Справа №523/8535/22
Провадження №1-кп/523/1424/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2022 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у присутності обвинувачених, розглянувши у судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000022 від 3.05.2022р. за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.189 ч.4 КК України та клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

Встановив:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.189 ч.4 КК України.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що під час підготовчого провадження на підставі ст.315 ч.3 КПК України ухвалою Суворовського районного суду м. Одесі від 4.08.2022 року відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор». Строк дії ухвали слідчого судді припиняє свою дію 2.10.2022 року.

У ході судового засідання прокурор ОСОБА_3 надав письмове клопотання про продовження щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання тим, що обвинувачені скоїли особливо тяжке кримінальне правопорушення за попередньою змовою, вина їх підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, також посилаючись на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які приймалися до уваги слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не зменшилися, крім того обвинувачені не працевлаштовані, не мають постійних, легальних джерел доходів, ОСОБА_10 окрім даних кримінальних правопорушень обвинувачується у скоєнні інших злочинів, відносно нього на розгляді суду перебуває інший обвинувальний акт за обвинуваченням за ст.ст.121 ч.1, 190 ч.3 КК України; відносно ОСОБА_9 також направлений до Приморського районного суду м. Одеси обвинувальний акт за ст.ст.189 ч.2, 187 ч.3 КК України, та зважаючи на характер інкримінованого діяння, спрямованого на незаконне вимагання грошових коштів з погрозою насильства над потерпілим, існують підстави вважати, що ризики передбачені ст.177, 178 КПК України на сьогоднішній день продовжують існувати, оскільки обвинувачені, перебуваючи на волі можуть переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілого, свідків з метою зміни ними показань у ході судового провадження, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, на думку прокурора, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим просив продовжити відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 строк тримання під вартою з метою забезпечення належної поведінки обвинувачених. Разом з цим просив не визначати розмір застави, оскільки злочин вчинений з погрозою застосування насильства.

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, у скоєнні якого обвинувачуються обвинувачені, та покарання, що загрожує у разі визнання осіб винними, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу:

захисника ОСОБА_5 , який в захист інтересів ОСОБА_9 не погодився з клопотанням прокурора, зазначаючи, що ризики відсутні, на даний момент дослідили частину письмових доказів, інші докази знаходяться у прокурора, тому ніяким чином підзахисний впливати не може, крім того, потерпілий разом з ОСОБА_9 є також обвинуваченим у кримінальному провадженні, яке перебуває на розгляді Приморського районного суду м. Одеси, жодного спілкування не відбувається; щодо ризику впливу на свідків, то свідки як такі відсутні, окрім дівчини потерпілого, від якої ніяких заяв не надходило, тому ризики необґрунтовані, крім того підзахисний одружений, позитивно характеризується, має місце проживання, на утриманні дитину від першого шлюбу, також наявна можливість працевлаштуватися, підтверджуючи свої доводи копіями документів, а саме гарантійним листом ФОП « ОСОБА_11 », характеристикою з місця мешкання, договором оренди житлового приміщення від 30.05.2022р., у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та задовольнити його клопотання в порядку ст.201 КПК України про зміну відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту;

захисника ОСОБА_6 , який здійснюючи захист інтересів обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , вказав, що клопотання прокурора носить вербальний характер, реальних доказів ризиків переховування, вчинення іншого кримінального правопорушення не має, на теперішній час досліджена частина письмових доказів, з яких не вбачається доведеності вини підзахисних, водночас заявляючи клопотання про зміну відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, мотивуючи тим, що ОСОБА_7 потребує стаціонарного лікування, надаючи суду копії медичної документації в підтвердження своїх доводів; щодо ОСОБА_8 також просив змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаного з триманням під вартою, посилаючись на те, що підзахисний має міцні соціальні зв`язки, його дружина є вагітною, потребує підтримки та допомоги чоловіка, пред`являючи суду копію свідоцтва про шлюб, медичну довідку відносно дружини ОСОБА_8 , характеристику з місця проживання; щодо ОСОБА_10 зазначив, що фактично не отримано реальних доказів, що підзахисний буде переховатися, впливати на потерпілого, звертаючи увагу, що раніше відносно ОСОБА_10 був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який він протягом року не порушував, на даний момент винність підзахисних не доведена, слідством не встановлено окремої ролі їх співучасті, у зв`язку з чим просив змінити запобіжний захід на домашній арешт за місцем мешкання підзахисних;

обвинуваченого ОСОБА_7 , який приєднався до думки свого захисника, просив змінити відносно нього запобіжний захід на домашній арешт; посилаючись на поганий стан здоров`я, відсутність лікування в умовах ОСІ, , запевняючи, що буде з`являтися у кожне судове засідання за першою вимогою,

обвинуваченого ОСОБА_8 , який просив змінити відносно нього запобіжний захід на домашній арешт, стверджуючи, що не має наміру переховатися;

обвинуваченого ОСОБА_10 , який просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вказуючи, що є приватним підприємцем, раніше до нього був застосований домашній арешт, який він жодного разу не порушував;

обвинуваченого ОСОБА_9 , який повністю підтримав клопотання свого захисника; враховуючи положення ст.331 ч.3 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає, що клопотання прокурора про застосування щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню за наступними підставами.

За змістом ст.331 ч.3 КПК України при судовому розгляді незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За змістом вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судовий розгляд по суті ще триває, за змістом пред`явленого обвинувачення дії обвинувачених відносяться відповідно до положень ст.12 КК України до особливо тяжкого злочину; враховуючи особи обвинувачених, які за змістом обвинувального акту достовірно знаючи, що на території України оголошений воєнний стан, свідомо вчинили умисне кримінальне правопорушення за попередньою змовою з погрозою застосування насильства, не працевлаштовані, не мають легальних джерел доходів, щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_9 на розгляді суду перебувають інші обвинувальні акти, що дає підстави вважати, що обвинувачені, будучи обізнаними про ступінь тяжкості інкримінованого їм злочину, можуть переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно вливати на потерпілого та свідків з метою зміни ними показів під час судового засідання, необхідність дослідження яких може виникнути під час судового провадження для з`ясування певних обставин справи, які покладені в основу обвинувачення або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження; разом з цим судом прийняті до уваги доводи сторони захисту, що обвинувачені мають стійкі соціальні зв`язки, місце проживання, однак слід зауважити, що наведені захистом аргументи не є домінуючою підставою для зміни відносно обвинувачених запобіжного заходу, наявність копій документів щодо орендованих квартир не свідчать про постійне місце проживання, тим паче, що відсутня згодна власника щодо подальшого перебування особи в помешканні у разі зміни запобіжного заходу, виходячи з наведеного суд дійшов до висновку, що раніше обраний запобіжний захід відповідає характеру та ступеню тяжкості інкримінованого обвинуваченим діянню, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України не втратили своєї актуальності, що на даній стадії судового провадження унеможливлює застосування щодо обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, крім того, будь-яких виключних обставин, категоричних протипоказань, які б перешкоджали застосуванню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України та давали підстави для зміни щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 запобіжного заходу на теперішній час не встановлено, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне застосувати щодо обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор»

Статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, при прийнятті рішення щодо міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених, суд враховує положення ст.183 ч.4 п.1 КПК України, за змістом якої суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим приймаючи до уваги, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обвинувачуються у скоєнні злочину з погрозою застосування насильства, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Таким чином, керуючись ст.ст. 132, 177-178, 183, 194, 196, 205, 331, 369-372, 392 КПК України, суд,-

Постановив:

Клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 - задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну щодо обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - відмовити.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 25.11.2022р. включно без визначення розміру застави.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 25.11.2022р. включно без визначення розміру застави.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 25.11.2022р. включно без визначення розміру застави.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 25.11.2022р. включно без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 25.11.2022 року.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягає апеляційному оскарженню безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя: ОСОБА_1