Справа № 185/1086/23
Провадження № 1-кс/185/304/23
26 січня 2023 року м.Павлоград
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, непрацюючого, який має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та мати ОСОБА_10 , інваліда 2 групи, який має середню освіту, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:
23 червня 2010 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 121, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений по відбуттю строку покарання;
05 травня 2020 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
14 вересня 2021 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст. 391 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі. Відбув покарання повністю;
06 жовтня 2022 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2020 року, та призначено остаточне покарання у вигляді 4 років позбавлення волі,
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
Відповідно до клопотання 24.01.2023 о 14:12 год до чергової частини Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення, про те, що 24.01.2023 о 14:12 год до відділення екстреної (невідкладної) допомоги було доставлено ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з діагнозом: колото-різана рана правої половини грудної клітини з пораненням легені, травматичний гемопневматоракс справа, забійно-розтрощенні рани волосистої частини голови, черепно-мозкова травма.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.01.2023 приблизно о 12:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, спільно і ОСОБА_11 знаходились приміщенні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де між ним та ОСОБА_11 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел спрямований на заподіяння умисних тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 . Не бажаючи подальшої ескалації конфлікту, ОСОБА_11 пішов з будинку та направився в сторону свого помешкання.
Далі ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний протиправний умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взяв кухонний ніж, який знаходився у приміщенні вищевказаного будинку та наздогнавши ОСОБА_11 поблизу будинку АДРЕСА_2 та умисно з силою наніс один удар вказаним ножем в область грудної клітини справа ОСОБА_11 , чим спричинив останньому проникаюче колото-різане поранення грудної клітини справа з пораненням легені, травматичним гемапневмотораксом справа. Від удару ОСОБА_11 впав на землю. ОСОБА_5 , не бажаючи зупинятися, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, наніс не менше трьох ударів ногами в область голови ОСОБА_11 , чим спричинив останньому забійно-розтрощені рани волосистої частини голови, черепно-мозкову травму.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме - в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.
Момент фактичного затримання підозрюваного ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України 24.01.2023 о 17 год. 00 хв.
25.01.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину повністю обґрунтована та підтверджується доданими до клопотання доказами.
Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 будучи раніше судимим, маючи не зняту та не погашеному в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, вказана обставина дає підстави вважати, що перебуваючи під загрозою кримінальної відповідальності та розуміючи реальність та невідворотність її настання, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового слідства та суду. Крім того, враховуючи той факт, що ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків та постійного джерела прибутку, є підстави вважати, що останній може вчинити інші кримінальні правопорушення. Крім того, підозрюваному ОСОБА_5 відомі дані свідків та потерпілого по кримінальному провадженню, в зв`язку з чим слідство вважає, що останній може незаконно впливати на них спотворюючи їх показання.
Отже, під час проведення досудового розслідування встановлено ряд наявних ризиків,передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити з посиланням на обставини зазначені в клопотанні, підозра та ризики повністю обґрунтовані, в тому числі щодо ножа, показами потерпілого ОСОБА_11 , який перебуав в стані алкогольного сп`яніння, свідка ОСОБА_12 та протоколом огляду, в ході якого було знайдено та вилучено ніж. Зазначили, що відносно підозрюваного має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не можливо та не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, так як підозрюваний перебуваючи вдома зможе вчинити інші кримінальні правопорушення та незаконно впливати на свідків, особи яких йому відомі, крім того 14.12.2022 набув чинності вирок від 06 жовтня 2022 року, яким ОСОБА_5 засуджено до позбавлення волі.
Підозрюваний в судовому засіданні просив застосувати до нього цілодобовий домашній арешт, пояснив, що від органів поліції не переховувався, за викликом завжди з`являвся, не буде та не має наміру переховуватись, з потерпілим в нього сталалася сутичка, вони впали, їх рознімала поліція, свідків їх сутички не було, звідки у потерпілого з`явилось колото-різане проникаюче поранення йому не відомо.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просив задовольнити клопотання частково, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з засобом контролю. Вважає, що ризики зазначені в клопотанні не обґрунтовані та нічим не підтверджені, підозрюваний вже перебував під домашнім арештом в попередній кримінальній справі, який не порушував протягом двох років розгляду справи, тому запобіжний захід йому не продовжувався, підозрюваний не тікав, був затриманий, не має наміру переховуватись, навіть після ухвали суду апеляційної інстанції, підозрюваний має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні дитину та мати.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, встановлене наступне.
Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.
Частиною 1 статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 КПК України.
Статтею 178 КПК України визначено коло обставин, які слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Слідчий суддя враховує, що встановлення всіх обставин кримінального провадження, доведення факту вчинення злочину та відповідна правова кваліфікація є метою досудового розслідування.
Крім цього, стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Враховуючи наявні у матеріалах клопотання та досліджені в судовому засіданні докази, в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що на даний час є достатні підстави вважати підозру обґрунтованою, так як на даний час існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йде мова - підозрюваний, міг вчинити правопорушення, та дана інформація не спростована іншими доказами.
Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Прокурор та слідчий у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаються на ризики, передбачені п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя, з`ясовуючи наявність зазначених ризиків, виходить з такого.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини рішення «Becciev v. Moldova Бекчиєв проти Молдови», § 58, відповідно до якого ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
Відповідно до матеріалів клопотання встановлено, що підозрюваний не має місця офіційної роботи, як постійного джерела прибутку, має певні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина та мати, інваліда 2 групи, раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.10.2022, який набрав законної сили 14.12.2022, засуджений до 4 років позбавлення волі.
Враховуючи дані про підозрюваного та те, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, обставини та обґрунтування сторони обвинувачення, позицію та обґрунтування сторони захисту, встановлені в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів слідчого та прокурора про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків, 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя вважає встановленим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти вищевказаним ризикам, так як перебуваючи під домашнім арештом за адресою реєстрації підозрюваний буде мати доступ до спілкування та зможе вчиняти вплив на потерпілого, свідків, особи яких йому відомі, та враховуючи особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий за різні злочини, в тому числі проти власності та проти життя та здоров`я особи, перебування підозрюваного під домашнім арештом не зможе запобігти ризику вчинення інших злочинів.
Отже, з огляду на викладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі досудового розслідування жоден із більш м`яких запобіжних заходів, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, яке інкримінується та особи підозрюваного, не зможе запобігти вищевказаним ризикам та не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і не попередить спроби вчинити вищевказані дії.
Строк тримання під вартою визначається судом з урахуванням вимог ст. 197 КПК України та строків проведення досудового розслідування.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.
Враховуючи вищезазначене, підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, а також те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до тяжкого злочину вчиненого з застосуванням насильства відносно потерпілого, з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного, вважаю за можливе у відповідності до ч.4 ст.183 КПК України не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.176-178,183,186,193-194,196,197,205,309,372,395 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 17:00 год 24 березня 2023 року, в межах строку досудового розслідування.
Строк дії ухвали обчислювати з моменту затримання ОСОБА_5 , а саме з 17:00 год 24.01.2022.
Строк дії ухвали - до 17:00 год 24 березня 2023 року включно.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1