Справа № 638/588/23
Провадження № 1-кп/638/993/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова у порядку спрощеного провадження в обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000566 від 16.07.2022 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, раніше судимого 15.11.2022 вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно та всупереч статті 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № 863 від 08 липня 1999 року (зі змінами), а також статті 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» № 62/95-ВР від 15 лютого 1995 року (зі змінами), придбав пігулки, в яких міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон. Після чого, став незаконно зберігати їх при собі з метою особистого вживання, без мети збуту.

16.07.2022 року приблизно о 16 год. 30 хв., перебуваючи поблизу будинку № 197-Б по вулиці Клочківській в м. Харкові, ОСОБА_3 був помічений працівниками поліції, яким під час бесіди повідомив, що при ньому знаходиться наркотичний засіб.

У той же день, у період часу з 17 год. 00 хв. по 17 год. 05 хв., під час огляду місця події, ОСОБА_3 видав три таблетки білого кольору круглої форми, в яких міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, та загальна маса якого складає 0,0376 грам, відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 "Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів" СЕ-19/121-22/9252-НЗПРАП від 16.09.2022, які ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав при собі з метою подальшого особистого вживання без мети збуту.

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального проступку, передбачена ч. 1 ст. 309 КК України.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом із клопотанням прокурора ОСОБА_4 про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Згідно з заявою обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду та надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно частини другої статті 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України не здійснювалось.

Згідно частини другої статті 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Відповідно до статті 12 КК України обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення - проступок.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий вироком Джержинського районного суду м. Харкова від 15.11.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КНП «МПНД № 3» ХМР не звертався, проте перебуває на диспансерному (профілактичному) обліку у КНП «МПНД № 3» ХМР з 04.2016 - залежність від опіоїдів , неодружений, офіційного працевлаштування не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог статей 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення - проступку, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до пункту першого частини першої статті 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у пункті першому Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог статті 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових кримінальних правопорушень.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинення кримінального правопорушення лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Так, в справі "Скополла проти Італії" від 17 вересня 2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд виходить із положень статей 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого та попередження здійснення ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді арешту.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 засуджено вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.11.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та покладанням обовязків, передачених ст. 76 КК України.

Як передбачено ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне та додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Оскільки, після постановлення вироку Дзержинським районним судом м. Харкова 15.11.2022 було встановлено, що особа винувата ще й у іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення вказаного вироку, тому у строк покарання, яке призначається ОСОБА_3 , необхідно зарахувати невідбуте покарання за попереднім вироком та призначити йому остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі п. 4 ст. 70 КК України. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З огляду на те, що кримінальний проступок, вина у вічиненні якого ОСОБА_6 доведена за результатами розгляду даного кримінального провадження, вчинений до винесення вироку Джержинським районним судом м. Харкова 15.11.2022, який залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає законну силу, а даним вироком суду призначається ОСОБА_3 покарання, яке він має відбувати реально, положення ч.4 ст.70 КК України щодо призначення остаточного покарання обвинуваченому з урахуванням попереднього вироку не застосовується, а кожний вирок як попередній, за яким ОСОБА_3 звільнений від відбування покарання з випробуванням, та даний вирок, за яким ОСОБА_3 призначено покарання у вигляді арешту,- виконуються самостійно.

Таке тлумачення закону про кримінальну відповідальність є усталеною практикою, оскільки суд, який призначає такій особі покарання за інший злочин, вчинений до постановлення вироку, не може ревізувати міру покарання, призначену особі попереднім вироком.

Натомість протилежний підхід ставив би суд у позицію суду вищої інстанції, що прямо суперечило би положенням кримінального процесуального закону (ст.24 КПК України) та підривало би презумпцію законності й обґрунтованості попереднього судового рішення (ч.2 ст. 21 КПК України).

Зазначене узгоджується з правовим висновком, який викладений Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 14.06.2021 у справі №443/806/19.

Призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу або виправних робіт, на переконання суду було б не справедливим, не відповідало б тяжкості скоєного злочину та особі обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 згідно статті 124 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.11.2022, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,- виконувати окремо.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/121-22/9252-НЗПРАП від 16 вересня 2022 у сумі 1132 грн. 68 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- один опечатаний паперовий конверт з биркою "Харківський НДЕКЦ" МВС України" з пояснювальним написом, у якому, згідно з висновком експерта знаходиться речовина, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, маса якого в трьох пігулках склала 0,0376 грам. - знищити.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1