У Х В А Л А
Справа № 149/1739/21

Провадження №1-кп/149/31/22

29.11.2022 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільник клопотання прокурора Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області, перебуває кримінальне провадження № 0000057 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
29.11.2022 року до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Клопотання мотивовано тим, що в ході судового розгляду даного кримінального провадження вбачається невиконання обвинуваченим ОСОБА_5 процесуального обов`язку, передбаченого п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, а саме - прибуття за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це, а також наявність ризиків передбачених п. п. 1, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, обставинами, що дають достатні підстави стверджувати про невиконання обвинуваченим ОСОБА_5 , процесуального обов`язку, та наявність ризиків передбачених КПК України, є те, що обвинувачений будучи належним чином повідомленим про дату судових засідань, та про обов`язок прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це суд, без поважних причин не прибув у судове засідання за викликом суду. Є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності буде переховуватись від суду, продовжить вчиняти злочини.

Прокурор в судорвому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні просять суд не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки підстав для його застосування немає, обвинувачений не переховується від суду, його неявки до суду пов`язані із тим, що йому не було відомо про розгляд даного кримінального провадження у Хмільницькому міськрайонному суді Вінницької області. Захисник просив обмежитися застосуванням цілодобового домашнього арешту.

Дослідивши клопотання, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання з наступних пістав.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. На судові виклики неодноразово, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, не з`являвся в судові засідання, в зв`язку з чим ухвалами суду від 21.04.2022, 16.06.2022, 14.09.2022, 02.11.2022 до нього було застосовано приводи, виконання яких було доручено Хмільницькому РВП ГУНП у Вінницькій області. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав, що за місцем проживання проживає один, але не постійно, іноді проживає з матр`ю у м. Хмільник та їздить у м. Гайсин.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілого та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.
Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Згідно з вимогами ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Суд вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому відносно ОСОБА_5 слід застосувати міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи, що він обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, раніше притягувався до кримінальної відповідальності та йому вже було призначено покарання у виді позбавлення волі та звільнено від відбування покарання строком на 2 роки. Суд враховує відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність постійного доходу, місця роботи та постійного місця проживання, неодноразове застосування до нього приводів, а тому існують ризики, що обвинувачений перебуваючи на волі може переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, вчиняти інші кримінальні правопорушення, або буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також впливати на потерпілого, з яким обвинувачений спілкувався. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашній арешт, на переконання суду не забезпечить досягнення цілей запобіжного заходу.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом.

Враховуючи обставини кримінального провадження, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому заставу в розмірі 50160 гривень, що становить 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Крім цього, застосовуючи до обвинуваченим альтернативний запобіжних захід у виді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 194 ч. 5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів - до 27.01.2023 року, затримавши його в залі суду.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України, визначити запобіжний захід у виді застави в розмірі 50160 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Хмільницького міськрайонного суду: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26286152. Банк отримувача:ДКСУ, м.Київ . Код банку отримувача (МФО):820172. Рахунок отримувача UA0000401.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з свідками і потерпілим по справі.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 27.01.2022 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній Установі «Вінницька установа відбування покарань (№1)».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної Установи «Вінницька установа відбування покарань (№1)» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти, про що повідомити Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на ним обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1