Справа №:755/7413/18
Провадження №: 1-кс/755/2052/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" листопада 2022 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження за № 0003080 від 29.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003080 від 29.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Клопотання обґрунтувано тим, що 17.05.2018 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва було задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Постановою слідчого від 09.11.2021 року кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003080 від 29.03.2018 року,було закрито на підставі абзацу 14 ч. 1 ст. 284 КПК України, у звязку із закінченням строків розгляду кримінального провадження, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Однак доля речових доказів слідчим не вирішена.

ОСОБА_3 у судові засідання, призначенні на 27.10.2022 року, 01.11.2022 року та 03.11.2022 року, не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Слідчий, прокурор у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

02.11.2022 року на адресу суду надійшла відповідь на запит від Дніпровської окружної прокуратури м. Києва, в якому зазначено, що за результатами досудового розслідування кримінального провадження № 0003080 від 29.03.2018 року, слідчим на підставі абзацу 14 ч. 1 ст. 284 КПК України прийнято рішення про закриття кримінального провадження. Дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя приходить до наступних висновків. Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно із ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Згідно з ч. 3 ст. 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.
Отже, правом на вирішення питання про скасування арешту майна закон наділяє слідчого суддю або суд, в залежності від стадії кримінального провадження, а також прокурора, але тільки у випадку закриття саме ним кримінального провадження.
Звертаючись до суду з даним клопотанням, заявник у клопотанні зазначає, що у зв`язку з тим, що кримінальне провадження постановою слідчого закрито, досудове розслідування завершено, то у застосуванні арешту відпала потреба. Разом з тим, заявником до матеріалів клопотання не долучено копію ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 та перебуває у приватній власності ОСОБА_3 , та будь-яких інших доказів накладення такого арешту.

Не надано таких доказів і в судовому засіданні, оскільки заявник, представники органи досудового розслідування та прокуратури в судові засіданні не з`явилися.

Враховуючи вищевказане та те, що до матеріалів клопотання не долучено копію ухвали про накладення арешту, а також інших доказів накладення такого арешту та заявник у судові засідання не з`явився, слідчий суддя позбавлений можливості у з`ясуванні всіх обставин справи та перевірити, чи накладався арешт на майно, що належить ОСОБА_3 .

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки особою, яка звернулася з клопотанням, не доведено факту накладення арешту на майно.

Особа не позбавлена можливості повторно звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.174, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження за № 0003080 від 29.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1