Справа № 752/3103/23
Провадження № 1-кс/752/1689/23
У Х В А Л А

Іменем України

06 березня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської міської прокурати ОСОБА_7 , про обрання відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця та громадянина Індії, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000110 від 08.11.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 321-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшло означене клопотання, з урахуванням обставин кримінального провадження №0000110 від 08.11.2022, мотивів, викладених у клопотанні, та долучених до останнього доказів, слідчий за погодженням у прокурором просив слідчого суддю застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування винесеного на розгляд слідчому судді клопотання орган досудового розслідування зазначає, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000110, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2022, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 321-1 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ТОВ «ЕПІК ФАРМА» є офіційним представником власника реєстраційних посвідчень на лікарські засоби компанії «ІПКА Лабораторіз Лімітед» (48 Кандивлі, Індастріал Естейт, Мумбай, Індія), сертифікати якості на лікарські засоби якої у відповідності до п. 3 Постанови № 902 використовує при ввезенні відповідних препаратів в Україну.

Крім того, Державна служба України з лікарських засобів (далі - Держлікслужба) рішенням № 367 від 20703.2013 видала ТОВ «ЕПІК ФАРМА» (; юридична адреса: м. Київ, вул. Басейна, 9, кім. 3; місце провадження господарської діяльності: Київська область, м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 21) ліцензію на імпорт лікарських засобів, а рішенням № 327 від 12.03.2013 - ліцензію на оптову торгівлю лікарськими засобами.

Директором ТОВ «ЕПІК ФАРМА» є Срівастава Раджив.

02.02.2023 року, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю та громадянину Республіки Індія, одруженому, раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 321-1 КК України.

Орган досудового розслідування дотримується позиції того, що обставини, оголошеної Сріваставу Радживу підозри, доведені в повній мірі належними та допустимими доказами, також, на думку органу досудового розслідування, доведеними є ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити в повному обсязі на підставі обставин, викладених в останньому.

Сторона захисту в судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заперечувала в повному обсязі, вказуючи про те, що підозрюваний має на утриманні трьох дітей, дружину та матір дружини, раніше судимим не був, крім того, має постійне місце реєстрації.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників процесу, оцінивши в сукупності всі обставини, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Статтею 181 КПК України передбаченого, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, регламентовані ст. 177 КПК України.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

При цьому слідчий суддя зауважує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними в рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23.10.1994) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження в їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор, та позицію сторони захисту щодо їх недоведеності, слідчий суддя зазначає таке.

Ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від восьми до десяти років з позбалвенням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність вказаного ризику.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Щодо ризику впливати на свідка, експерта, спеціаліста в цьому кримінальному провадженні, то ст. 23 КПК України встановлює принцип безпосередності дослідження показань, за змістом якого суд досліджує докази безпосередньо і показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Тобто доказове значення у кримінальному провадженні матимуть саме ті показання свідків, які будуть надані останніми безпосередньо під час судового розгляду в судовому засіданні, а не надані ними в ході досудового розслідування. Вказане доводить, що з метою зміни свідками своїх показань на користь підозрюваного або відмови від дачі показань останній може впливати на вказаних осіб у незаконний спосіб.

Разом з тим слідчий суддя вважає, що ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, є недоведеним стороною обвинувачення, а, відтак, не покладається в основу при вирішення даного клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відтак слідчий суддя доходить висновку, що дієвим запобіжним заходом, який зможе запобігти наявним у цьому кримінальному провадженні ризикам є особисте зобов`язання. При цьому слідчий суддя також враховує обставини, визначені ст. 178 КПК України, і вважає, що обраний запобіжний захід є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.

Крім того, на виконання вимог ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, визначені даною нормою закону.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 177, 178, 179, 194, 369-372, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання залишити без задоволення.

2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці, однак в межах строку досудового розслідування, тобто до 02 квітня 2023 року включно, поклавши на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора у межах кримінального провадження №0000110, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- заборонити підозрюваному Срівістава Радживу спілкуватись зі свідками у кримінальному провадження № 0000110 та підозрюваною ОСОБА_9 .

4. Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього можуть бути застосовані більш жорсткі запобіжні заходи і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

5. Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

6. Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

7. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

8. Повний текст ухвали слідчого судді буде складено та оголошено в приміщенні суду протягом 5 діб.

Слідчий суддя ОСОБА_1