Справа № 577/2333/21
Провадження № 1-кп/577/82/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" жовтня 2022 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане судове провадження по обвинуваченню:

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та зареєстрованої АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , громадянки України, освіта загальна середня, непрацюючої, розлученої, раніше несудимої,

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Карши Кашкадфинської області Республіки Узбекистан, мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта повна загальна середня, непрацюючого, одруженого, раніше судимого:

1) 22.02.1993 року Конотопським міським судом за ст.ст. 141 ч. 2, 140 ч. З, 42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

2) 23.02.2000 року Конотопським міським судом за ст. 140 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

3) 09.07.2002 року Конотопським міським судом за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі;

4) 05.11.2003 року Конотопським міськрайонним судом за ст.ст. 289 ч. 3, 70 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

5) 10.05.2005 року Роменським міськрайонним судом за ст.ст. 391, 71 КК України до 10 років позбавлення волі;

6) 02.11.2016 року Конотопським міськрайонним судом за ст. 186 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі

- у вчиненні кожним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Конотопського міськрайонного суду перебуває вищевказане об`єднане судове провадження.

Відносно обвинуваченої ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначеним розміром застави, строк якого спливає 11.11.2022 р.

Прокурор пропонує продовжити цей запобіжний захід до двох місяців.

На обгрунтування вказав, що судове провадження не може бути завершено до спливу строку раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що обумовлює необхідність його продовження внаслідок наявності певних ризиків, зокрема, визначених п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, як то можливість переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом чи вчинити інші кримінальні правопорушення, на що вказують тяжкість інкримінованих злочинів, суворість передбаченого покарання, перебування у розшуку.

Потерпілі подали клопотання про подальший розгляд справи за їх відсутності.

Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_5 , кожен окремо, заперечують задоволенню клопотання і вважають, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілком забезпечить виконання покладених на підсудну обов`язків.

Вислухавши доводи учасників процесу, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Враховуючи, що судове провадження з об`єктивних причин (підсудний ОСОБА_6 звернувся до ДБР із заявою про неправомірні дії працівників поліції під час досудового розслідування, що потребує певного часу для перевірки) не може бути завершено до спливу строку запобіжного заходу, а ризики, наведені прокурором, зокрема вірогідність переховування від правосуддя, перешкоджання кримінальному провадженню, вчинення іншого кримінального правопорушення, на що вказують тяжкість та кількість інкримінованих злочинів, перебування в оголошеному судом розшуку, на даний час не перестали існувати і не зменшилися слід дійти висновку про необхідність продовження саме раніше визначеного запобіжного заходу.

Крім того, суд бере до уваги мету застосування заходів забезпечення кримінального провадження, яка передбачає досягнення дієвості провадження (ст.131 КПК), з огляду на необхідність попередження ризику переховування ОСОБА_7 від суду, під тиском тягаря можливого відбування покарання.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Зокрема судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На переконання суду продовження ОСОБА_7 саме такого запобіжного заходу, відповідно до пп.«с» п.1 ст.5 Конвенції відповідатиме принципу пропорційності, оскільки застосований до неї запобіжний захід буде необхідним за встановлених обставин, унеможливить переховування обвинуваченої від суду та продовжити злочинну діяльність.

Отже, прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти встановленим під час розгляду ризикам.

За таких обставин доводи сторони захисту не заслуговують на увагу суду.

Керуючись: ст.ст. 331 ч.3, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Обвинуваченій ОСОБА_7 продовжити строк тримання під вартою до 24.00 годин 24 грудня 2022 року, з раніше визначеними умовами та розміром застави.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, а для обвинуваченого протягом того ж строку з дня отримання копії.

СуддяОСОБА_1