У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2023 Справа №607/3526/23

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в приміщенні зали судових засідань клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000511 від 22.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, із середньою освітою, тимчасово не працюючого, не адвоката, не депутата, вдівця, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу статті 89 КК України раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло вказане клопотання, в якому слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим відділом Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000511 від 22.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.02.2023 близько 22:00 год. у ОСОБА_4 , який перебував за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_3 виник злочинний намір, направлений на незаконне позбавлення волі ОСОБА_7 із заподіянням фізичних страждань останній, реалізуючи який ОСОБА_4 21.02.2023 в період часу з 22:00 год. по 13:58 год. 22.02.2023, незаконно утримував ОСОБА_7 у місці, в якому вона не бажала перебувати - у квартирі АДРЕСА_3 , двері якої попередньо закрив на замок та заховав ключі, та не даючи можливості залишити квартиру. У відповідь на її неодноразові спроби залишити місце, у якому вона перебувала проти своєї волі, неодноразово застосовував до неї фізичне насильство, що супроводжувалось заподіянням їй фізичних страждань, шляхом нанесення неодноразових (більше десяти) ударів руками по тілу, а саме в область голови та тулуба, внаслідок чого спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, переорбітальної гематоми зліва, забій м`яких тканин та підшкірна гематома лобної ділянки голови, забій нижньої та верхньої губи, множинні забої м`яких тканин обличчя, забій м`яких тканин шиї зліва, внаслідок чого порушив гарантовані положеннями ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» права, незаконно позбавив волі ОСОБА_7 , істотно обмеживши, при цьому у праві пересування у місці, де вона не бажала перебувати, та де потерпіла знаходилась з 22:00 год. 21.02.2023 до 13:58 год. 22.02.2023 та була виявлена працівниками правоохоронних органів.

Також, 21.02.2023 під час дії воєнного стану, близько 22:00 год. у ОСОБА_4 , який перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , спільно із потерпілою ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону ОСОБА_7 , реалізуючи який ОСОБА_4 , відкрито шляхом ривка викрав із правої руки потерпілої ОСОБА_7 мобільний телефон торговельної марки «IPhone» моделі «14 Pro» вартістю 57305 гривень.

В подальшому, викрадений мобільний телефон ОСОБА_4 заховав у приміщенні квартири АДРЕСА_3 у невідомому місці для потерпілої ОСОБА_7 , в результаті чого своїми умисним злочинними діями спричинив матеріальну шкоду потерпілій на загальну суму 57305 гривень.

22.02.2023 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

23.02.2023 ОСОБА_4 в межах кримінального провадження №0000511 від 22.02.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України.

З огляду на викладене, враховуючи, тяжкість покарання за вчиненні кримінальні правопорушення, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та виконання ним процесуальних рішень, запобігання можливим спробам переховування від органу досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави на 60 діб, оскільки інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала з мотивів, у ньому наведених та просила його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечили щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Пояснили, що підозра не обґрунтована та ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України не доведені. Просили врахувати, що підозрюваний, в силу статті 89 КПК України, раніше не судимий та застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для задоволення клопотання слідчого, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000511 від 22.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України. Дані обставини підтверджені: рапортами працівників поліції від 22.02.2023; протоколом обшуку від 22.02.2023; протоколом прийняття заяви ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення від 22.02.2023; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 22.02.2023; консультаційним висновком спеціаліста №1570 від 22.02.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22.02.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 22.02.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 22.02.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 22.02.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 22.02.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 22.02.2023; протоколом огляду предмету (відеозапису) від 22.02.2023; протоколом прийняття заяви ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення від 23.02.2023.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому, суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будьяку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Вказані обставини, дають слідчому судді підстави вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини, утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що останній неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення проти життя та особи, проти громадського порядку та моральності, проти власності, проти громадської безпеки, проте в силу статті 89 КК України не судимий.

На переконання слідчого судді, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є співрозмірним з існуючими ризиками, відповідає тяжкості кримінальних правопорушень, вчинення яких йому ставиться у вину, вказаним запобіжним заходом буде досягнута мета забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, на даному етапі досудового розслідування, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування і руху кримінального провадження.

Посилання сторони захисту на можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 м`якшого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, сприймаються критично, оскільки беручи до уваги характер вчинених кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_4 менш суворих запобіжних заходів, в тому числі особистого зобов`язання, не зможе попередити ризики, визначені у ст. 177 КПК України та забезпечити належне виконання ним покладених обов`язків.

Будьяких обставин, які б свідчили про неможливість перебування ОСОБА_4 під вартою не наведено, а також відсутні медичні висновки, які б засвідчували факт неможливості тримання підозрюваного під вартою за станом здоров`я.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст. 178 КПК України, обставини в їх сукупності, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, майновий та сімейний стан, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.

У відповідності до ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, з моменту затримання.

Згідно матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 затримано 22.02.2023 о 13 год. 58 хв. в порядку ст. 208 КПК України, тобто з часу початку обшуку, що не заперечується прокурором.

Відтак саме з 22.02.2023 слід обрахувати строк тримання під вартою.

За змістом ч. 4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи обставини вчинення злочину підозрюваним ОСОБА_4 , про які зазначено у повідомленні про підозру, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України обставини, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, слідчий суддя дійшов висновку про не визначення розміру застави, відповідно до п. 1 ч. 4 ст.183 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката Майки про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відмовити.

Клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000511 від 22.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.04.2023, без визначення розміру застави, відповідно до пункту 1 ч. 4 ст.183 КПК України.

Встановити строк дії ухвали слідчого судді до 23 год. 59 хв. 22.04.2023.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному та прокурору негайно після її оголошення, а також надіслати уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк її подачі обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 01.03.2023 о 12 год. 00 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1