СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/693/23
пр. № 1-кп/759/695/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м.Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні, кримінальне провадження № 0002441 від 26.11.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, з середньою освітою, який не одружений, офіційно не працюючий, без місяця реєстрації, без постійного місця проживання (останнє місце проживання: АДРЕСА_1 ), раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 у 2020 році в невстановленому дізнанням місці, надав невстановленій дізнанням особі власну фотокартку для бланку посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 20.02.2016 року видане ТСЦ № 8042, чим вчинив пособництво в підробленні документу, який видається установою та надає права, з метою подальшого використання.

Так, ОСОБА_3 не отримуючи в установленому законом порядку посвідчення водія, яке знаходиться в офіційному обороті на території України, в невстановлені дізнанням час та місці, знайшов оголошення на одному із сайтів всесвітньої мережі «Інтернет», з надання послуг по виготовленню та продажу водійських прав, при цьому в останнього виник умисел на придбання посвідчення водія для отримання права керування транспортними засобами.

Далі ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний умисел направлений на підроблення офіційного документу, а саме посвідчення водія, посягаючи на встановлений законодавством України порядок видачі посвідчення водія, встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1994 року № 340 (зі змінами) «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», уникаючи вказаного порядку, звернувся до невстановленої дізнанням особи з якою домовився про придбання посвідчення водія та оплату його вартості. Після цього, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 за допомогою соціальної мережі, надав невстановленій дізнанням особі власну фотокартку, з метою внесення їх до підробленого водійського посвідчення, чим вчинив пособництво в підробленні документа, який видається установою та надає права.

Після цього, невстановлена особа, перебуваючи в невстановленому місці, в невстановлений час, виготовила підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 20.02.2016 року видане ТСЦ № 8042 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з фотокарткою ОСОБА_3 .

Таким чином, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 8 травня 1994 року № 340 (зі змінами) «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке відповідно до п.п. 2.1 а) та 2.4 Правил дорожнього руху України (які діють з 01.01.2002 року зі змінами) водій повинен мати при собі та пред`явити для перевірки на вимогу поліцейського, залишив дане посвідчення в себе, та в подальшому почав його використовувати для можливості керувати транспортними засобами.

Відповідно до листа ГСЦ МВС України в Єдиному державному реєстрі МВС інформація щодо видачі посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня. Окрім цього, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 20.02.2016 ТСЦ № 8042 на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів № CЕ-19/111-22/52157-ДД від 02.12.2022 бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Крім цього, ОСОБА_3 25.11.2022, приблизно о 15 годині 17 хвилин, керуючи автомобілем марки «Opel Combo», реєстраційний номер НОМЕР_2 по 19-км. Київ-Чоп у м. Києві, в порядку ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений поліцейським. Далі ОСОБА_3 на законну вимогу працівників поліції надати документи, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 20.02.2016, з його фотокарткою, але зміненими анкетним данними, є підробленим, використав його, пред`явивши працівникам поліції та був викритий останніми. В подальшому вказане посвідчення водія було вилучено працівниками поліції.

Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками кримінального провадження, тому суд, згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, здійснює розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі обставин встановлених органом досудового розслідування, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України пособництво у підробленні офіційного документу, що видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією і який надає права з метою його використання іншою особою; ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників кримінального провадження.

До обвинувального акта відносно ОСОБА_3 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини та погоджується на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. ст. 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є кримінальними проступками, обставину, яка пом`якшує його покарання та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, з середньою освітою, офіційно не працюючого, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1, 4 ст. 358 КК України у межах санкцій цих частин ст. 358 КК України, з застосуванням положень ст. 70 КК України.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, фактичних обставин справи та характеру злочинних діянь, відсутність спричинення тяжких наслідків, з огляду на особу винного, наявності по справі обставини, що пом`якшує покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання, і тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, та покладенням певних обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.

У порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням на 1 рік, поклавши на нього обов`язки згідно зі ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Процесуальні витрати за залучення експерта в розмірі 1510 грн. 24 коп. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази по справі - посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 20.02.2016, на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту отримання учасниками кримінального провадження копії вироку.

На підставі ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1