Справа № 216/4155/22
провадження 1-кп/216/427/23
ВИРОК

іменем України

09 лютого 2023 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого, судді - ОСОБА_1 ,

за участю : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №2 в м. Кривий Ріг, кримінальне провадження № 0000152 від 22.09.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2021 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця контрактної служби, молодшого інспектора 5 комендантської групи комендантського відділення НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 , молодшого сержанта, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу №76-ОС від 17.02.2022 року начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України полковника ОСОБА_6 , молодшого сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду молодшого інспектора 5 комендантської групи комендантського відділення НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

З 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, з часу видання Президентом України Указу №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердження його Законом України №2102-IX Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та до теперішнього часу, відповідно до Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» почав діяти воєнний стан в України.

Будучи військовослужбовцем контрактної служби, молодший сержант ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Разом з цим, молодший сержант ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, проходячи військову службу та будучи забезпечений речовим, грошовим, продовольчим та іншими видами забезпечення, 24 лютого 2022 року молодший сержант ОСОБА_4 вирішив не з`явитися на службу без поважних причин та в подальшому тимчасово ухилитись від військової служби, мотивуючи свої дії особистими обставинами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Реалізуючи свій умисел, молодший сержант ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану, в порушення статутних вимог, 24.02.2022 достовірно знаючи, що зобов`язаний прибути до військової частини, яка на той час дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , не з`явився на службу без поважних причин. При цьому, командуванню НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби ДПС України, про місце свого перебування не повідомляв.

В подальшому, 23 серпня 2022 року молодший інспектор 5 комендантської групи комендантського відділення НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 молодший сержант ОСОБА_4 з`явився до тимчасового місця дислокації вказаного загону за адресою: АДРЕСА_3 та приступив до виконання своїх службових обов`язків.

Таким чином, в період часу з 24 лютого 2022 року по 23 серпня 2022 року молодший сержант ОСОБА_4 без поважних причин обов`язки військової служби не виконував, до військової частини безпідставно не прибував, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вжив жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього. При цьому, молодший сержант ОСОБА_4 документів, підтверджуючих поважність та законність відсутності на військової службі, до військової частини не надав.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану.

09 лютого 2023 року між прокурором та обвинуваченим за участю захисника, було укладено угоду про визнання винуватості, яку вони підписали, при цьому обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за вказаних вище фактичних обставин і кваліфікації.

За змістом угоди про визнання винуватості, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, є тяжким злочином, особу ОСОБА_4 , який є раніше не саудимим, має на утриманні малолітню дитину 2021 року народження, посередню службову характреистику, бажає надалі проходити військову службу та приймати участь у бойових діях і зхищати Батькаівщину, наявність передбачених ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, тобто декілька обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, сторони дійшли згоди щодо можливості застосування ст. ст. 53, 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 5 ст. 407 КК України, а саме призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 6000 (шість тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 102000 (сто дві тисячі) гривень.

В свою чергу, враховуючи викладене, ОСОБА_4 , керуючись положенням ст. 26 КВК України, зобов`язується сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це суд та Херсонську спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Південного регіону шляхом надання документа, підтверджуючого сплату штрафу.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні цієї угоди дотриманні вимоги КПК України та КК України, просив її затвердити й призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений та його захисник також просили затвердити угоду й призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину за викладених вище обставин і кваліфікації, а також ствердив про розуміння ним права на справедливий судовий розгляд, наслідків укладення та затвердження цієї угоди, характеру обвинувачення, виду й розміру покарання, запевнивши про добровільність укладення угоди.

З огляду на наведене суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України за ознаками: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану, доведена в судовому засіданні поза будь-яким розумним сумнівом.

Під час судового засідання суд роз`яснив сторонам кримінального провадження наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, з`ясував в обвинуваченого належне усвідомлення ним права на справедливий судовий розгляд, переконався в добровільності укладення цієї угоди сторонами, перевірив угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального та кримінального законів, а також роз`яснив обмеження права оскарження вироку на підставі угоди.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, є тяжким злочином, особу ОСОБА_4 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні малолітню дитину, безпосередньо приймає участь в забезпеченні проведенні і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом відсічі збройної агресії з боку Російської Федерації проти України, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має намір в подальшому виконувати свій військовий обов`язок по захисту України, нявність передбачених ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання, а саме: з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, тобто декілька обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, які обтяжують вину у відповідності до ст. 67 КК України, суд погоджується на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 407 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, перейшовши до більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті, яке узгодили сторони, що відповідає загальним принципам КК України.

Ураховуючи викладене, встановивши, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не суперечать чинному законодавству, а наслідки затвердження та невиконання угоди сторонам зрозумілі, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлено, речові докази, судові витрати, заходи забезпечення кримінального провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368-371, 373, 374, 376, 468-470, 472-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09 лютого 2023 року між прокурором Херсонської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника, адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000152 від 22.09.2022 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому узгоджену сторонами угоди міру покарання, з урахуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 6000 (шість тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 102000 ( сто дві тисячі) гривень.

Цивільний позов не заявлено, речові докази, судові витрати, заходи забезпечення кримінального провадження відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

.

Суддя ОСОБА_7