Провадження №1-кс/522/238/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

27 лютого 2023 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -

УСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна та зупинення видаткових операцій по поточному рахунку.

В обґрунтування доводів клопотання прокурор посилається на наступне.

СВ УСБУ в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000272 від 27.02.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, в тому числі, ч.4 ст.185 КК України, за наступних обставин.

Згідно повідомлення ГВ ЗНД Управління СБ України в Одеській області від 02.03.2022, в умовах російського військового вторгнення в Україну та ведення Російською Федерацією війни проти України забороненими міжнародним законодавством способами та засобами, отримано дані про діяльність в Україні та зокрема в Одеському регіоні окремих груп осіб, які вчиняють умисні дії на користь ворога, чим умисно вчиняють дії, спрямовані на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, які призводять до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

Крім того, у відповідності до відповіді на доручення 5 відділу ГВ ЗНД Управління СБ України в Одеській області (вих. № 65/16/867 від 07.09.2022) встановлено групу осіб, яка в умовах повномасштабного російського вторгнення в Україну, вчиняє умисні дії, направлені на підтримку збройної агресії рф, а також сприяє в проведенні розвідувально-підривної діяльності на території Одеського регіону.

Так, у період з 17.08.2022 по 28.08.2022 року фізичні особи через термінали та банкомати самообслуговування AT КБ «Приватбанк» поповнювали власні картки та картки третіх осіб, фізично-пошкодженими гривневими купюрами номіналами 500 і 1000 грн. (продірявлені у 3-х місцях). За наявними даними, вказані грошові кошти мають походження з Херсонської області. Такі купюри були підготовлені для знищення державною банківською установою AT «Ощадбанк» у м. Херсон для їх подальшої утилізації у разі захвату військами рф банку. Разом з цим, окупанти, можливо, за сприянням співробітників AT «Ощадбанк», які згодились співпрацювати з «окупаційною владою» поширили їх серед населення. За попередніми даними, загальний обсяг таких грошових коштів в Одеській області становить близько 15 млн. грн.

Згідно вказаної відповіді на доручення та листа АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що до вказаного злочину причетні громадяни України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Також, згідно у відповідності до відповіді на доручення 5 відділу ГВ ЗНД Управління СБ України в Одеській області (вих. № 65/16/3445 від 05.10.2022) вбачається, що для вчинення вищевказаних злочинних дії вказані особи відкрили рахунки в банківських установах Одеської області з допомогою яких, у період з 17.08.2022 по 28.08.2022 року через термінали та банкомати самообслуговування АТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299) поповнювали власні картки та картки третіх осіб, фізично-пошкодженими гривневими купюрами номіналами 500 і 1 000 грн. (продірявлені у 3-х місцях).

Так, на ім`я ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1 ) відкриті наступні банківські (карткові) рахунки: рахунок № НОМЕР_2 у валюті ГРН, № НОМЕР_3 у валюті USD, №150643 у валюті ГРН, №588607 у валюті ГРН, № НОМЕР_4 у валюті ГРН, № НОМЕР_5 у валюті ГРН, № НОМЕР_6 у валюті ГРН;

На ім`я ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_7 ) відкриті наступні банківські (карткові) рахунки: рахунок № НОМЕР_8 у валюті ГРН, № НОМЕР_9 у валюті ГРН., №2992 у валюті ГРН., №3784 у валюті ГРН., №310119 у валюті ГРН., №077459 у валюті ГРН., №447163 у валюті ГРН., №482118 у валюті ГРН., №444042 у валюті ГРН., №913385 у валюті ГРН., №638697 у валюті ГРН., № НОМЕР_10 у валюті ГРН., № НОМЕР_11 у валюті ГРН., які у своїй злочинній діяльності використовує ОСОБА_5 ;

На ім`я ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_12 ) відкриті наступні банківські (карткові) рахунки: рахунок № НОМЕР_13 у валюті ГРН., № НОМЕР_14 у валюті USD, №0084 у валюті ГРН., №8056 у валюті ГРН., №8375 у валюті USD, №7151 у валюті ГРН., №6235 у валюті ГРН., №9240 у валюті EUR, №15832838 у валюті ГРН., №0323 у валюті ГРН., №0136 у валюті ГРН., №297950 у валюті ГРН., №569643 у валюті ГРН., №307537 у валюті ГРН., №699847 у валюті USD, №601072 у валюті ГРН., №786384 у валюті USD, №361831 у валюті ГРН., №757469 у валюті USD, №639814 у валюті EUR, №974655 у валюті ГРН., №068714 у валюті ГРН., №503163 у валюті ГРН., №695041 у валюті ГРН.;

На ім`я ОСОБА_8 (ІПН НОМЕР_15 ) відкриті наступні банківські (карткові) рахунки: рахунок № НОМЕР_16 , № НОМЕР_17 у валюті ГРН., № НОМЕР_18 у валюті ГРН., №802167 у валюті ГРН., №9374 у валюті USD, №7489 у валюті ГРН., №7520 у валюті USD, №2571 у валюті ГРН., №6657 у валюті ГРН., №8174 у валюті USD, №749233 у валюті ГРН., №361663 у валюті ГРН., №525771 у валюті ГРН., №236755 у валюті ГРН., №381734 у валюті ГРН., №416735 у валюті USD, №766578 у валюті ГРН.;

На ім`я ОСОБА_9 (ІПН НОМЕР_19 ) відкриті наступні банківські (карткові) рахунки: рахунок № НОМЕР_20 у валюті ГРН., № НОМЕР_21 у валюті ГРН., №5825 у валюті ГРН., №2017 у валюті ГРН., №553924 у валюті ГРН., №652217 у валюті EUR, №989882 у валюті ГРН., № НОМЕР_22 у валюті EUR, № НОМЕР_23 у валюті ГРН.

Також, згідно отриманої інформації, вказані рахунки поповнювались ОСОБА_5 та ОСОБА_7 через термінали та банкомати самообслуговування АТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299), фізично-пошкодженими гривневими купюрами номіналами 500 і 1 000 грн. (продірявлені у 3-х місцях). Вказані грошові кошти містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та є об`єктом кримінально-протиправних дій. Крім того, вказані грошові кошти, які надходять і знаходяться на вказаних розрахункових рахунках, без прийняття відповідно рішення про арешт, будуть безпідставно та незаконно переведенні в готівку або на рахунки третіх осіб. Вилучені предмети та документи, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України безготівкові кошти, які знаходяться на вказаних розрахункових рахунках ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 можуть бути використані як речові докази, в тому числі є сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що грошові кошти на вказаних розрахункових рахунках є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у третіх осіб для можливої конфіскації майна.

Тому прокурор просить накласти арешт на вищезазначене майно.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити його в повному обсязі.

Адвокат в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання необхідно повернути прокурору для усунення недоліків на підставі ч.3 ст.172 КПК України, з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Згідно ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень ст.170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч.6 ст.170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, досудове розслідування вказаних у клопотанні прокурора обставин здійснюється за ч.4 ст.185 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років. При цьому, конфіскацію майна санкція статті не передбачає.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчим суддею встановлено відсутність постанови про визнання грошових коштів в якості речових доказів, відсутність цивільного позову. Як було зазначено вище, ч.4 ст.185 КК України не передбачає ані спеціальної конфіскації, ані конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна, як доказ в кримінальному провадженні; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Відповідні дані мають міститися у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

За приписами ч.4 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених п.1-4 ч.1 ст.96-2 КК України.

Аналіз змісту клопотання прокурора показав, що в поданому ним клопотанні не дотримано вимоги наведених вище норм кримінального процесуального закону.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що не зрозуміло, на які конкретно докази посилається прокурор та на яких підставах ним зроблено висновки щодо відповідності критеріям речовим доказам грошей, тоді як він просить накласти арешт на грошові кошти та інші цінності, що знаходяться на рахунках в банку.

Разом із тим, зі змісту клопотання вбачається, що прокурор належним чином не мотивував своє клопотання стосовно того, який зв`язок є між кримінальним правопорушенням яке розслідується, за якими саме ознаками кримінального правопорушення та майном, на яке він просить накласти арешт.

За змістом клопотання вбачається, що рахунки поповнювалися ОСОБА_5 та ОСОБА_7 через термінали та банкомати фізично пошкодженими купюрами номіналом 500 і 1000 грн. Вказані грошові кошти містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин. Отже, прокурор зазначив, що пошкоджені купюри містять відомості, які можуть бути використані в якості доказу.

Разом із цим , прокурор просить накласти арешт на безготівкові грошові кошти, що знаходяться на рахунках та інші цінності і зупинення видаткових операцій по коштам, які вже знаходяться на рахунках та що надходять.

При цьому прокурор вказує, що накладення арешту на грошові кошти необхідно, оскільки вони є доказом злочину, підлягають спеціальній конфіскації у третіх осіб для можливої конфіскації майна.

Тобто метою накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунку і ті, які продовжують надходити, прокурор визначив одночасно збереження речових доказів, а також спеціальну конфіскацію та конфіскацію майна за вироком суду.

Тоді як зазначалося вище, за вироком суду за ч.4 ст.185 КК України жодної конфіскації не передбачено.

Викладаючи зміст клопотання, прокурор обмежився лише загальними фразами та цитуванням окремих норм КПК України, при цьому не обґрунтовує яким саме критеріям ст.98 КПК України відповідає майно - безготівкові грошові кошти та інші цінності (які саме), що знаходяться на рахунках перелічених у клопотанні осіб та будуть надходити у подальшому, для доведення яких саме обставин це майно може бути використане, які підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні, при цьому навіть не визнавши їх речовими доказами.

Відсутність належного мотивування у клопотанні прокурора яке саме майно є речовим доказом, та за якими критеріями воно може бути віднесене до речового доказу, перешкоджає слідчому судді перевірити доводи та вимоги клопотання та зробити висновок про відповідність цього майна положенням ст.98 КПК України та наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу, оскільки слідчий суддя здійснює судовий розгляд в межах клопотання, не наділений процесуальними повноваженнями самостійно визначати критерії для віднесення майна до речових доказів, а має здійснювати перевірку викладених у клопотанні доводів, до змісту якого визначені конкретні вимоги, передбачені ст.171 КПК України.

Як вже зазначалося вище, до матеріалів клопотання постанови слідчого про визнання речовими доказами не додано, отже за відсутності відповідного мотивування у клопотанні прокурора не можна дати оцінку твердженням органу досудового розслідування про відповідність зазначеного у клопотанні майна критеріям речових доказів.

За таких обставин, у вказаному кримінальному провадженні, на даному етапі його розслідування, клопотання прокурора не може бути розглянуто по суті, оскільки воно не відповідає вимогам КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98, 131-132, 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Повернути клопотання про арешт майна прокурору, який здійснює процесуальне керівництво, встановивши строк протягом сімдесяти двох годин з моменту отримання копії повного тексту зазначеної ухвали для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

27.02.2023