КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду у м. Києві, матеріали за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах учасника та засновника ТОВ «РОМЄРМ» ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 28 червня 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання заступника керівника Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 та накладено арешт на майно ТОВ «Ромєрм» () із забороною розпоряджатися ним будь-яким чином, у тому числі здійснювати його відчуження у будь-який спосіб та вчиняти з ним будь-які правочини, а саме на:

- комплекс по виготовленню м`ясних заморожених напівфабрикатів загальною площею 4654,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214);
- земельну ділянку площею 1,6186 га з кадастровим номером :03:001:0357, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Чумаки.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя вказав, що казане майно може бути визнано доказом обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає ознакам речових доказів, передбаченим ст. 98 КПК, а тому з метою запобігання спробам їх відчуження на нього слід накласти арешт.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник ОСОБА_5 , який діє в інтересах учасника та засновника ТОВ «РОМЄРМ» ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити повністю в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Представник вважає ухвалу слідчого судді незаконною, безпідставною, такою, що підлягає скасуванню, оскільки її висновки містять істотні суперечності.
Як вказує апелянт, слідчий суддя наклав арешт на нерухоме майно товариства виходячи лише з того, що прокурор виніс постанову про визнання вказаного майна речовими доказами у кримінальному провадженні. Однак, слідчий суддя протиправно не навів в ухвалі жодного мотиву на підставі якого він перевірив та встановив достовірність цієї постанови та її відповідність предмету розслідування у даному кримінальному провадженні, в розумінні ст.ст.84, 91 КПК України.
Предствник стверджує, що слідчий суддя не зазначив в оскаржуваній ухвалі, які саме обставини кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України (шахрайство), підтверджує нерухоме майно. При цьому не врахував того, що ні товариство, ні його учасники, ні його нерухоме майно не мали і не мають жодного, навіть теоретичного, відношення до шахрайських дій щодо заволодіння коштами в сумі 7000 доларів США, вчинених представниками ТОВ «Мінтон Груп».
Апелянт звертає увагу суду на те, що нерухоме майно належить на праві власності товариству, було отримано в рамках здійснення правомірної господарської діяльності і за жодним критерієм не підпадає під визначення речового доказу у цьому кримінальному провадженні.
Також вказує, що ні товариство, ні його засновник, ні службові особи даного товариства не є особами, щодо яких здійснюється кримінальне провадження.

В судове засідання учасники судового провадження не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у їх відсутність.
Прокурор подав клопотання про розгляд справи у відсутність сторони обвинувачення.
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів судового провадження,Подільською окружною прокуратурою м. Києва, за матеріалами ГУ ДЗНД СБ України, 19 квітня 2022 року внесено до ЄРДР відомості у кримінальному провадженні № 0000123 щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.
Постановою керівника Київської міської прокуратури м. Києва від 24 травня 2022 року, в порядку ч. 5 ст. 36 КПК, доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000123 СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві.
Постановою прокурора від 16червня 2022 року визнано речовими доказами, серед іншого, комплекс по виготовленню м`ясних заморожених напівфабрикатів, що за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214) та земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0357, що за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Чумаки.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 302539623 комплекс по виготовленню м`ясних заморожених напівфабрикатів загальною площею 4654,8 кв. м., що за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214) та земельна ділянку площею 1,6186 га з кадастровим номером :03:001:0357, що за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Чумаки належить на праві власності ТОВ «Ромєрм» ().
21 червня 2022 року заступник керівника Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Подільського районного суд м.Києва з клопотанням про накладення арешту на майно ТОВ «Ромєрм» () із забороною розпоряджатися ним будь-яким чином, у тому числі здійснювати його відчуження у будь-який спосіб та вчиняти з ним будь-які правочини, а саме на:
- комплекс по виготовленню м`ясних заморожених напівфабрикатів загальною площею 4654,8 кв. м., що за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214);
- земельну ділянку площею 1,6186 га з кадастровим номером :03:001:0357, що за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Чумаки.
Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 28 червня 2022 року задоволено вказане клопотання прокурора та накладено арешт на зазначене майно.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132,167,170,171,172,173 КПК України та бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для збереження речових доказів та можливої конфіскації майна.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченого п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 вказаного Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя дотримався вимог статей 132,170,172,173 КПК України, перевіривши при цьому, наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Крім того, майно, на яке прокурор просить накласти арешт, постановою прокурора Полдільської окружної прокураткури м. Києва ОСОБА_9 від 16 червня 2022 року визнане речовим доказом у даному кримінальному провадженні (а.с. 22-25).

Висновки слідчого судді про арешт майна цілком доведені матеріалами кримінального провадження, специфікою розслідування самого злочину, що потребує проведення певних слідчих дій, та саме такого заходу як накладення арешту на майно належнеТОВ «Ромєрм».

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус, як накладення арешту на зазначене майно.
А тому доводи апеляційної скарги про відсутність правових підстав для арешту вищевказаного майна, не є переконливими.
Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у діяльність ТОВ «Ромєрм», з потребами кримінального провадження.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Посилання представника в апеляційні скарзі на те, що слідчим судде в ухвалі не визначено, в чому полягає необхідність арешту майна, є безпідставними, та в даному випадку не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи сумнівного.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, автором апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, врахувавши наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, всупереч доводам апеляційної скарги.

Зважаючи на викладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вищевказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи автора апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Підстав для скасування ухвали слідчого судді, передбачених ст. 409 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника, з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 28 червня 2022 року, якою задоволено клопотання заступника керівника Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 та накладено арешт на майно ТОВ «Ромєрм» () із забороною розпоряджатися ним будь-яким чином, у тому числі здійснювати його відчуження у будь-який спосіб та вчиняти з ним будь-які правочини, а саме на:

- комплекс по виготовленню м`ясних заморожених напівфабрикатів загальною площею 4654,8 кв. м., що за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214);
- земельну ділянку площею 1,6186 га з кадастровим номером :03:001:0357, що за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Чумаки, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах учасника та засновника ТОВ «РОМЄРМ» ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3713/2022
Єдиний унікальний номер справи 758/4660/22
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_10
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1