ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/5464/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/647/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2022 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, розлученого, працюючого майстром в ТОВ «Блоки плюс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 грудня 2022 року включно, з визначенням розміру застави у сумі 148860 грн., -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ Відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за наступних обставин.

16 жовтня 2022 року в період часу з 18 год. 30 хв. до 19 год. 5 хв., ОСОБА_7 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в приміщенні кухні будинку АДРЕСА_1 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, в ході раптово виниклого конфлікту словесної сварки на побутовому ґрунті з ОСОБА_10 , що супроводжувався нецензурною лайкою, внаслідок чого ОСОБА_7 , за допомогою предмету, схожого на ніж, який утримував в правій руці, наніс декілька ударів ОСОБА_10 в область тулубу, тим самим спричинив тілесні ушкодження останньому, з якими в подальшому було госпіталізовано до КНП «Міська лікарня екстреної швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в тому, що своїми умисними протиправними він спричинив потерпілому ОСОБА_10 , згідно довідки КНП «Міська лікарня екстреної швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради наступні тілесні ушкодження: множинні колото-різані рани декількох ділянок тіла, проникаюче поранення лівої половини грудної клітки, поранення міжреберних судин, колото-різане сліпе поранення передньої грудної стінки, різана рана середньої третини лівого плеча, різана рана 5 пальця правої кисті, бульозна емфізема легень.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

16 жовтня 2022 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001582 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (а.с. 7).

16 жовтня 2022 року о 21 год. 00 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 38-41).

17 жовтня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (а.с. 44-45).

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та погодився з доводами про те, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам КПК України.
В обґрунтування своєї скарги зазначає, що судом не було прийнято до уваги, що ч. 1 ст. 121 КК України передбачає вчинення правопорушення (злочину), в якому кваліфікуючою ознакою є умисне тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Станом на момент розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, ступень тяжкості є невизначеними, заподіяні потерпілому тілесні ушкодження не містять умислу на настання смерті, підозрюваний ОСОБА_7 знайомий з потерпілим, він є його рідним братом, підозрюваний ніколи не висловлював погроз в сторону потерпілого щодо позбавлення його життя, чи нанесення йому тілесних ушкоджень того чи іншого ступеню тяжкості, між підозрюваним та потерпілим неприязних відносин ніколи не було.
Зауважує, що потерпілий не наполягає на притягненні підозрюваного до кримінальної відповідальності за спричинення йому тілесних ушкоджень, наміру подавати цивільний позов не має.
Звертає увагу на те, що відразу ж після вчинення злочину підозрюваний ОСОБА_7 не покинув місце вчинення злочину, чекав працівників поліції, не здійснюючи будь-яких дій по прихованню слідів злочину, при затриманні не чинив опір працівникам поліції, не поводився агресивно, до нього не були застосовані заходи фізичного впливу.
Вказує, що ОСОБА_7 раніше не судимий, ніколи не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, вчинив злочин, пов`язаний з насильством вперше, має постійне місце роботи, де позитивно характеризується, також і за місцем проживання має позитивну характеристику, має поганий стан здоров`я (діагноз гіпертонічна хвороба ІІ ступені) і за висновком ВЛК обмежено не придатний до проходження військової служби.
Зазначає, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, зокрема, в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього утриманців (має зареєстроване місце проживання, проживає з батьками, сплачує аліменти, має постійне місце роботи).
Просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період доби, а саме з 20 год. до 7 год. до 15 грудня 2022 року.
У судовому засіданні апеляційного суду Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вказав, що на цей час проведено судово-медичну експертиза, якою підтверджено ступень тяжкості тілесних ушкоджень, кваліфікація дій підозрюваного не змінена.
Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника, прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який законом віднесено до тяжких умисних злочинів та за вчинення якого передбачено покарання до 8 років позбавлення волі.
Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують.
Викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України підтверджуються: протоколом огляду місцевості від 16 жовтня 2022 року (а.с. 13-15); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 17 жовтня 2022 року (а.с. 20-23); довідкою з КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР від 17 жовтня 2022 року (а.с. 24); протоколом допиту свідка ОСОБА_11 (а.с. 25-27, 28-29); протоколом свідка ОСОБА_12 (а.с. 32-34).

Таким чином, колегія суддів вважає, що на даному етапі розслідування підозра цілком обґрунтована, достовірність отриманих відомостей буде перевірятись під час досудового розслідування, а в подальшому - судового розгляду, що дає підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому, колегія суддів враховує, що на цій стадії провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_7 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, а тому доводи захисту щодо кваліфікації дій підозрюваного на даній стадії досудового розслідування не вирішуються слідчим суддею.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, та фактично погодився з існуванням ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків.
З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджена матеріалами клопотання.
Так, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 злочину, який відноситься до категорії тяжких умисних злочинів проти життя та здоров`я особи, суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 8 років, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.
Колегія суддів погоджується і з висновками слідчого судді про те, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обумовлюється тим, що потерпілий та свідки мешкають за однією адресою та є родичами, у зв`язку із чим, підозрюваний може безперешкодно здійснювати на них певний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання для уникнення кримінальної відповідальності, а факт їх допиту на стадії досудового розслідування не свідчить про відсутність вказаного ризику, оскільки вони повинні бути допитані безпосередньо в судовому засіданні для виконання вимог ч. 4 ст. 95 КПК України.
Відтак, на думку апеляційного суду, встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовані та підтверджені.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, ніколи не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, вчинив злочин, пов`язаний з насильством вперше, має постійне місце роботи та проживання, має поганий стан здоров`я, не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вимоги щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою, де мешкають і потерпілий і свідки, враховуючи заяви свідків ОСОБА_11 , 1954 року народження та ОСОБА_12 , 1953 року народження від 18 жовтня 2022 року, в яких вони просять не застосовувати за такою адресою підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, так як вони його побоюються(а.с. 30, 31), на думку колегії суддів є безпідставними.

Всі інші доводи апеляційної скарги були досліджені судом при обранні запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.
З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2022 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 грудня 2022 року включно, з визначенням розміру застави у сумі 148860 грн., залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 336/5464/22