його в кіоску;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_7 , який впізнав ОСОБА_4 як особу, якій він 20.01.23 допоміг продати телефон;

-показанням свідка ОСОБА_8 , який повідомив, що 20.01.23 до нього з ОСОБА_7 звернулись брати ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Один з них, а саме ОСОБА_9 повідомив, що має телефон, який попросив допомоги продати, що у подальшому було ними зроблено в районі Південного вокзалу;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_8 , який впізнав ОСОБА_4 як особу, що запропонувала продати мобільний телефон;

-показанням свідка ОСОБА_4 , який повідомив 20.01.2023 разом з братом ОСОБА_4 був у слідчого ВП №2 Полтавського РУП. Повертаючись додому біля 4-ї поліклініки ОСОБА_9 побачив молоду жінку, яка тримала мобільний телефон в руці, після чого ОСОБА_11 пішов до неї щоб попросити подзвонити. Через деякий час ОСОБА_11 побачив як ОСОБА_9 став бігти та обігнав його. У подальшому наздогнавши останнього дізнався, що той викрав у жінки мобільний телефон, який вони продали в районі Південного вокзалу.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, з підстав у ньому наведених

Підозрюваний в судовому засіданні вказав, що вину визнає, але просить не застосовувати запобіжний захід пов`язаний з триманням під вартою з огляду на його стан здоровя, але не надав підтверджуючі документи. Надав суду заяву, в якій вказав, що не потребує участі захисника при розгляді даного клопотання.

Заслухавши сторін вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі „ Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. „С" Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`яти років.

Метою застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу, відповідно до ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених п.1, п.3, п.4, п.5 вказаної статті, а саме:

1)Переховуватись від органів досудового розслідування або суду.

Підозрюваний не має постійного місця проживання, постійно змінює його, внаслідок чого в ході досудового розслідування виникли труднощі по встановленню його місця перебування та забезпечення явки до слідчого. Крім того, за вчинене кримінальне правопорушення, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10-ти років, внаслідок чого, усвідомлюючи тяжкість інкримінованих йому кримінальних правопорушень, перебуваючи на волі, останній може здійснити спробу переховування від слідства та суду для уникнення відповідальності за вчинене.

2)Незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні.

З`ясовано, що свідками у вказаному провадженні є знайомі підозрюваного, внаслідок чого останній може у будь-який спосіб вчинити вплив на них, з тим, щоб забезпечити надання ними вигідних йому показань, змінити їх або домовитись для створення собі штучного алібі.

3)Вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не працює, після повідомлення про підозру вчинив інше кримінальне правопорушення, за яким йому слідчим СВ ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, що вказує на схильність останнього до вчиненні правопорушень.

4)Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Встановлено, що підозрюваний схильний до вживання спиртного, не має постійного місця проживання та постійно змінює його, у нього відсутні стабільні соціальні зв`язку, коло спілкування складається переважно з осіб, які раніше судимі, в ході розслідування не повідомив про зміну місця проживання та контактні дані, внаслідок чого маються ризики, що в ході досудового розслідування та подальшого судового розгляді останній буде ігнорувати вимоги слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, не являтись чи не своєчасно з`являтись на виклики тощо.

Також встановлено, що інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 з наступних причин:

1.особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків. Враховуючи тяжкість злочину та вказані обставини, вимагається постійний контроль за поведінкою підозрюваного, що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

2. особиста порука на адресу правоохоронних органів не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_4 ;

3.застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу;

4.домашній арешт - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків, а також тому, що останній не має постійного місця проживання.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вказаним вище ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії, вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у провадженні.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, враховуючи позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання сховатися, те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (п. 4 ст. 182 КПК України).

У зв`язку з викладеним суд, вважає за необхідне визначити заставу у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати до уповноваженого органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000213 від 21.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, неодруженого, раніше судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з загальною середньою освітою, не працюючого, строком на 59 діб, а саме з 14 год. 00 хв. 16 березня 2023 року до 14 год. 00 хв. 14 травня 2023 року з визначенням застави у розмірі 53680 грн.,

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 14 травня 2023 року.

Зобов`язати слідчого, який вніс клопотання про продовження строку тримання під вартою, повідомити родичам заарештованого про його задоволення.

Призначити заставу в розмірі 53680 гривень, після внесення якої підозрюваний ОСОБА_4 звільняється з-під варти під заставу.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Полтавській області (розрахунковий рахунок UA0015950 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ЗКПО 26304855, отримувач ТУ ДСАУ в Полтавській області, призначення платежу застава.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Полтавського слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово прокурора, що звернувся з клопотанням та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із

місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати до уповноваженого органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Уповноважена службова у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_4 зобов`язана роз`ясняти його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та її явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та до нього може бути застосований запобіжній захід у виді тримання під вартою.

Термін дії обов`язків, покладених судом на ОСОБА_4 у разі внесення застави визначити по 14 травня 2023 року.

Підозрюваного ОСОБА_4 взяти під варту в залі суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1