ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2023 Справа №607/8101/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000303 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Заздрість Теребовлянського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, ПП, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Так, 02 квітня 2022 року близько 12 год. 30 хв. в обвинуваченого ОСОБА_4 , який перебував в приміщенні магазину «Водолій», що по вул.Л.Українки, 39, в м.Тернополі, в ході словесного конфлікту, виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , реалізовуючи який він тоді ж там же, умисно, з метою завдання фізичного болю та спричинення вказаній потерпілій тілесних ушкоджень, наніс два удари кулаком своїх правої та лівої руки у її ліве та праве плече, після чого схопив обома руками ОСОБА_6 за плечі, утримуючи останню, вдарив нею об металевий стелаж, що був позаду неї, та схопив правою рукою за шию ОСОБА_6 , здушуючи останню, чим спричинив їй фізичного болю та легкі тілесні ушкодження у вигляді синців правої бокової поверхні шиї, правого та лівого плечей, задньої поверхні грудей справа.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України не визнав та пояснив, що 02 квітня 2022 року приїхав у свій магазин «Водолій», при цьому, повідомивши своєму сину ОСОБА_9 про те, що йому потрібно 2 крани, на що останній відповів, що у магазині немає нічого, щоб належало йому, обвинуваченому. Перебуваючи в приміщенні магазину він, ОСОБА_4 , зайшов у складське приміщення із метою взяти необхідні йому крани, де, одразу за ним у складське приміщення зайшла ОСОБА_6 , яка почала йому, обвинуваченому, перешкоджати, стоячи перед стелажем, де знаходились крани, які були потрібні йому, ОСОБА_4 , через що між ними розпочався словесний конфлікт. Тоді, у приміщення складу зайшов працівник магазину ОСОБА_10 , який почав його, ОСОБА_4 , відштовхувати та став поміж ними, обвинуваченим та потерпілою. Надалі, ОСОБА_6 відійшла до вхідних дверей і зателефонувала їхньому сину, якому повідомила про те, що обвинувачений наносить їй удари. Через короткий проміжок часу до них прийшов ОСОБА_11 , який просив потерпілу дати йому, обвинуваченому, крани. У той час він, ОСОБА_4 , вирішив сам взяти товар, який був йому потрібен. Потерпіла, побачивши це, вибила із рук обвинуваченого крани та почала наносити йому, обвинуваченому, удари, на що він, у відповідь, відштовхнув її. Тоді підійшов син ОСОБА_9 та почав з ним, ОСОБА_4 , боротись, не наносячи жодних ударів. Надалі, потерпіла вийшла із складського приміщення на деякий час, а повернувшись, почала наносити удари йому, обвинуваченому, на що він, у відповідь, почав її відштовхувати та ловити за руки. Надалі, син ОСОБА_11 їх розвів, а він, обвинувачений, взяв необхідний йому товар та покинув приміщення магазину. Настояв на тому, що жодних ударів потерпілій не наносив, а показання свідків вважає неправдивими.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_12 своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, його винуватість у скоєнні даного кримінального правопорушення повністю доводиться дослідженими під час судового розгляду доказами у кримінальному провадженні:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що із її чоловіком обвинуваченим ОСОБА_4 , у магазині «Водолій», що по вул.Л.Українки, 39, в м.Тернополі, 02 квітня 2022 року близько 11 год. відбувся конфлікт. Обвинувачений намагався викрасти товар, який йому не належить із складського приміщення вказаного магазину, проте, вона, потерпіла, перешкоджала йому, на що ОСОБА_4 наніс їй удари правою та лівою рукою у її праве та ліве передпліччя. Загалом було нанесено не менше п`яти ударів. Надалі, обвинувачений схопив її, ОСОБА_6 , обома руками за плечі, та, утримуючи, вдарив нею об металевий стелаж, який був розміщений позаду, після чого, схопивши її, потерпілу, правою рукою за шию, душив близько 30 с. В той же час у складське приміщення забіг працівник вищевказаного магазину ОСОБА_10 , який розвів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , ставши поміж них. Обвинувачений й надалі намагався нанести удари руками потерпілій. Через деякий час зайшов ОСОБА_11 , який відтягнув обвинуваченого від неї, ОСОБА_6 , на відстань близько 5 м одне від одного;

- показаннями свідка ОСОБА_10 працівника магазину «Водолій», який пояснив, що 02 квітня 2022 перебував на своєму робочому місці в даному магазині. В обідню пору у магазин зайшов ОСОБА_4 , який попрямував у складське приміщення, де, одразу за ним, туди прослідувала потерпіла ОСОБА_6 . Через короткий проміжок часу він, свідок, почув шум та крик про допомогу із складського приміщення, а коли зайшов туди, то побачив як обвинувачений тримав потерпілу однією рукою за шию, а іншою за передпліччя, притиснувши до стелажа позаду неї, на що він, ОСОБА_10 , одразу підійшов і став між ними. Обвинувачений наніс удар лівою рукою у праве передпліччя потерпілої, а тоді правою рукою у ліве передпліччя. Обвинувачений хотів взяти кран, однак потерпіла перешкоджала. У процесі штовханини, потерпіла зателефонувала до свого сина ОСОБА_11 , який прийшов через декілька хвилин у складське приміщення магазину, а він, свідок, переконавшись, що потерпілій вже нічого не загрожує, вийшов із приміщення. Крім того, він, свідок вказав на те, що неодноразово бачив агресивну поведінку обвинуваченого;

- показаннями свідка ОСОБА_11 сина обвинуваченого та потерпілої, який пояснив, що 02 квітня 2022 року близько 12 год. 25 хв. до нього зателефонувала мати, яка повідомила, що батько обвинувачений наносить їй тілесні ушкодження. Через 5 хв. він, свідок, приїхав у магазин «Водолій», що по вул.Л.Українки, 39, в м.Тернополі, де, зайшовши у складське приміщення даного магазину, побачив, що стоїть обвинувачений, який тримає лівою рукою за праву руку потерпілу, а між ними працівник магазину ОСОБА_10 , який намагався їх розвести і перешкодити обвинуваченому наносити тілесні ушкодження потерпілій. Коли ОСОБА_11 зайшов у складське приміщення, то ОСОБА_10 одразу вийшов. Тоді, ОСОБА_4 намагався взяти товар, який йому не належить, а потерпіла перешкоджала цьому, внаслідок чого обвинувачений знову почав ловити потерпілу за руки і стискати їх. Крім того, ОСОБА_4 відштовхував потерпілу від стелажа у примусовій формі, був налаштований агресивно, на вимогу припинити конфлікт не реагував. Зі сторони ОСОБА_6 жодних проявів агресії не було. Надалі, він, свідок, попросив потерпілу вийти із складського приміщення, щоб припинити конфлікт, проте, остання повернулась через короткий проміжок часу, оскільки помітила, що у неї порвався ланцюжок на шиї і вона загубила хрестик. Конфлікт тривав близько 20 хв. Обвинувачений взяв із магазину товар, який належить йому, свідку, після чого покинув приміщення магазину не оплативши за нього;

-заявою ОСОБА_6 від 04 квітня 2022 року, у якій остання просить притягнути до кримінальної відповідальності її колишнього чоловіка ОСОБА_4 , який 02 квітня 2022 року близько 11 год., перебуваючи по місцю її роботи, а саме у приміщенні магазину «Водолій», що по вул.Л.Українки, 39, у м.Тернополі, наніс їй численні удари руками по різних ділянках тіла, спричинивши тілесні ушкодження;

-висновком судово-медичної експертизи №174 від 04 квітня 2022 року, згідно якого у ОСОБА_6 виявлені синці правої бокової поверхні шиї, правого і лівого плечей, задньої поверхні грудей справа. Вид та морфологічні властивості виявлених у ОСОБА_6 ушкоджень свідчать про їх утворення від дії тупих предметів близько за 1-3 доби до її експертного обстеження. Зважаючи на характер і розташування виявлених у ОСОБА_6 ушкоджень, утворення їх за наведених у постанові і повідомлених нею при судово-медичній експертизі обставин події, яка мала місце 02 квітня 2022 року, не виключається. Ці ушкодження не властиві для утворення при падінні на площині (з висоти власного росту). Виявлені у ОСОБА_6 синці за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень;

-протоколом огляду від 09 травня 2022 року, згідно якого було оглянуто відеозапис із камери відеоспостереження від 02 квітня 2022 року (12:25:25), тривалістю 12 хв. 02 сек., яка розміщена у приміщенні магазину «Водолій», що по вул.Л.Українки, 39, у м.Тернополі;

- речовим доказом компакт-диском СД-Р із відеофайлом із камери відеоспостереження від 02 квітня 2022 року (12:25:25), яка розміщена у приміщенні магазину «Водолій», що по вул.Л.Українки, 39, у м.Тернополі, вміст якого було оглянуто судом безпосередньо в судовому засіданні, на якому зафіксовані обставини перебування тоді ОСОБА_4 в приміщенні фойє вказаного магазину, а також того, що останній заходив у його складське приміщення, після чого туди заходила потерпіла ОСОБА_6 , за якою, через короткий проміжок часу туди ж пришвидшеним кроком направився свідок ОСОБА_13 , після якого туди ж прийшов свідок ОСОБА_11 .

Крім цього, стороною обвинувачення, як докази було долучено наступне:

-протокол проведення слідчого експерименту із таблицею ілюстрацій від 02 квітня 2022 року, відповідно до якого потерпілою ОСОБА_6 було відображено на статисті механізм та спосіб спричинення їй того дня тілесних ушкоджень ОСОБА_4 у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту із таблицею ілюстрацій від 02 квітня 2022 року, відповідно до якого свідком ОСОБА_10 було відображено на статисті механізм та спосіб спричинення ОСОБА_4 . ОСОБА_6 того дня тілесних ушкоджень у магазині «Водолій», що по АДРЕСА_2 ;

-речовий доказ СД-Р диск із звукозаписом судового засідання у порядку цивільного судочинства в Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області (головуючий суддя ОСОБА_14 ) за участю ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , які в судовому засіданні вказали, що ОСОБА_4 не завдавав тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , що був доречним стороною захисту в процесі досудового розслідування.

Відповідно до ст.83 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ст.ст. 86 та 87 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; 3) порушення права особи на захист; 4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; 5) порушення права на перехресний допит. Недопустимими є також докази, що були отримані: 1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; 2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; 3) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження. Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані. В умовах воєнного стану положення цієї статті застосовуються з урахуванням особливостей, визначених ст.615 цього Кодексу.

Що стосується протоколів проведення слідчих експериментів із таблицями ілюстрацій від 02 квітня 2022 року за участю свідка ОСОБА_10 та потерпілої ОСОБА_6 .

За ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України. Здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду). Для з`ясування обставин вчинення кримінального проступку до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути: 1) відібрано пояснення; 2) проведено медичне освідування; 3) отримано висновок спеціаліста і знято показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) вилучено знаряддя і засоби вчинення кримінального проступку, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку, або які виявлені під час затримання особи, особистого огляду або огляду речей. У разі виявлення ознак кримінального правопорушення на морському чи річковому судні, що перебуває за межами України, досудове розслідування розпочинається негайно, відомості про нього вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань за першої можливості.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження відомості до ЄРДР були внесеними за заявою ОСОБА_6 04 квітня 2022 року, про що свідчить відповідний витяг, відтак, проведення 02 квітня 2022 року дізнавачем слідчих експериментів за участю свідка ОСОБА_10 та потерпілої ОСОБА_6 , до внесення відповідних відомостей у ЄРДР, є таким, що не відповідає вимогам норм КПК України, а вказані протоколи за наслідками проведення наведених слідчих дій слід визнати з цієї підстави недопустимими доказами.

Що ж стосується речового доказу СД-Р диску із звукозаписом судового засідання у порядку цивільного судочинства в Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області (головуючий суддя ОСОБА_14 ), то суд виходить із наступного.

За ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом. Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Зважаючи на наведене вище, нормами чинного КПК України не передбачено випадків прийняття як доказу показань осіб, які не давали їх безпосередньо в судовому засіданні у даному кримінальному провадженні, а у іншій справі в порядку цивільного судочинства.

З означених підстав, речовий доказ СД-Р диск із звукозаписом судового засідання у порядку цивільного судочинства в Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області (головуючий суддя ОСОБА_14 ) із відповідною інформацією на ньому слід також визнати недопустимим доказом.

Разом із тим, з врахуванням досліджених судом належних і допустимих доказів, суд критично оцінює, вважає неправдивими, неспроможними та такими, що спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, суперечливі показання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно яких останній 02 квітня 2022 року вступав лише в словесний конфлікт із потерпілою та жодних тілесних ушкоджень їй тоді не спричиняв, оскільки вказані його показання повністю спростовуються в сукупності показаннями потерпілої, свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які об`єктивно підтверджуються відеофайлом із камери відеоспостереження від 02 квітня 2022 року (12:25:25), яка розміщена у приміщенні магазину «Водолій», що по вул.Л.Українки, 39, у м.Тернополі, щодо розвитку подій тоді у приміщенні наведеного магазину, а також іншими доказами у кримінальному провадженні, які є взаємодоповнюючими та логічно послідовними.

Таким чином, суд приймає до уваги показання потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вважає їх правдивими, такими, що повністю узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні, у тому числі, об`єктивними даними, що містяться в документах у кримінальному провадженні.

Зважаючи на наведене, суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до кримінальних проступків, об`єктивні обставини кримінального провадження, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, яких судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведені позитивні дані про особу обвинуваченого, відсутність обтяжуючих його покарання обставин, однак, також і позицію потерпілої ОСОБА_6 , яка просила суворо покарати обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді громадських робіт, що буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 , досягнення мети покарання та попередження нових кримінальних правопорушень.

У кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення з останнього моральної шкоди, завданої унаслідок кримінального правопорушення на суму 250 000 грн., вирішити який слід наступним чином.

За ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Крім цього, відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає, у тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності і справедливості, а також приймає до уваги те, що внаслідок умисних злочинних дій ОСОБА_4 потерпілій було спричинено моральні страждання та душевні хвилювання, які виразились у перенесенні нею сильного нервового стресу унаслідок кримінального правопорушення, що створювало нервозність, відчуття тривоги, змушувало докладати додаткових зусиль до нормалізації свого життя, а тому, з урахуванням наведеного та глибини перенесених страждань потерпілою, суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути на користь потерпілої ОСОБА_6 7 000 грн. на відшкодування завданої унаслідок кримінального правопорушення моральної шкоди, частково задовольнивши таким чином цивільний позов останньої, відмовивши у задоволенні решти позовних вимог.

При цьому, речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме компакт-диск СД-Р із відеофайлом, що зберігається при матеріалах судового провадження, - слід залишити там же.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому за даним кримінальним проступком покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково та стягнути із ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 7 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої унаслідок кримінального проступку, а у задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме компакт-диск СД-Р із відеофайлом, що зберігається при матеріалах судового провадження, - залишити там же.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1