Справа №195/2259/22
1-кп/195/9/23 В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.02.2023 року с-ще Томаківка
Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Миролюбівка Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, студента ДПТНЗ Томаківський професійний аграрний ліцей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України,
І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане Судом доведеним.
08 серпня 2022 року, близько 09 години 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами серія: НОМЕР_1 від 22.07.2021 та керуючи технічно справним транспортним засобом: мотоциклом марки «BAJAJ PULSAR NS200» реєстраційний номерний знак: НОМЕР_2 , VIN-номер шасі, кузова, рами: НОМЕР_3 , 2019 року випуску, червоного кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серія: НОМЕР_4 від 10.12.2019 належить на праві приватної власності ТОВ «УІАК», у світлий час доби, здійснював рух по сухому асфальтобетонному покритті проїзної частини вул. Ярослава Мудрого у смт. Томаківка Нікопольського району, Дніпропетровської області з боку вул. Тараса Шевченка у напрямку с. Мирове Нікопольського району Дніпропетровської області, де на задньому сидінні мотоциклу у якості пасажира знаходився неповнолітній ОСОБА_7 .
Своїми діями неповнолітній ОСОБА_4 грубо порушив вимоги підпунктів: 1.3., 1.5., 2.3. (б), 12.3 Правил дорожнього руху України, де зазначено:
п. 1.3.: Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, а також бути взаємно ввічливими;
п. 1.5.: Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
п. 2.3.: Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
п. 12.3.: У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;
Порушення неповнолітнім ОСОБА_4 вимог п.п. 12.3. Правил дорожнього руху України, знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої, неповнолітньому пасажиру мотоциклу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми тіла, відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеню з геморагічними вогнищами забиття речовини головного мозку в правій лобній та скроневій частках, втисненого перелому лобної кістки та розходження лямбдоподібного шва, пневмоцефалії, забійної рани в області лівої вушної раковини, саден грудної клітини, передньої черевної стінки, верхніх та нижніх кінцівок.
За своїм характером виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді тупої травми тіла відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
ІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
До початку підготовчого судового засідання між прокурором та підозрюваним за участю захисника укладена угода про визнання винуватості від 16 лютого 2023 року, відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.
Відповідно до умов наданої угод, прокурор та підозрюваний уклали цю угоду про визнання винуватості, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 286 КК Україини, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для цього кримінального провадження, підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України. Сторони узгодили призначення покарання підозрюваному за ч. 2 ст.286 КК України у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік, із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням обвинуваченого від відбуття призначеного покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. В угоді передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю та пояснив, що дійсно 08 серпня минулого року знаходився за кермом мотоциклу в с.Томаківка на вул.Ярослава Мудрого. Також у якості пасажиру був ОСОБА_7 . Раптом автомобіль ВАЗ, який рухався назустріч, почав маневр повороту вліво та виїхав на зустрічну смугу. Коли саме водій автомобілю почав маневр, обвинувачений не бачив. Родина обвинуваченого надавала грошові кошти в якості матеріальної допомоги потерпілому. Провину визнає, для себе висновки зробив. Також обвинувачений підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена сторонами добровільно, за безпосередньої участі захисника, тому просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.
В підготовче судове засідання неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 та його законний представник ОСОБА_9 не з`явилися. Від них до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають, зі змістом угоди про визнання винуватості ознайомлені, не заперечують про її затвердження, наслідки затвердження угоди розуміють.
Неявка потерпілого та його законного представника не перешкоджає проведенню підготовчого судового засідання. Крім того, останніми була надана письмова згода на укладення угоди про визнання винуватості.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд, вивчивши угоду про визнання винуватості та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України, кваліфіковано правильно, це кримінальне правопорушення згідно з положеннями ст.12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана не лише державним чи суспільним інтересам, а також правам та інтересам окремих осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, як потерпілі, та ними надано письмову згоду на укладення угоди, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення та може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Будь-яких перешкод для укладення та затвердження угоди судом не встановлено, матеріали провадження, які надані суду, таких відомостей не містять.
Суд не досліджує докази у цьому провадженні, оскільки вирок ухвалюється в особливому порядку кримінального провадження, передбаченому положеннями Глави 35 КПК України.
ІІІ. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та скоєння злочину у неповнолітньому віці.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
ІV. Мотиви призначення покарання.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 є студеном навчального закладу, має постійне місце мешкання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру, не значиться.
Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є тяжким злочином, обставини, які пом`якшують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, виключно позитивну характеристику, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому обвинуваченому необхідно призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
Також суд, враховуючи, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якої обвинувачений за вчинене ним кримінальне правопорушення не уникнув, другорядну роль кари як мети покарання, вважає можливим звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України, з покладенням на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.
Під час досудового розслідування обвинуваченому обирався запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який закінчився 25.12.2022 року. Суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 468, 469, 472, 473, 474, 475, 615 КПК України, суд
Затвердити угоду про визнання винуватості від 16 лютого 2023 року, укладену між прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.76 КК України додатково покласти на громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відносно громадянина ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Повний текст вироку суду вручити учасникам судового провадження в день його проголошення відповідно до вимог ч. 15 ст.615 КПК України.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1

16.02.2023