Справа № 495/8828/22
№ провадження 1-кс/495/2290/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2022 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 07.11.2022 року надійшло клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001297 від 06.11.2022 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.
05.11.2022 приблизно о 14 годині, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за кермом автомобілю «Toyota Avensis» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , знаходячись біля будівлі по вул. Перемоги 28 В в м. Білгород-Дністровський Одеської області, під час паркування здійснила рух вперед та передньою частиною керованого нею автомобілю притиснула до стіни будівлі громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді «відкритого перелому верхньої третини правої гомілки»

Під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 05.11.2022, а саме прилеглої території біля будинку №28 В по вул. Перемоги в м. Білгород-Дністровський вилучено автомобіль «Toyota Avensis» з номером кузова НОМЕР_2 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , котрий поміщено на зберігання до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів в м. Арциз, вулиця Транспортна 2-б.

Постановою слідчого від 06.11.2022 автомобіль «Toyota Avensis» з номером кузова НОМЕР_2 з реєстраційним номером НОМЕР_1 визнаний речовим доказом.

З метою встановлення істини по даному кримінальному провадженню необхідно провести експертизу з дослідження технічного стану транспортних засобів а також судову автотранспортну трасологічну експертизу.

Слідчим зазначається, що в ході досудового розслідування встановлені обставини дають змогу стверджувати, що незастосування заборони на користування та розпорядження транспортного засобу марки «Toyota Avensis» з номером кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номеро НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 ротзведе до знищення речових доказів та слідів вчинення злочину. З урахуванням викладеного, з метою запобігання можливості приховування, знищення, псування, відчуження речових доказів, які мають суттєве значення у даному кримінальному провадженні, слідчий просив накласти арешт на вказаний транспортний засіб.

Позиції сторін.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про накладення арешту на майно розглядається за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Власник майна у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Мотивація суду.
З матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні №0001297 від 06.11.2022 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до ст.ст.7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Європейський Суд наголошує, що перша та найбільш важлива вимога ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів (справа "Бакланов проти Російської Федерації" постанова від 09.06.2005 року, справа"Фрізен проти Російської Федерації" постанова від 24.03.2005 року). Верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

В рамках досудового розслідування кримінального провадження 05.11.2022 було здійснено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди біля будинку №28 В по вул. Перемоги в м. Білгород-Дністровський в ході якого вилучено автомобіль «Toyota Avensis», номер кузова НОМЕР_2 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який поміщено на зберігання до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів в м. Арциз, вулиця Транспортна 2-б.

Слідчим у клопотанні зазначено про необхідність у накладенні арешту шляхом обмеження права розпоряджатися та користуватися до проведення експертиз з дослідження технічного стану транспортних засобів а також судової автотранспортної трасологічної експертизи.

При врахуванні необхідності накладення арешту на майно слідчий суддя зазначає, що досудове розслідування здійснюється за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, у зв`язку з чим вважається обґрунтованим застосування заходу забезпечення з метою наявності в кримінальному провадженні доказової бази, яке є на даний час тимчасово вилученим відповідно проведеного огляду місця події.

Постановою слідчого від 06.11.2022 транспортний засіб марки автомобіль «Toyota Avensis» з номером кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 на підставі положень п.8 ч.2 ст.4, ч.2 ст.100, ч.3 ст.110 КПК України визнаний речовим доказом.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 транспортний засіб марки «Toyota Avensis» з номером кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_6 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Дослідивши надані до клопотання матеріали слідчий суддя зазначає, що на даній стадії досудового розслідування виникла необхідність в арешті зазначених речей з метою забезпечення доказової бази, та для створення збереженості тих об`єктів, які на думку органу слідства мають статус речового доказу, збереження таких речових доказів необхідне з самого початку встановлення їх наявності, для запобігання змінам, знищенню та відчуженню.

Питання про зберігання речових доказів по кримінальному провадженню, вирішується з урахуванням положень Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження затвердженого постановою КМУ №1104 від 19.11.2012 року «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України».

Відповідно до п. 20 цього Порядку, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Частиною 2 ст.171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною 11 ст.170 КПК України зазначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Таких обставин слідчим в частині авто не наведено.

Слідчий суддя, з урахуванням позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19 лютого 2021 року по справі №643/12369/19 зазначає, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна та роз`яснює, що заборона на відчуження - це перешкода у вільному розпорядженні майном.

Слідчий суддя в ході розгляду питання про накладення арешту на зазначене вище майно дійшов висновку про необхідність накладення арешту на автомобілі шляхом заборони відчуження. Слідчим не доведений жоден з ризиків, а саме приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, які б вимагали застосування арешту з забороною користуватись автомобілем. Перебування автівок у фактичному володінні та користуванні особи, у якої його було вилучено, не перешкоджає проведенню досудового розслідування.
Дослідивши клопотання та надані матеріали, приходить до висновку, що накладення арешту у вигляді заборони відчуження, розпорядження та/або користування майном виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи володільця майна потребам досудового розслідування, однак з метою не порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження слідчий суддя вважає за можливим клопотання задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001257 від 27.10.2022 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 246 КК України задовольнити частково.

Заборонити відчуження автомобіль «Toyota Avensis» з номером кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1