Справа № 559/2574/18
Провадження № 1-кс/559/79/2023
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

10 лютого 2023 року місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в м.Дубно, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, клопотання слідчого Слідчого відділення Дубенського районного відділу поліції Головного управління національної поліції України в Рівненській області ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001129 від 08 жовтня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 Кримінального кодексу України(надалі по тексту КК України), про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Азербайджан, уродженця міста Тер-Тер, із середньо освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

08 лютого 2023 року до слідчого судді Дубенського міськрайонного суду надійшло вищевказане клопотання, яке слідчий обґрунтовує наступним.

Короткий виклад фактичних обставин, суть і правова кваліфікація кримінального правопорушення та обґрунтування клопотання.

В провадженні слідчого відділення Дубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001129 від 08 жовтня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07 жовтня 2016 року, близько 22 години 50 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні кафе-бару «Гранд», що знаходиться по вул. Нечая, 1, в м. Дубно Рівненської області, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, не сприймаючи до уваги присутність громадян, які перебували у вказаному закладі, вирішив вчинити хуліганські дії відносно не знайомого йому ОСОБА_7 .

З метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на вчинення хуліганських дій, ОСОБА_5 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, 07 жовтня 2016 року, о 22 годині 53 хвилини, перебуваючи в приміщенні кафе-бару «Гранд», що знаходиться по вул. Нечая, 1, в м. Дубно Рівненської області, в ході словесного конфлікту із ОСОБА_7 , діючи навмисно та цілеспрямовано порушуючи суспільний спокій, що супроводжувалося особливою зухвалістю, взявши в руки скляну пляшку з-під горілки «Немирів», намагався нанести два цілеспрямованих удари різними конструктивними частинами вказаної скляної пляшки по голові ОСОБА_7 від яких останній захистився лівою рукою. Після розбиття пляшки об руку ОСОБА_7 , ОСОБА_5 тримаючи у своїй правій руці горловину розбитої скляної пляшки, гострими її кінцями умисно наніс один удар по лівій потиличній частині голови ОСОБА_7 . В подальшому ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні коридору кафе-бару «Гранд», продовжуючи свій злочинний намір, тримаючи у правій руці заздалегідь заготовленого складного ножа, виражаючи явну неповагу до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, з хуліганських спонукань, умисно завдав один удар вказаним ножем в область лівої сторони грудної клітки ОСОБА_7 , спричинивши йому тим самим тілесні ушкодження.

Від нанесеного ОСОБА_5 удару ножем, ОСОБА_7 , з явними тілесними ушкодженнями був змушений відійти від ОСОБА_5 , та перебуваючи по середині залу кафе-бару «Гранд» перед відвідувачами вказаного закладу впав на підлогу, після чого був госпіталізований до КЗ «Дубенська центральна районна лікарня».

Лише після того, як ОСОБА_7 впав на підлогу кафе-бару «Гранд», ОСОБА_5 залишив приміщення закладу, тим самим припинив свої протиправні діяння.

Вчинивши вищевказані хуліганські дії, ОСОБА_5 грубо порушивши громадський порядок, суспільний спокій та нормальний режим роботи кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який в наслідок його протиправних дій припинив свою роботу.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, а саме у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який розповів про обставини конфлікту між ним та ОСОБА_5 та про обставини спричинення останнім йому тілесних ушкоджень, що мало місце 07.10.2016 року в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які розповіли про обставини затримання ОСОБА_5 та обставини виявлення ножа якого останній викинув під час його затримання; показаннями свідка ОСОБА_10 , яка розповіла про обставини конфлікту між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , а також обставини спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень; показаннями свідка ОСОБА_11 , який повідомив про те, що після конфлікту між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , його заклад, а саме кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_2 », припинив свою роботу, оскільки був порушений громадський порядок, спокій відвідувачів, які були змушені припинити свій відпочинок через зазначений конфлікт та покинути заклад; показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які були відвідувачами закладу кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та які розповіли про обставини конфлікту між ОСОБА_7 та особою азербайджанської національності, яким виявився затриманий ОСОБА_5 , в руках якого після конфлікту вони бачили ножа, якого він в подальшому викинув на подвір`ї кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; фактом, змістом та результатом проведеного огляду місця вчинення кримінального правопорушення, в ході проведення якого було зафіксовано обстановку в приміщенні кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та вилучено сліди бурого кольору, що ззовні схожі на кров; фактом, змістом та результатом проведеного особистого огляду ОСОБА_8 , в ході проведення якого останній видав працівникам поліції складний ніж із слідами бурого кольору, що ззовні схожі на кров, який він підібрав на подвір`ї кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », після того як його викинув затриманий ОСОБА_5 ; фактом, змістом та результатом проведеного особистого огляду ОСОБА_5 , в ході проведення якого на одязі останнього було виявлено речовину бурого кольору, що ззовні схожа на кров; добровільно наданим одягом потерпілого при візуальному огляді якої було виявлено речовину бурого кольору, що ззовні схожа на кров, а також отвір порізу тканини який має рівні краї та характерний для утворення від удару ножем.

Також, при спробі зникнути із місця вчинення кримінального правопорушення та при затриманні ОСОБА_5 , встиг викинути ніж на подвір`ї території кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що свідчить про те, що останній вже після вчинення кримінального правопорушення усвідомив свою провину, намагався зникнути з місця події і приховати сліди вчинення кримінального правопорушення. Разом із тим, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення перебуваючи в громадському місці, не сприймаючи до уваги присутність громадян, які перебували у приміщенні кафе-бару «Гранд», чим явно грубо порушив їх громадський спокій, зухвало порушив громадський порядок, виявивши своє негативне ставлення до оточуючих, оскільки потерпілим від його дій міг стати будь-хто із відвідувачів вказаного закладу, підкресливши тим самим свою неповагу до суспільства, ігноруючи загально прийняті норми поведінки та моралі, вчинив кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та своєю легковажністю заподіяв шкоди, що в свою чергу свідчить про те, що ОСОБА_5 являється особою суспільно-небезпечною, яка потребує ізоляції від суспільства шляхом обрання відносно нього такого запобіжного заходу, як взяття під варту.

Крім цього, 09 жовтня 2016 року, слідчим СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_16 по кримінальному провадженні №0001129від 08 жовтня 2016 року, відносно ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.296 КК України, за погодженням з прокурором Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_17 до слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області було подано клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 10 жовтня 2016 року слідчим суддею Дубенського міськрайонного суду Рівненської області, було винесено ухвалу про застосування до ОСОБА_5 такого запобіжного заходу, як особистого зобов`язання із покладенням на останнього зобов`язання: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, суду; 2) не відлучатися із населеного пункту в якому він зараз перебуває, саме: м. Дубно вул. Рівненської області на час проведення досудового розслідування та судового розгляду справи, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання ( АДРЕСА_2 ); 4) утримуватись від спілкування з будь-якою особою, визнаною потерпілою або свідком у кримінальному провадженні, без дозволу слідчого, прокурора, суду.

Підозрюваному ОСОБА_5 обраний запобіжний захід особистого зобов`язання та останній будучи ознайомленим із ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області щодо встановлення визначених зобов`язань, порушив встановленні зобов`язання, а саме покинув місце проживання за адресою в АДРЕСА_2 та місце знаходження його на даний час невідоме, що може свідчити про те, що ОСОБА_5 умисно не виконує покладені на нього обов`язки та може продовжити свою злочинну діяльність шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень.

Постановою заступника начальника СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_18 від 21.11.2016 ОСОБА_5 оголошено у розшук та кримінальне провадження зупинено у зв`язку з переховуванням підозрюваного від органів досудового розслідування, оскільки після винесення судом ухвали від 10.10.2016 про обрання до останнього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання місце перебування ОСОБА_5 не відоме. Крім того, ухвалами слідчого судді від 18.11.2016, 01.06.2017, 04.01.2018, 10.07.2018, 21.11.2018, 17.05.2019, 13.11.2019, 13.05.2020, 09.11.2020, 14.05.2021, 12.11,2021, 12.05.2022 надавалися дозв оли на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу з особистого зобов`язання на тримання під вартою, оскільки іншим чином розглянути клопотання про зміну такого запобіжного заходу не можливо, що також свідчить про обґрунтованість ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

На даний час місце знаходження ОСОБА_5 невідоме, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та встановлено, що останній, згідно рапорту о/у СКП Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_19 , після 24.10.2016 залишив територію України через окуповані території, без документів та на даний час переховується за кордоном. Також, згідно довідки Головного центру обробки спеціальної інформації відносно ОСОБА_5 щодо повернення на територію України по даний час відсутня.

08.02.2023, з огляду на викладене та беручи до уваги, що точне місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 невідоме, останній перебуває за межами території України була винесена постанова про оголошення у міжнародний розшук ОСОБА_5 .

Санкція ч.4 ст.296 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 може бути застосований.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду. Даний ризик (передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, що відноситься до категорії тяжких злочинів і за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років., та дає підстави вважати, що він з метою уникнення передбаченого покарання може ухилятися від органів досудового слідства та суду. Підтвердженням даного ризику слугує те, що після 24.10.2016 ОСОБА_5 надавши свідчення, як підозрюваний залишив місце проживання, в зв`язку з чим 21.11.2016 кримінальне провадження зупинено, а ОСОБА_5 оголошено в розшук, та знаючи про те, що останнього шукатиме поліція з метою встановлення додаткових обставин вчинення даного кримінального правопорушення, виїхав за межі території України, де і на даний час останній знаходиться невідомо. Таким чином, 08.11.2023, підозрюваного ОСОБА_5 було оголошено в міжнародний розшук, так як він перебуває за межами території України.

До того ж, ОСОБА_20 відомо у чому він підозрюється та, що його оголошено в розшук, оскільки, останній виїхав за межі території України, та наданий час не повертався, що може свідчити про те, що він з метою уникнення кримінальної відповідальності або ж можливості реально відбувати покарання у виді позбавлення волі, зможе переховуватися від досудового розслідування та (або) суду.

Таким чином, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховування від слідства та суду, незаконного впливу на потерпілого, необхідно застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З врахуванням всіх встановлених у кримінальному провадженні обставин, є всі підстави стверджувати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, а також належним чином гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків, з урахуванням тяжкості інкримінованого злочину, обставин вчинення злочину та особи підозрюваного.

Беручи до уваги те, що встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів і за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, а також докази обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, та перебування підозрюваного у міжнародному розшуку, відповідно до постанови слідчого від 08.02.2023, до останнього необхідно застосувати такий запобіжний захід, як тримання під вартою, розгляд клопотання про обрання якого можна провести за відсутності підозрюваного ОСОБА_5 .

Зважаючи на вимоги ч.4 ст.183 КПК України, згідно якої слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства, заставу як альтернативний запобіжний захід, слідчий просить не застосовувати.

Доводи сторін.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання у повному обсязі та просили його задовольнити.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

21.11.2016 підозрюваного ОСОБА_5 було оголошено в розшук(а.с.61-63), а 08.02.2023, останнього було оголошено у міжнародний розшук(а.с.10-11), так як згідно рапорту о/у СКП Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_19 , після 24.10.2016 ОСОБА_5 залишив територію України через окуповані території без документів та на даний час переховується за межами території України. Таким чином підозрюваний ОСОБА_5 не був присутній при розгляді даного клопотання.

Вислухавши доводи прокурора, слідчого, перевіривши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, зазначеного у мотивації суду.

Мотивація суду.

За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до змісту ч.3 ст.176 КПК України такий запобіжний захід як тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених частиною першою цієї статі не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність постійного місця проживання, репутацію підозрюваного, його майновий стан, наявність судимостей та інше.

При цьому, наявність відповідних ризиків того, що підозрюваний може вчинити певні дії, передбачені ст. 177 КПК України є припущенням, але з певною значною долею вірогідності. Натомість сторона обвинувачення має довести можливість такого припущення не загальними міркуваннями, а конкретними фактами та обставинами, які підтверджуються відповідними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді зазначеного клопотання у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Слідчий суддя, розглядаючи дане клопотання, досліджує та встановлює такі обставини:

чи доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук; чи може бути застосовано такий виключний запобіжний захід як тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; мету застосування запобіжного заходу.

Чи доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Кримінальним процесуальним законом України передбачено спеціальну процедуру вирішення питання, коли особа, щодо якої ставиться питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оголошено у міжнародний розшук і при вирішенні зазначеного питання законодавець вимагає дослідити обставини кримінального провадження та встановити наявність сукупності 2-х факторів:

- наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України;

- оголошення підозрюваного в міжнародний розшук.

Відповідно до ч.1 ст.281 КПК України, якщо підчас досудового розслідування місце знаходження підозрюваного не відоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причинна виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.

Частиною 2 ст. 281 КПК України встановлено, що про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

08.02.2023 враховуючи, що точне місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 невідоме, згідно рапорту о/у СКП Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_19 , після 24.10.2016 він залишив територію України через окуповані території без документівта на даний час перебуває за межами території України, була винесена постанова про оголошення його у міжнародний розшук (а.с.10-11, 77).

Процедура оголошення особи у міжнародний розшук, регулюється положеннями ст.281 КПК України, а процедура здійснення міжнародного розшуку в тому числі порядок оформлення та надсилання повідомлень, циркулярних оповіщень (циркулярів), запитів про публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу оповіщень, а також внесення інформації до банків даних Інтерполу, її коригування або видалення та отримання інформації з банків даних Інтерполу визначається Інструкцією про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Офісу Генерального прокурора, Національного антикорупційного бюро України, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України, 17 серпня 2020 року за № 613/380/93/228/414/510/2801/5, яка Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04 вересня 2020 р. за № 849/35132 та правилами Інтерполу встановлений

Розділом IV вищезазначеної інструкції встановлено порядок запитування публікації оповіщень Генеральним секретаріатом Інтерполу, згідно якого:

Уповноважений підрозділ запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну.

Публікація Червоного оповіщення запитується за таких умов: вчинене особою діяння кваліфіковано як злочин відповідно до Кримінального кодексу України; особу в установленому законодавством порядку оголошено в розшук правоохоронними органами України: для притягнення до кримінальної відповідальності за злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк не менше двох років;

Для запиту публікації Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення правоохоронний орган України надсилає уповноваженому підрозділу формуляр для запиту публікації Червоного оповіщення, а також таку інформацію визначену даним порядком та документи зокрема: завірену копію ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (у тому числі в перекладі на одну з робочих мов Інтерполу) на стадії досудового розслідування.

Запит про публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення надсилається уповноваженим підрозділом за умови його погодження із центральним органом України щодо видачі особи (екстрадиції) і повідомлення ним про намір надіслати запит про видачу (екстрадицію) особи, яка розшукується, у разі її арешту, затримання чи встановлення місцезнаходження на території іноземної держави.

Таким чином, термін та порядок здійснення такої негласної слідчої (розшукової) дії як «оголошення у міжнародний розшук», не є тотожним процедурі «міжнародного розшуку з використанням можливостей НЦБ Інтерполу в Україні», яка являє собою комплекс розшукових інформаційних довідкових та інших заходів, що здійснюються НЦБ Інтерполу на території держав-учасниць МОКП- Інтерпол відповідно до норм міждержавного права, а також відповідно до норм чинного законодавства України з метою отримання інформації про місцезнаходження, виявлення, арешту і видачі (екстрадиції) осіб, які переховуються від слідства, суду.

За таких обставин, враховуючи наведені правові норми, вважаю доведеним факт оголошення підозрюваного ОСОБА_5 в міжнародний розшук.

Чи може бути застосовано такий виключний запобіжний захід як тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;.

Санкція ч.4 ст.296 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 може бути застосований.

Чи є обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Сторона обвинувачення зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 доведена доказами, зазначеними у клопотанні.

Оскільки в процесуальному законодавстві нема чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні. Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчу суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено наявність достатніх доказів для оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення та складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 , яка була вручена йому 08.10.2016 о 15 год. 50 хв.(а.с.45-47).

Слідчим у клопотанні доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

З врахуванням вищевказаних у клопотанні слідчого доказів, що були долучені до клопотання, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, не може вважатись не обґрунтованою, а докази, надані органом досудового розслідування, є, на даний час досить вагомими.

Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, в судовому засіданні прокурором та слідчим у клопотанні доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду. Даний ризик (передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, що відноситься до категорії тяжких злочинів і за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років., та дає підстави вважати, що він з метою уникнення передбаченого покарання може ухилятися від органів досудового слідства та суду. Підтвердженням даного ризику слугує те, що після 24.10.2016 ОСОБА_5 надавши свідчення, як підозрюваний залишив місце проживання, в зв`язку з чим 21.11.2016 кримінальне провадження зупинено, а ОСОБА_5 оголошено в розшук, та знаючи про те, що останнього шукатиме поліція з метою встановлення додаткових обставин вчинення даного кримінального правопорушення, виїхав за межі території України, де на даний час останній знаходиться невідомо.

Мета застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Таким чином, обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування від слідства та суду.

Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Територію України ОСОБА_5 залишив з метою уникнути слідства. 10 жовтня 2016 року слідчим суддею Дубенського міськрайонного суду Рівненської області, було винесено ухвалу про застосування до ОСОБА_5 такого запобіжного заходу, як особистого зобов`язання із покладенням на останнього зобов`язання: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, суду; 2) не відлучатися із населеного пункту в якому він зараз перебуває, саме: м. Дубно вул. Рівненської області на час проведення досудового розслідування та судового розгляду справи, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання ( АДРЕСА_2 ); 4) утримуватись від спілкування з будь-якою особою, визнаною потерпілою або свідком у кримінальному провадженні, без дозволу слідчого, прокурора, суду, однак ОСОБА_5 ознайомленим із ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області щодо встановлення визначених зобов`язань(а.с.51-55), порушив їх, а саме покинув місце проживання за адресою в АДРЕСА_2 та місце знаходження його на даний час невідоме, тому більш м`який запобіжний захід, наприкладу, у виді домашнього арешту застосованим бути не може; зі зверненням про взяття на поруки ОСОБА_5 до слідчого судді ніхто не звертався, тому і даний запобіжний захід застосованим бути не може; особисте зобов`язання не змогло усунути наявні ризики. Будь-якої інформації, що свідчить про наявність в ОСОБА_5 хвороб, які б перешкоджали його перебуванню в умовах ізоляції від суспільства у суду немає.

Тому слідчий суддя приходить до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно обрати найбільш суворий запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обґрунтування необхідності обрання запобіжного заходу.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України», ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин. Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Тобто, суд повинен розглядати питання, чи взяття особи під варту є конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.

В даному конкретному випадку, взявши до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що суспільний інтерес перебування останнього під вартою, переважає над його особистим інтересом.

Все вищевикладене у сукупності свідчить, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного та обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ

Щодо застави.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Виходячи зі змісту ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, у такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу. В даному випадку, слідчий суддя обирає запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, а не застосовує, що є підставою не визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст.177-183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Слічого відділення Дубенського районного відділу поліції Головного управління національної поліції України в Рівненській області ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001129 від 08 жовтня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 Кримінального кодексу України(надалі по тексту КК України), про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), - задовольнити.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Азербайджан, уродженця міста Тер-Тер, із середньо освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше, як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, доставити його до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя Дубенського міськрайонного суду

Рівненської області ОСОБА_1