ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1696/22 Справа № 932/5900/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали кримінального провадження № 0000777 за апеляційною скаргою прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2022 року про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування домашнього арешту, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного за ч.1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді від 07 жовтня 2022 року відмовлено у задоволені клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано стосовно ОСОБА_7 домашній арешт, строком до 05 грудня 2022 року і покладено обов`язки, передбачені п.п. 1-3 ч.5 ст. 194 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, та встановив наявність ризику можливого переховування від органів досудового розслідування або суду, який є малоймовірним, тому слідчий суддя застосував домашній арешт, зазначивши, що прокурор не довів неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобіганню ризику.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та визначити заставу в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб із покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1-3 ч.5 ст. 194 КПК України, в разі її внесення.
Вимоги апеляційної скарги обгрнутовані тим, що рішення слідчого судді незаконне, оскільки висновки про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є помилковими, так як не взято до уваги наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які свідчать про необхідність застосування до ОСОБА_7 виключного запобіжного заходу. Також прокурор вказує, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків.
В апеляційному суді прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.
ОСОБА_7 та захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги в її межах, клопотання слідчого та наданні до нього матеріали, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З висновками слідчого судді про відмову у застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і обрання до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, колегія суддів погоджується.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Так, клопотанням слідчого та наданими до нього матеріалами підтверджено, що ВП №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0000777 від 05 жовтня 2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України(а.с.6)
05 жовтня 2022 року ОСОБА_7 , було затримано на підставі ст. 208 КПК України, а на наступний день повідомлено про підозру, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України. (а.с.35, 42)
Апеляційний суд вважає вірними висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, що в апеляційній скарзі не оскаржується, тому не перевіряється згідно правил ч.1 ст. 404 КПК України.
Також, слідчий суддя встановив наявність ризику, передбаченого п.1ч.2 ст. 177 КПК України що ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування або суду, так як останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
В той же час, слідчий суддя вірно зазначив про недоведення клопотанням слідчого наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч.2 ст. 177 КПК України. Під час апеляційного перегляду ризики також не встановлені, так як відсутні відомості, що підозрюваний впливав на свідків, а також останній раніше не судимий і працює, а також з урахуванням того факту, що даних про неправомірну поведінку ОСОБА_7 , після застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не надано.
Разом з цим, слідчий суддя врахував вимоги ч.4 ст. 194 КПК України, оскільки прокурором не було доведено обставини, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, тому розглянув питання про можливість застосування альтернативного запобіжного заходу. Прийняте слідчим суддею рішення переконливо свідчить про обґрунтованість застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків.
В своїй практиці Європейський Суд з прав людини зазначає, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Під час апеляційного перегляду не було надано таких даних про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому, апеляційний суд враховує, що підозрюваний не порушував покладені на нього обов`язки ухвалою слідчого судді.
У зв`язку з вищевикладеним, доводи апеляційної скарги прокурора стосовно того, що жоден запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити процесуальної поведінки підозрюваного є непереконливими.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_9 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2022 року, якою відмовлено у задоволені клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано стосовно ОСОБА_7 домашній арешт, строком до 05 грудня 2022 року і покладено обов`язки, передбачені п.п. 1-3 ч.5 ст. 194 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4