Справа № 509/1670/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 рокуОвідіопольський райсуд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь, Одеської області, кримінальне провадження №0000462 від 17.03.2020 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець село Ширяєве Ширяївського району Одеської області, Україна, українець за національністю, громадянин України, освіта середня, не одружений, офіційно не працевлаштований, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

18 липня 2019 року Овідіопольським райсудом Одеської області за ст.ст. 126-1 КК України до 2 місяців арешту

у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України

учасники кримінального провадження по справі: прокурор ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 перебуваючи у цивільному шлюбі з потерпілою ОСОБА_6 у яких є спільні діти: - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; - ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; - ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 ; - ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Близько п`яти років ОСОБА_4 не проживає однією сім`єю з ОСОБА_5 , який не є власником житла в якому мешкає потерпіла, веде аморальний та пристосовницький спосіб життя, зловживає алкоголем та вчиняє домашнє насилля фізичного та психологічного характеру відносно ОСОБА_4 .

На протязі 2019-2020 років, ОСОБА_4 неодноразово зверталась до органів Національної поліції України із заявами щодо домашнього насильства з боку ОСОБА_5 , тобто умисного вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного, чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, передбаченого ч. 1.2 ст. 173-2 КУпАП.

Так, згідно постанови Овідіопольського районного суду Одеської області № 509/1881/19 від 16.04.2019 р., ОСОБА_5 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме 26.02.2019 р. приблизно о 01 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , влаштував сварку із співмешканкою ОСОБА_4 , висловлюючи на її адресу грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив сімейне насильство.

16.04.2019 р., згідно постанови Овідіопольського районного суду Одеської області № 509/1884/19 ОСОБА_5 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме 16.03.2019 року ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , влаштував сварку із співмешканкою ОСОБА_4 , висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство.

16.04.2019 р., згідно постанови Овідіопольського районного суду Одеської області № 509/1880/19 ОСОБА_5 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме 18.03.2019 року приблизно о 6 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , влаштував сварку із співмешканкою ОСОБА_4 , висловлюючи на її адресу грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство.

30.03.2020 р., згідно постанови Овідіопольського районного суду Одеської області № 509/1415/20 ОСОБА_5 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме, 16.02.2020 р., приблизно о 20 годині 47 хвилин та 14.03.2020 р. приблизно о 18 годині 25 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , влаштував сварку із співмешканкою ОСОБА_4 , висловлюючи на її адресу грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство.

В результаті чого, ОСОБА_5 було визнано винним у скоєнні ряду систематичних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП домашнього насильства, відносно ОСОБА_4

Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS № 210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п.1 ст. 3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі факти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні, або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні; також, згідно ст. 35 Стамбульської конвенції, Україна, як держава учасник, вжила необхідних законодавчих заходів для забезпечення того, щоб умисну поведінку, яка полягає у вчиненні актів фізичного насильства проти іншої особи, було криміналізовано, а саме здійснено криміналізацію систематичного домашнього насильства.

Тобто, 26.02.2019 р. приблизно о 01 годині 30 хвилин, 16.03.2019 р., 18.03.2019 р. приблизно о 06 годині 30 хвилин, 16.02.2020 р. приблизно о 20 годині 47 хвилин та 14.03.2020 р. приблизно о 18 годині 25 хвилин, перебуваючи за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 дії фізичного та психологічного насильства, що виразилося у безпричинних, не маючи на те підґрунтя конфліктах, словесних образах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, штовханні та хватанні за руки, погрозах фізичної розправи, внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду склали щодо нього протоколи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що призвело до психічного та фізіологічного страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої, та з огляду на кількість вчинених правопорушень впродовж певного періоду часу, являє собою систематичність домашнього насилля.

Органами досудового розслідування противоправні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ст.129-1 КК України: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного психологічного насильства, щодо співмешканки, що призвели до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав та пояснив, що дійсно він в період з 2019 по 2020 рік перебуваючи з потерпілою в цивільному шлюбі, від якого у них є спільні діти: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; - ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; - ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 ; - ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 та перебуваючи по місцю мешкання потерпілої в будинку АДРЕСА_2 систематично вчиняв фізичне психологічне насильство, що призвели до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Заслухавши пояснення учасників процесу та з урахуванням того, що вони не заперечують щодо визнання недоцільності доказів, щодо обставин, які ні ким не оспорюються, при цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зазначений зміст цих обставин, та немає сумнівів у добровільності його позиції, в зв`язку з цим суд вважає можливим розглянути кримінальне провадження відповідно до ст. 349 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив умисне систематичне фізичне та психологічне насильство, щодо співмешканки, що призвели до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої (домашнє насильство), а тому він повинен нести кримінальну відповідальність за ст. 126-1 КК України.

В ході судового розгляду справи були встановлені обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

В ході судового розгляду справи обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 не були встановлені.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення та запобігання скоєнню ним нових злочинів, суд враховує відповідно до ст. 12 КК України ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, наявності пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Відповідно до ст.ст. 50,65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує особу обвинуваченого, з якої видно, що він неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, його сімейне та матеріальне становище, а також те, що з боку обвинуваченого було здійснено щире каяття та останній активно сприяв розкриттю злочину, що суд розглядає, як обставини, які пом`якшують його покарання, думку потерпілої, з якої видно, що просить призначити покарання без позбавлення або обмеження волі.

За таких обставин, суд вважає можливим назначити покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді обмеження волі, в межах санкції загальної частини Кримінального Кодексу України, із застосуванням іспитового строку.

Під час досудового розслідування та судового слідства засоби кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались. Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 373, 374 КПК України ( ред. 2012 р.), суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік та 6 (шість) місяців;

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає наступні обов`язки передбачені ст. 76 КК України, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;.

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 слід рахувати з дня проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений до палати по кримінальним справам Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку направити учасникам кримінального провадження. Копію вироку після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору негайно.

Суддя ОСОБА_1