Житомирський апеляційний суд
Справа №280/1458/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року. Житомирський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_2 головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , -

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 09.05.2022 у кримінальному провадженні № 280/1458/19 0000337) за ч. 2 ст. 185 КК України щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростишева Житомирської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого: 24.04.2018 Брусилівським районним судом Житомирської області за ст. ст. 185 ч. 3, 75, 76 КК України на 3 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на 1 рік; 30.07.2019 Брусилівським районним судом Житомирської області за ст. ст. 185 ч. 3, 71 ч. 1 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, -

в с т а н о в и в:

Цим вироком Ліщинського визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 ч. 3, 102 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 30.07.2019 та остаточно призначено покарання Ліщинському за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців.

Початок строку відбуття покарання вирішено рахувати з моменту приведення до виконання попереднього вироку від 30.07.2019.

Запобіжний захід не обирався.

Вирішено стягнути з ОСОБА_9 на користь держави в особі Житомирського НДЕКЦ процесуальні витрати за проведення судово товарознавчих експертиз у розмірі 3454 гривень та вирішено долю речових доказів.

Ухвалою Коростишівського районного суду від 11.05.2022 виправлено описку в резолютивній частині вироку від 09.05.2022 та викладено абзац перший резолютивної частини вказаного вироку наступним чином: «Визнати винуватим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 185 ч. 2, 102 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі».

Згідно вироку, близько 17 год 30 хв 11.06.2019 на території затопленого Коростишівського гранітного кар`єру «Воронний» по вул. Червоних Партизан в м. Коростишеві Житомирської області неповнолітній Ліщинський шляхом вільного доступу повторно таємно викрав чуже майно на загальну суму 3438,24 грн., що належить ОСОБА_10 , - чоловічу барсетку з мобільним телефоном «HuaweiY7 (TRT-LX1) Dual Sim 2/16GB Gray (51091RVG)», сім-карткою мобільного терміналу ПрАТ «Київстар» та картою пам`яті об`ємом 8GB.

Крім того, близько 13 год 30 хв 12.06.2019 у тому ж місці Ліщинський шляхом вільного доступу повторно таємно викрав чуже майно на загальну суму 2948,60 грн., що належить потерпілому ОСОБА_11 , - поясну сумку з мобільним телефоном «Xiaomi Redmi Note 4 3/32GB Dual Sim Black» з сім-карткою мобільного терміналу ПрАТ «Київстар».

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати вирок та постановити виправдувальний вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_12 у зв`язку з недоведеністю винуватості вказаної особи у вчиненні кримінального правопорушення. Твердить про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність винності обвинуваченого поза розумним сумнівом.

Заслухавши доводи захисника та пояснення обвинуваченого в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, колегія суддів приходить до таких висновків.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_12 у вчиненні таємного викрадення чужого майна повторно за вказаних у вироку обставин є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи, оскільки підтверджуються наведеними у вироку доказами, що містяться у показаннях потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , протоколах прийняття заяв потерпілих про вчинення кримінального правопорушення від 11.06.2019 та 14.06.2019, протоколі огляду місця події від 13.08.2019; заяві ОСОБА_9 від 13.08.2019 про добровільну видачу мобільного телефону, який їй подарував Ліщинський; заяви ОСОБА_11 від 14.06.2019 про встановлення місця знаходження мобільного телефону марки «Ксіомі Редмі Нот4» сірого кольору в чорному чехлі з сім-карткою мобільного оператора «Київстар», який був викрадений 12.06.2019 на кар`єрі Воронного; заяви ОСОБА_15 від 13.08.2019 про добровільну видачу мобільного телефону «Ксіомі Редмі Нот4» та іншими доказами, зазначеними у вироку.

Показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про факти наявності у обвинуваченого чужого майна - барсетки з телефоном після відвідування ним в літку 2019 року затопленого Коростишівського гранітного кар`єру «Воронний» узгоджуються з сукупністю інших доказів та підтверджують обвинувачення поза розумним сумнівом.

Потерпілий, обвинувачений та свідки були повно та всебічно допитані судом першої інстанції, інші докази були безпосередньо повно досліджені судом першої інстанції, що підтверджується журналами судових засідань та звукозаписами повної фіксації процесу технічними засобами.

Всім доказам у справі судом першої інстанції дано належну оцінку, з якою погоджується колегія суддів.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав недостовірними показання обвинуваченого ОСОБА_12 під час судового розгляду про те, що він крадіжок не вчиняв.

Дії ОСОБА_12 правильно кваліфіковані судом першої інстанції за ч. 2 ст. 185 КК України за змістом мотивувальної частини вироку.

Разом з тим, вказавши у резолютивній частині вироку про визнання винним ОСОБА_12 у вчиненні криміналних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 ч. 3, 102 КК України, суд першої інстанції фактично допустив вихід за межі обвинувачення та неправильне застосування ст. 102 КК України, оскільки вказана стаття стосується правил призначення покарання неповнолітнім особам.

Оскільки вказана помилка стосується кваліфікації дій обвинуваченого, на думку колегії суддів, суд першої інстанції не вправі був виправляти її шляхом винесення ухвали про виправлення описки.

Крім того, в ухвалі про виправлення описки від 11.05.2022 суд знову допустив неправильне застосування ст. 102 КК України у вказівці про визнання винним обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 102 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_12 у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, суд першої інстанції обґрунтовано врахував: ступінь тяжкості вчиненого злочину; обставини, що пом`якшують покарання вчинення злочину неповнолітнім; дані про особу обвинуваченого ОСОБА_12 , що є раніше судимим, вину не визнав, не розкаявся та не вибачився перед потерпілими.

З огляду на викладене, враховуючи принципи індивідуалізації та співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, апеляційний суд вважає, що визначене місцевим судом обвинуваченому покарання за своїм видом та розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_12 та попередження вчинення нових злочинів.

Тому доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, вирок підлягає відповідній змині, а ухвала про виправлення описки скасуванню.

Оскільки в резолютивній частині вироку судом першої інстанції не вказано рішення про початок строку відбуття покарання, це питання має бути вирішено судом першої інстанції у порядку ст. ст. 537, 539 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

В порядку ч. 2 ст. 404 КПК України скасувати ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 11.05.2022 про виправлення описки у резолютивній частині вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 09.05.2022 щодо ОСОБА_8 .

Вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 09.05.2022 за ч. 2 ст. 185 КК України щодо ОСОБА_8 змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку вказівку про визнання ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 185 ч. 3, 102 КК України.

Визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

В решті вказаний вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту ухвалення, а засудженим ОСОБА_8 , у той же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Судді: