Справа № 309/5791/22
Провадження № 1-кс/309/775/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2022 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , дослідивши матеріали скарги захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст. 303, 304 КПК України, на постановуслідчого про відмову в задоволенні клопотання про витребування інформації у кримінальному провадженні № 0000343 від 14.12.2022,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання про витребування інформації у кримінальному провадженні № 0000343 від 26.08.2022.

Скарга вмотивована тим, що 14.12.2022 старшим слідчим СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 розкрито матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_3 за ст. 336 КК України. Після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження 21.12.2022 ним було подано клопотання у рамках даного кримінального провадження. Постановою старшого слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 22.12.2022 було відмовлено у задоволенні його клопотання відносно ОСОБА_3 . Вважає таку постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Так, 21.12.2022 ним було подано клопотання про витребування із ДПСУ інформації щодо ОСОБА_5 , а саме: коли зазначена особа покинула територію України та через який пункт пропуску із зазначенням конкретної дати та часу перетину нею державного кордону України. Встановлення даної обставини може містити відомості, які у даному кримінальному провадженні можуть виправдовувати підозрюваного, оскільки відповідно до ст. 23 ЗУ «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років. Указана інформація не може бути отримана стороною захисту, оскільки ОСОБА_5 є дружиною ОСОБА_3 , і ним як адвокатом їй правова допомога не надається. Однак слідчим у порушення вимог КПК не вжито заходів для встановлення даних обставин, що вказує на його упередженість. Бездіяльність слідчого також повністю ігнорується прокурором процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні.

Згідно прохальної частини скарги заявник просить: 1) визнати дії старшого слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 протиправними; 2) постанову від 22.12.2022 року про відмову в задоволенні клопотання про витребування інформації з ДВС України відносно ОСОБА_5 скасувати; 3) зобов`язати слідчого ОСОБА_4 витребувати запитувану інформацію із ДПСУ для приєднання до матеріалів кримінального провадження; 4) з метою повного, об`єктивного та неупередженого розгляду скарги витребувати із СВ Хустського РУП матеріали кримінального провадження № 0000343, які розкриті 14.12.2022.

Дослідивши скаргу та додані до такої матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

На стадії досудового розслідування кримінального провадження контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні здійснює слідчий суддя відповідно до його повноважень у порядку, передбаченому КПК України, що встановлено п. 18 ст. 3 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

При цьому ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

За змістом ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Що стосується процесуальних рішень слідчого, дізнавача або прокурора, то на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування; повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 3 ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

В той же час в порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України підлягає оскарженню під час досудового розслідування процесуальне рішення прокурора, слідчого у формі постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Отже п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК передбачене право на оскарження рішення про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а не будь-яких процесуальних дій, для проведення яких учасник кримінального провадження вносив клопотання слідчому.

Відповідно до ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Згідно зі ст.ст. 223-245 КПК України до слідчих (розшукових дій) процесуальний закон відносить: допит, пред`явлення особи для впізнання, пред`явлення речей для впізнання, пред`явлення трупа для впізнання, обшук, огляд, слідчий експеримент, освідування особи, отримання зразків для експертизи, залучення експерта.

Види негласних слідчих (розшукових) дій та порядок їх проведення регламентовані Главою 21 КПК України.

За змістом ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова.

Згідно ч.5 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

Також, ч.7 ст. 115 КПК України визначено, що при обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Зі змісту поданої скарги вбачається, що 21.12.2022 до СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про витребування інформації із ДПСУ.

Постановою старшого слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 22.12.2022 було відмовлено у задоволенні вищевказаного клопотання. Тобто дане клопотання захисника розглянуто слідчим у триденний строк з моменту його подання.

В прохальній частині скарги порушується питання про скасування зазначеної постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотання від 22.12.2022.

Тоді як в порядку ст. 303 КПК України може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора, прийняте за результатами розгляду клопотання учасника кримінального провадження в порядку ст. 220 КПК України, про відмову в його задоволенні про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Зазначеною нормою закону не передбачено оскарження слідчому судді постанови слідчого про відмову в задоволенні клопотання у витребуванні інформації.

Отже, заявниками подано скаргу, яка не підлягає розгляду в порядку ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягають оскарженню.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Здійснення у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом, судового контролю за додержанням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженню належить до повноважень слідчого судді.

У свою чергу, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Звольський та Звольська проти Чешської Республіки» (Zvolsky and Zvolska v. The Czech Republic, заява № 46129/99, п. 46, Европейського суду з прав людини 2002 - ІХ вказано, що тлумачення національного законодавства, зокрема, процесуальних правил, що застосовуються у судовому провадженні здійснюється судами.

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "Іванов проти України "(Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74 - 75, рішення від 07 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально - правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Так, відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93, право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.

У справі «Preda and Dardari v. Italy (1999) Суд вказав, що метою цієї норми є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь - яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією.

Судом також враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах « Осман проти Сполученого королівства » від 28 жовтня 1998 року та « Круз проти Польщі » від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані висновки суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Слідчий суддя вважає, що вимоги скарги не є предметом розгляду відповідно до ст. 303 КПК та не належать до предмета оскарження відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК.

Слідчий суддя приходить до висновку, що подано скаргу про скасування процесуального рішення слідчого у формі постанови, що не може бути предметом розгляду у порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, оскільки постанова слідчого про відмову в задоволенні клопотання про витребування інформації не належить до виключного переліку рішень, що підлягають оскарженню у порядку ст. 303 КПК України.

Законодавцем передбачено право на оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314316 цього Кодексу (ч. 2 ст. 303 КПК України).

Враховуючи викладене, оскільки заявником заявлені вимоги, що не входять до переліку, визначеного в ст. 303 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за даною скаргою.

Керуючись ст.ст.303, 304 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст. 303, 304 КПК України, на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання про витребування інформації у кримінальному провадженні № 0000343 від 26.08.2022.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1