1Справа № 335/4272/22 1-кп/335/321/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді: ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжя, клопотання прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_8 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 408 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 408 КК України.

У судовому засіданні прокурором ОСОБА_5 , в рамках вказаного кримінального провадження, подано письмове клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , яке підписане прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що відносно ОСОБА_6 встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні, у тому числі, особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, на території України введено воєнний стан, а відтак, ОСОБА_6 може виїхати за межі України або на тимчасово окуповану територію; ОСОБА_6 , у разі звільнення його з-під варти повинен продовжити проходити службу у ВЧ НОМЕР_1 , а відтак, зможе впливати на свідків чи іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження. Крім того, з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_6 недбало ставиться до несення служби, злочини вчинив у період воєнного стану, а відтак, може повторно вчинити кримінальне правопорушення аналогічного характеру. До того ж, ОСОБА_6 раніше був судимий та притягався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП. Зазначив, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав клопотання та вказав про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 без визначення розміру застави, посилаючись на те, що ризики, встановлені судом під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не відпали та продовжують існувати.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 заперечував проти клопотання прокурора та продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , оскільки стороною обвинувачення не підтверджено, що існують ризики, визначені ст. 177 КПК України, обвинувачений має ряд захворювань та потребує лікування, а відтак, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього заперечував. Зазначив, що він не ухилявся від проходження військової служби, а був вдома з хворою матір`ю, підтримує думку свого захисника.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора, колегія суддів доходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стаття 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п.п. 1, 3, 5 ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 408 КК України, ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.10.2022 до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 16.12.2022.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.12.2022 клопотання прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_8 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 задоволено, продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 12 лютого 2023 року включно.

У об`єднаному судом кримінальному провадженні, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 408 КК України, за обставин, викладених у обвинувальних актах.

Злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , згідно зі ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, а злочин, передбачений ч. 4 ст. 408 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 колегія суддів виходить із встановлених обставин кримінального провадження, тяжкості інкримінованих обвинуваченому діянь та даних про особу обвинуваченого.

Як встановлено судом, ОСОБА_6 притягався до адміністративної відповідальності постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 21.04.2022 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, тобто за нез`явлення військовослужбовця вчасно без поважних причин на військову службу тривалістю до трьох діб, вчиненому в умовах особливо періоду; він одружений; має на утриманні двох неповнолітніх дітей, до затримання проходив військову службу, має зареєстроване місце проживання.

Також, суд враховує, що злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , вчинено ним під час воєнного стану. При цьому, кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 408 КК України згідно з матеріалами обвинувального акту вчинено у період, коли у провадженні суду вже перебувало кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Враховуючи особу обвинуваченого, який раніше притягався до адміністративної відповідальності за неналежне виконання військових обов`язків, обставини вчинення злочинів та тяжкість злочинів, у яких обвинувачується ОСОБА_6 , судом встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які наразі існують.

Таким чином, враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають у можливості переховування обвинуваченого від суду, можливості незаконного впливу на свідків, а також можливості вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, положення ч. 7 ст. 176 КПК України, дані щодо особи обвинуваченого, який раніше притягався до адміністративної відповідальності за неналежне виконання військових обов`язків, на даний час залишається військовослужбовцем, а відповідно повинен приступити до виконання військових обов`язків, під час виконання яких ним вчинені злочини, у яких він обвинувачується, обставини кримінальних правопорушень у яких обвинувачується ОСОБА_6 , ту обставину, що злочини, у яких обвинувачується ОСОБА_6 вчинено в умовах воєнного стану, колегія суддів доходить до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому.

Наведені судом ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Разом з тим, доводи клопотання прокурора про те, що ОСОБА_6 може виїхати за межі території України є безпідставними, оскільки у зв`язку із воєнним станом на території України виїзд чоловіків призовного віку, тим більше які перебувають на військовій службі, за межі країни є неможливим.

Також, суд вважає неприйнятними припущення сторони обвинувачення з приводу того, що ОСОБА_6 може виїхати на окуповану територію, оскільки з урахуванням того, що він здійснював захист держави Україна, його виїзд на територію, яка тимчасово перебуває під контролем окупантів, є абсурдним.

У клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 прокурор зазначив, що відносно ОСОБА_6 також встановлено наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає у можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з тим, прокурором не доведено наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки у клопотанні прокурором взагалі не зазначено яким іншим чином може перешкоджати кримінальному провадженню ОСОБА_6 , а відтак такі доводи прокурора є некоректними.

Даних щодо неможливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я суду не надано.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки їх виникненню запобігає обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід.

Також, колегія суддів не приймає до уваги доводи захисника обвинуваченого з приводу того, що ОСОБА_6 не вчиняв дезертирства, та доводи обвинуваченого з приводу того, що він не ухилявся від військової служби, а був з хворою матір`ю, оскільки наявність в діях обвинуваченого того чи іншого складу злочину буде встановлена колегією суддів під час судового розгляду кримінального провадження і відповідним доводам сторони захисту буде надана оцінка при ухвалені остаточного рішення.

За таких обставин, обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням строку тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_6 та його особи, не виходить за межі розумного строку.

Застосований відносно ОСОБА_6 запобіжний захід кореспондується із характером суспільного інтересу, підставами і метою його обрання, відповідає характеру та тяжкості діяння, які інкримінуються обвинуваченому, не надає можливості обвинуваченому перешкоджати інтересам правосуддя шляхом ухилення від суду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 197, 199, 331 КПК України,-

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_8 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 09 квітня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 09 лютого 2023 року.

Повний текст ухвали складено 10 лютого 2023 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3