СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/1856/23
пр. № 1-кп/759/766/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2023 року за №0000084, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з середньою освітою, вдови, працюючої в ТОВ «Люкс Лайф Київ» менеджером непродовольчих товарів, зареєстрованої та проживачої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, 4 ст. 185 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачена - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

потерпілий - ДП "ЛПП Україна" АТ "ЛПП", -

ВСТАНОВИВ:

09.01.2023, приблизно о 16 год. 40 хв., у ОСОБА_3 , яка перебувала в приміщені магазину «Sinsay», ТРЦ «Лавина», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6-Д у м. Києві, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна шляхом вільного доступу в умовах воєнного стану, яке належать ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП».

Так, ОСОБА_3 , дотримуючись свого злочинного наміру, підійшовши до полиць та стійок з одягом в торговому залі магазину «Sinsay», ТРЦ «Лавина», впевнившись в тому, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає взяла з полиць та стійок наступні речі:

- теніску жіночу арт.2142 О-90Х - вартістю 263 грн 20 коп (без ПДВ);

- легінси жіночі арт. 2494О-99Х - вартістю 319 грн 20 коп (без ПДВ);

- футболку жіночу арт. 8532А-99Х - вартістю 399 грн 20 коп (без ПДВ);

- футболку жіночу арт.8633А-99Х - вартістю 319 грн 20 коп (без ПДВ);

- блузу жіночу арт.9528А-99Х - вартістю 319 грн 20 коп (без ПДВ);

- теніску жіночу арт.2139О-59Х - вартістю 223 грн 20 коп (без ПДВ);

- блузку жіночу арт. 8973J-70Х - вартістю 79 грн 20 коп (без ПДВ) всього на загальну суму 1922 грн. 40 коп. (без урахування ПДВ).

В подальшому, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , рухаючись по торгівельному залу магазину «Sinsay», ТРЦ «Лавина» серед відділів з одягом склала взятий нею товар до білого поліетиленового пакету, який після сховала до власної сумки що знаходилась при ній. Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, з метою доведення його до кінця, покинула приміщення магазину перетнувши антикрадіжні рамки не оплативши вищезазначений товар, після чого, направилася до виходу з магазину, однак довести свій злочинний умисел до кінця не змогла з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана працівниками охорони з наявним при ній чужим майном, яке належить ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП».

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнала у повному обсязі, щиро розкаялась і послідовно дала показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинувачену ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують її особу, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 65, 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд, згідно з вимогами ст.ст. 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, ступінь здійснення кримінально-протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця; обставину, яка пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують її покарання, дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, що свідчить про її осудність; раніше не судима, офіційно працює.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченою, так і іншими особами є призначення покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, не вбачаючи підстав для призначення іншого виду покарання.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, фактичних обставин справи та характеру злочинного діяння, а саме відсутність настання тяжких наслідків, зважаючи на ту обставину, що шкода заподіяна злочином відшкодована шляхом повернення майна, з огляду на особу винної, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, приймаючі до уваги відношення обвинуваченої до вчиненого, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання, і тому вважає за можливе звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту застосований до ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу - залишити без змін.

Речові докази, а саме:

- теніску жіночу арт.2142 О-90Х; легінси жіночі арт. 2494О-99Х; футболку жіночу арт. 8532А-99Х; футболку жіночу арт.8633А-99Х; блузу жіночу арт.9528А-99Х; теніску жіночу арт.2139О-59Х; блузку жіночу арт. 8973J-70Х, передані до камери схову Святошинського УП ГУНП у м. Києві, квитанція №3675 - повернути за належністю власнику ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП»;

- особисті речі, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_3 - повернути за належністю власнику.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1