УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №348/393/18
Провадження №1-кс/348/169/22

14 листопада 2022 року м. Надвірна

Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Надвірнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , розглянув клопотання слідчого СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-

Клопотання надійшло до суду 13.05.2022.

Суд перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000332 від 22.05.2017 щодо кримінального провадження, у межах якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий у кримінальному провадженні слідчий СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся в суд з клопотанням, погодженим з прокурором Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обгрунтування своїх вимог слідчий посилається на те, що слідчим відділенням Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000332 від 22.05.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи так діяти, вирішив заволодіти грошовими коштами громадян шляхом обману та зловживання довірою в особливо великих розмірах.

Реалізуючи свої кримінально-протиправні наміри, з метою підшукання громадян, стосовно яких міг би вчинити шахрайські дії, ОСОБА_5 у 2015 році розповсюдив серед жителів Надвірнянського району інформацію, що він нібито виготовляє документи для виїзду за кордон, а саме у Сполученні Штати Америки та Республіку Чехія.

Так, 01 грудня 2015 року до ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_6 із приводу виготовлення документів для виїзду у Сполученні Штати Америки. З метою незаконного заволодіння коштами ОСОБА_6 шляхом обману та зловживання довірою, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи так діяти повідомив його, що для виготовлення необхідних документів для виїзду в США необхідно заплатити 13300 доларів США, при цьому не маючи наміру виконувати будь-які дії по виготовленню вказаних документів. ОСОБА_6 , будучи впевненим у правомірності дій ОСОБА_5 та необхідності у проведенні оплати за виготовлення документів для виїзду за кордон, передав останньому 13300 доларів США. В подальшому, протягом 2016 року ОСОБА_5 повернув ОСОБА_6 кошти у розмірі 2800 доларів США, запевнивши при цьому, що необхідні документи для виїзду за кордон будуть виготовлені. Таким чином, шляхом шахрайства ОСОБА_5 заволодів коштами ОСОБА_6 на загальну суму 10500 доларів США, що згідно курсу Національного Банку України станом на 01 грудня 2015 року становить 251370 гривень, які використав для власних потреб.

По рекомендації ОСОБА_6 12 березня 2016 року до ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_7 з приводу виготовлення документів для виїзду у Сполученні Штати Америки. ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи так діяти, повідомив його, що для виготовлення необхідних документів для виїзду в США необхідно заплатити 13300 доларів США, при цьому не маючи наміру виконувати будь-які дії по виготовленню вказаних документів. ОСОБА_7 , будучи впевненим у правомірності дій ОСОБА_5 та необхідності у проведенні оплати за виготовлення документів для виїзду за кордон, передав останньому 13300 доларів США. Таким чином, шляхом шахрайства, ОСОБА_5 заволодів коштами ОСОБА_7 в сумі 13300 доларів США, що згідно курсу Національного Банку України станом на 12 березня 2016 року становить 343672 гривень, які використав для власних потреб.

У вересні 2016 року до ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_8 з приводу виготовлення документів для виїзду за кордон, а саме у Республіку Чехія. Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи так діяти, повідомив його, що для виготовлення необхідних документів заплатити 200 євро, при цьому не маючи наміру виконувати будь-які дії по виготовленню вказаних документів. ОСОБА_8 , будучи впевненим у правомірності дій ОСОБА_5 та необхідності у проведенні оплати за виготовлення документів для виїзду за кордон, передав останньому 200 євро. Таким чином, шляхом шахрайства, ОСОБА_5 заволодів коштами ОСОБА_8 , що згідно курсу валют Національного Банку України станом на 01 вересня 2016 року становить 5806 гривень, які використав для власних потреб.

Протягом 2015-2016 років, шляхом обману та зловживанням довірою, ОСОБА_5 незаконно заволодів коштами ОСОБА_6 на суму 10500 доларів США, що згідно курсу валют Національного Банку України становить 251370 грн., ОСОБА_7 в сумі 13330 доларів США, що згідно курсу валют Національного Банку України становить 343672 гривень, ОСОБА_8 в сумі 200 євро, що згідно курсу валют Національного Банку України становить 5806 гривень, а всього на загальну суму 600848 гривень, яка перевищує 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на момент вчинення злочину, що є особливо великим розміром.

Заволодівши шляхом шахрайства грошовими коштами громадян в особливо великих розмірах, ОСОБА_5 03 січня 2017 року виїхав за межі України.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні чужим майном, шляхом обману та зловживанням довірою, вчиненими повторно, у особливо великих розмірах, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

30.01.2018 ОСОБА_5 надіслано повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, поштовим зв`язком по місцю останнього проживання.

Обгрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами в їх сукупності.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

В межах кримінального провадження ОСОБА_5 25.01.2018, 26.01.2018 та 30.01.2018 викликався для проведення слідчих дій з його участю, однак до слідчого не з`являвся.

В ході досудового розслідування надавалось доручення оперативному підрозділу в порядку ст. 40 КПК України для встановлення місця знаходження ОСОБА_5 , однак встановити його місце знаходження на даний час не представилось можливим. У зв`язку з цим 31.01.2018 винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошено підозрюваного ОСОБА_5 в розшук.

На даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, про що свідчать наступні обставини вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 290 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення; відсутність ОСОБА_5 тривалий час по місцю проживання та оголошення його слідчим у розшук. Також ОСОБА_5 на утриманні нікого не має, не має постійного місця роботи, усталеного способу життя, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, а тому, з метою забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобігання його подальшим спробам переховуватись від органу досудового розслідування, впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слід застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задоволити.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (ч. 1 ст. 183 КПК України).

У відповідності до ст. 184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, і повинно містити: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

До клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

З клопотання слідчого та долучених до нього матеріалів вбачається, що в провадженні слідчого відділення Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000097 від 14.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КПК України (а.с. 5).

30.01.2018 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, а саме у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень. Зокрема ОСОБА_5 надіслано письмове повідомлення про підозру поштою по місцю останнього проживання, та вручено дорослому члену його сім`ї для передачі (а.с. 11-13).

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами в їх сукупності.

У зв`язку із перетином підозрюваним ОСОБА_5 державного кордону України, та не встановленням під час досудового розслідування його місця знаходження, 31.01.2018 його оголошено у розшук (а.с. 15-18).

13.05.2022 до суду надійшло клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим подано клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.05.2022 задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Як зазначено в ухвалі слідчого судді, ухвала втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду, закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії 13.11.2022.

Однак станом на 13.11.2022 підозрюваного ОСОБА_5 органом досудового розслідування не затримано та не доставлено до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Таким чином на даний час ухвала слідчого судді від 13.05.2022 втратила законну силу і не підлягає виконанню. При цьому від прокурора не поступало клопотання про повторний дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Також прокурором в судовому засіданні не обгрунтовано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що є підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Зокрема, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Між тим слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який, у відповідності до ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом.
Також слідчим не дотримано вимог ст. 184 КПК України, та не надано підтвердження, що ОСОБА_5 отримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до строків, вказаних ст. 184 КПК України, а саме за три години до початку розгляду клопотання в суді.

Окрім цього слід зазначити, що клопотання про застосування запобіжного заходу розглядається з обов`язковою участю підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся завчасно. Крім того з клопотання вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 по місцю проживання відсутній тривалий час, в зв`язку з чим його оголошено в розшук.

За відсутності підозрюваного ОСОБА_5 суд позбавлений можливості розглянути клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи вище наведене слідчий суддя приходить до переконання, що в клопотанні слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176-178, 184, ч. 2 ст. 187, 188, 369, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом пяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1