Справа № 366/1625/22
Провадження № 1-кс/366/43/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2023 року смт. Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши заяву про самовідвід судді Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_2 від розгляду клопотання про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000548, внесеному в ЄРДР 15.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Іванківського районного суду Київської області знаходиться клопотання про скасування арешту майна в рамках зазначеного кримінального провадження.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2023 року, слідчим суддею по розгляду зазначеного клопотання призначено суддю ОСОБА_2 (справа № 366/1625/22, провадження № 1-кс/366/42/23).

01.02.2023 року до суду від судді ОСОБА_2 надійшла заява про самовідвід.

Заява мотивована тим, що 31.01.2023 року, ОСОБА_2 , як слідчим суддею вже розглядалось таке клопотання у цьому ж кримінальному провадженні за участі тих же самих сторін з тих же самих підстав, за результатами якого у задоволенні клопотання відмовлено.

Крім цього, у заяві про самовідвід суддя ОСОБА_2 зазначає, що повторний розгляд ним як слідчим суддею цього ж клопотання є необ`єктивним та не відповідатиме засадам довіри до суду з боку сторони, яка його заявила, оскільки він вже приймав рішення за результатами розгляду клопотання, яким, судячи з повторного направлення клопотання, сторона, яка його заявляла, не погоджується.

Суд, розглянувши заяву про самовідвід судді ОСОБА_2 приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось, у зв`язку з відсутністю учасників справи.

Питання, які стосуються відводів (самовідводів) суддів у кримінальних провадженнях регулюються ст.ст. 75, 76, 82, 83 КПК України.

Згідно ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 234 КПК України клопотання про обшук розглядається у суді в день його надходження за участю слідчого або прокурора.

Судом встановлено, що 26.01.2023 року, представником власника арештованого майна ОСОБА_3 , адвокатом ОСОБА_4 подано до суду клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000548, внесеному в ЄРДР 15.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді ОСОБА_2 від 31.01.2023 року у задоволенні клопотання відмовлено.

01.02.2023 року до суду надійшло таке ж клопотання у цьому ж кримінальному провадженні за участі тих же самих сторін з тих же самих підстав.

Направлення повторного клопотання свідчить про недовіру сторони кримінального провадження, яка подає клопотання про скасування арешту майна, до слідчого судді ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом

Незалежність судів є прерогативою (привілеєм), що надається не на користь власних інтересів суддів, а на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя. (висновок No 1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів зазначено).

Незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. (Висновок No1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів незмінності суддів») .

Суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді. (Постанова Пленуму Верховного Суду України N 8 від 13.06.2017 року «Про незалежність судової влади»).

Підставою обґрунтування заявлення у цьому випадку самовідводу є практика ЄСПЛ, зокрема рішення від 09.11.2006. у справі Білуга проти України та рішення від 28.10.98. у справі Ветштайн проти Швейцарії, згідно з якими судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду. Будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Обґрунтуванням самовідводу підтверджується Кодексом суддівської етики, Бангалорськими принципами, які передбачають, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначає, що справедливим в розумінні ст.6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27.07.2006 року №2006/23, які адресовані суддям для використання, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен заявити собі самовідвід.

Отже, у цьому випадку, заявлення самовідводу є ціллю збереження та підвищення авторитету судової системи України, розгляду справи саме на засадах довіри до суду.

Згідно ч. 1 ст. 81 КПК України, питання про відвід слідчого судді або судді розглядається іншим суддею цього ж суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 КПК України, у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.

Згідно ч. 4 ст. 82 КПК України слідчий суддя, суддя (судді), на розгляд яких передається кримінальне провадження або справа, визначається у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 75, 81, 83, 234 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву про самовідвід судді Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_2 від розгляду клопотання про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000548, внесеному в ЄРДР 15.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, задовольнити.

Клопотання про скасування арешту майна в рамках зазначеного кримінального провадження (справа № 366/1625/22, провадження № 1-кс/366/42/23) направити до канцелярії суду для визначення слідчого судді в порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід (самовідвід) окремо не оскаржується.

Заперечення проти неї може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду,прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя ОСОБА_1