Справа № 161/2261/20 Провадження №11-кп/802/744/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст.358 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 серпня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:
Даним вироком суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білозірка, Ланівецького району, Тернопільської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді голови СВК «Полісся», зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України (в ред. Закону №1666-VIII від 06.10.2016), та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 700 (сімсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 11 900 (одинадцять тисяч дев`ятсот) гривень.

Речові докази протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №287 від 27.12.2018 року відносно ОСОБА_9 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, письмові пояснення особи ОСОБА_9 , яка притягується до адміністративної відповідальності, що знаходиться в матеріалах судового провадження залишено при матеріалах судового провадження.

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 27.12.2018, більш точний час досудовим слідством не встановлено, перебуваючи в приміщенні службового кабінету міжрайонного відділу №1 Управління захисту економіки у Волинській області ДЗЕ Національної поліції України, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Загородня, 5а, усвідомлюючи протиправність своїх дій, достовірно знаючи про те, що він не має права на вчинення дій від імені ОСОБА_9 , умисно вніс неправдиві відомості в офіційні документи, які видаються установою та посвідчують факти, які спричинили наслідки правового характеру. Так, обвинувачений ОСОБА_7 заповнив від імені ОСОБА_9 необхідні графи у протоколі про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією №287 від 27.12.2018 відносно ОСОБА_9 за ч.1 ст.172-6 КУпАП та письмове пояснення особи ОСОБА_9 , яка притягується до адміністративної відповідальності, внісши в них власноручно записи та підписи від імені ОСОБА_9 , а саме: підписи від імені ОСОБА_9 , розташовані у рядках «(підпис особи, на яку складено протокол)» протоколу № 287 від 27.12.2018 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, у нижній частині аркушів 1-5 вказаного протоколу, в рядку «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», на п`ятому аркуші протоколу, а також на першому аркуші пояснення від імені ОСОБА_9 від 13.12.2018 та після рукописних записів «13.12.18» на другому аркуші вказаного пояснення, та рукописні записи, розташовані у рядках «Відповідь:» пояснення від імені ОСОБА_9 від 13.12.2018, чим підробив вказані офіційні документи, які видаються повноважними (компетентними) особами органу державної влади Управління захисту економіки у Волинській області ДЗЕ Національної поліції України, тобто установи, яка має право видавати такі документи, і які надають права або звільняють від обов`язків, з метою використання їх іншою особою, матеріали досудового розслідування щодо якої виділені в окреме провадження. В подальшому, вказаний протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відносно ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП разом із письмовим поясненням особи ОСОБА_9 , яка притягається до адміністративної відповідальності, разом з іншими документами, іншою особою, матеріали досудового розслідування щодо якої виділені в окреме провадження, скеровано до суду для розгляду по суті. Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.03.2019 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_9 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 , своїми умисними протиправними діями, які виразились у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 358 КК України (в ред. Закону №1666-VIII від 06.10.2016).

У поданих апеляційних скаргах:
- прокурор, не оспорюючи доведеності винуватості, вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає змінні, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вказує, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років. Разом з тим, заначає, що на час ухвалення оскаржуваного вироку з моменту вчинення ОСОБА_7 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, - з 27.12.2018 року, минуло більше трьох років. Однак, ухвалюючи вирок, місцевий суд не роз`яснив ОСОБА_7 про можливість його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цих підстав та наслідки такого заперечення. Водночас, лише констатував у своєму рішенні відсутність клопотань з даного приводу зі сторони захисту. Зазначені обставини на думку прокурора є порушенням вимог кримінального процесуального закону, що потягнуло неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону України, який підлягав застосуванню. Крім того, відповідно до ч.5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу. З огляду на вищевикладене прокурор просить оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_7 змінити. Вважати ОСОБА_7 засудженим за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України (в ред. Закону №1666-VIII від 06.10.2016), до покарання у виді штрафу в розмірі 700 (сімсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 11 900 (одинадцять тисяч дев`ятсот) гривень. На підставі ст.49, ч.5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України (в ред. Закону №1666-VIII від 06.10.2016), у виді штрафу в розмірі 700 (сімсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 11 900 (одинадцять тисяч дев`ятсот) гривень. В решті вирок суду першої інстанції просить залишити без зміни.
У поданій апеляційній скарзі обвинувачений не оспорюючи доведеності його винуватості та правильності кваліфікації дій, оскаржує судове рішення з мотивів невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Вказує, що судом першої інстанції при призначенні покарання належним чином не було враховано тих обставин, що він в судовому засіданні визнав обставини вчинення кримінального правопорушення та надав детальні та послідовні показання. Зокрема, у своїх показаннях зазначив, що підписи у протоколі замість своєї дружини ОСОБА_9 поставив на прохання працівника органу поліції, який просив його це зробити та запевняв, що вчинення таких дій не має за собою будь-якого правового наслідку. Однак, суд першої інстанції, помилково оцінив його показання, як часткове визнання вини, та прийшов до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді штрафу в розмірі 700 (сімсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 11 900 (одинадцять тисяч дев`ятсот) гривень. Крім того, зазначає і про те, що місцевим судом не було враховано і його щире розкаяння у вчиненому, як і надання суду тільки правдивих показань, що необхідно було для повноти зясування усіх обставин справи. Посилаючись на це, просить оскаржуваний вирок змінити, призначивши йому покарання у межах санкції ч.1 ст. 358 КК України у виді мінімального розміру штрафу.
Разом з тим, на адресу Волинського апеляційного суду 26 жовтня 2022 року від обвинуваченого ОСОБА_7 надійшло клопотання, в якому він просить звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 358 КК України на підставі ст.49 КК України, - у зв`язку із закінченням строків давності, та закрити кримінальне провадження.

Заслухавши прокурора ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 , які з приводу поданого клопотання вказали про те, що у разі наявності законних підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, вони не заперечують щодо його задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Колегія суддів апеляційного суду розглянувши у порядку ч.4 ст.286, ст.288 КПК України клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності, вважає, що воно підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 358 КК України, в якому обвинувачуються ОСОБА_7 , вчинено 27 грудня 2018 року.
Згідно із ст. 12 КК України, і при цьому враховуючи положення ст. 5 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 358 КК України (в ред. Закону №1666-VIII від 06.10.2016), відноситься до кримінальних проступків.

Статтею 49 КК України визначені підстави для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Так, відповідно до ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:
1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;
2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;
3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;
4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;
5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
На момент розгляду даного кримінального провадження апеляційний судом - 08.11.2022, у даному кримінальному провадженні, строки визначені п.2 ч.1 ст.49 КК України, минули.
Підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є притягнення особи як обвинуваченого та згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав подане ним клопотання та погодився на звільнення його від кримінальної відповідальності.
З огляду на відсутність даних про ухилення обвинуваченого від слідства та суду, про притягнення його до кримінальної відповідальності, а також й будь-яких заперечень обвинуваченого про застосування положень ст. 49 КК України, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1ст.358 КК України (в ред. Закону №1666-VIII від 06.10.2016) на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, - у зв`язку із закінченням строків давності.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Положеннями ст. 417 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Отже, беручи вищенаведені обставини, апеляційний суд за наслідками апеляційного розгляду вважає за необхідне скасувати вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.08.2022 року, заявлене клопотання задовольнити та звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 358 КК України (в ред. Закону №1666-VIII від 06.10.2016) на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, - у зв`язку з закінченням строків давності, та закрити кримінальне провадження.

Разом з тим, речові докази в даному кримінальному провадженні згідно ст. 100 КПК України протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №287 від 27.12.2018 року відносно ОСОБА_9 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, письмові пояснення особи ОСОБА_9 , яка притягується до адміністративної відповідальності, що знаходиться в матеріалах судового провадження залишити при матеріалах судового провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 417 КПК України, Волинський апеляційний суд,
УХВАЛИВ :
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження задовольнити.
Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 серпня 2022 року щодо ОСОБА_7 - скасувати.
Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 358 КК України (в ред. Закону №1666-VIII від 06.10.2016), у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України та на підставі ст.417 КПК України кримінальне провадження закрити.
Речові докази протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №287 від 27.12.2018 року відносно ОСОБА_9 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, письмові пояснення особи ОСОБА_9 , яка притягується до адміністративної відповідальності, що знаходиться в матеріалах судового провадження залишити при матеріалах судового провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом.

Головуючий
Судді