У Х В А Л А
Іменем України

16 листопада 2022 року Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 13.04.2022 року про закриття кримінального провадження № 0002371 від 14.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2022 року засобами поштового зв`язку до Деснянського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 від 08.11.2022 року на постанову дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 13.04.2022 року про закриття кримінального провадження.

В обґрунтування скарги адвокат зазначає, що 31.10.2022 року на його адресу надійшла копія постанови про закриття кримінального провадження № 0002371 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Дане рішення дізнавача вважає незаконним та необґрунтованим, оскільки воно прийнято передчасно, без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема, не допитано ОСОБА_4 , не вчинено інших слідчих дій. З постановою дізнавача про закриття кримінального провадження не погоджується, вважає її передчасною та просить скасувати.

У судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, подав до суду через систему "Електронний суд"клопотання про розгляд скарги за його відсутності, у зв`язку із занятостю в інших процесах.

Уповноваженими особами Деснянського УП ГУНП у м. Києві до початку розгляду скарги по суті не надано матеріалів кримінального провадження № 0002371 від 14.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Враховуючи воєнний стан в Країні, вимкнення світла, та увімкнення постійно повітрених тревог, для збереження життя та здоров`я, слідчим суддею прийнято рішення повести розгляд скарги без участі скаржника.

Дослідивши наявні матеріали скарги та долучену до неї копію постанови про закриття кримінального провадження № 0002371 від 14.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні Деснянського УП ГУНП у м. Києві знаходилось кримінальне провадження № 0002371 від 14.12.2020 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до постанови від 13.04.2022 року кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального проступку.

Слідчий суддя розглядає скаргу виходячи із відповідності постанови про закриття кримінального провадження вимогам КПК України, а також всебічності, повноти та неупередженості дослідження обставин кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Слідчий суддя вважає, що аргументція постанови про закриття кримінального провадження не відповідає фактичним обставинам з правової точки зору з огляду на таке:
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленом КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки дізнавачем, слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Заданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура - ст.2 КПК України.
У п.44 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, прав і свобод, визначені у Конвенції", також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у дослідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відносяться: верховенство права; законність; рівність перед закоом і судом; змагальність сторін та свобод в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Згідно із положеннями статті 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Згідно ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Оскаржувана постанова дізнавача є не вмотивованою, не містить посилань на слідчі дії проведені дізнавачем.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для скасування вищевказаної постанови.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 372 КПК України слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скасувати постанову дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 13.04.2022 року про закриття кримінального № 0002371 від 14.12.2020 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_6