СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/193/23
ун. № 759/110/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року

Святошинський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 від 12.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

06 січня 2023 року прокурор Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 від 12.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим,що слідчим відділом Святошинського УП ГУНП у м. Києві проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000105 від 12.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно матеріалів досудового розслідування, невстановлені особи в невстановлений час та місці шляхом шахрайства намагались заволодіти квартирою АДРЕСА_1 в особливо великих розмірах.

Під час досудового розслідування постановою прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_4 від 12.09.2019 квартиру АДРЕСА_1 визнано речовим доказом.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 19.06.2019 у справі №759/10877/19 задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_4 та з метою збереження речового доказу накладено арешт на вищевказану квартиру.

За результатами досудового розслідування 20.07.2021 року слідчим слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у м. Києві, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.11.2022 щодо актуальних обтяжень на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), арешт накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 19.06.2019 у справі № 759/10877/19 є чинним.

Також встановлено, що 19.02.2020 Київською місцевою прокуратурою № 8 в межах кримінального провадження № 0000105 від 12.06.2019 встановлені підстави для застосування представницьких заходів прокурорського реагування та захисту інтересів держави поза межами кримінального провадження. Так, 19.02.2020 Київською місцевою прокуратурою № 8 подано позовну заяву в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 42,2 кв.м, визнання відумерлою спадщину померлого ОСОБА_7 , до складу якої входить вищевказана квартира та передачу її у власність Київської міської ради.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24.06.2021 у справі №759/3137/20 задоволено позовну заяву окружної прокуратури, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 42,2 кв.м, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_7 передано у власність Київської міської ради.

25.10.2022 рішенням державного реєстратора Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), індексний номер рішення: 65308407, рішення Святошинського районного суду міста Києва у справі № 759/3137/20 виконано у повному обсязі, право власності зареєстровано за Київською міською радою.

18.11.2022 на адресу Святошинської окружної прокуратури міста Києва надійшов лист Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо вирішення питання про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене, з метою вирішення питання про скасування арешту квартири АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 19.06.2019 у справі №759/10877/19, в межах кримінального провадження № 0000105 від 12.06.2019 року, постановою першого заступника керівника Святошинської окружної прокуратури міста Києва від 24.11.2022 року скасовано постанову слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 від 20.07.2021 про закриття кримінального провадження.

Таким чином у своєму клопотанні прокурор зазначає, що у подальшому застосуванні арешту майна - квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) відпала потреба, тому останній підлягає скасуванню.

Прокурор у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Клопотання підтримала та просила задовольнити.

У відповідності до положень ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, які не з`явилися, оскільки їх неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12.06.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження за № 0000105, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (а.с. 5).

Під час досудового розслідування постановою прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_4 від 12.06.2019 квартиру АДРЕСА_1 визнано речовим доказом (а.с. 8).

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 19.06.2019 у справі №759/10877/19 задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_4 та з метою збереження речового доказу накладено арешт на вищевказану квартиру (а.с. 13-14).

20.07.2021 року слідчим слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у м. Києві, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування (а.с. 16).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.11.2022 року щодо актуальних обтяжень на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), арешт накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 19.06.2019 року у справі № 759/10877/19 є чинним (а.с. 17-20).

Згідно з ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Пунктом 7 частини 1 статті 131 КПК України визначено арешт майна як захід забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України визначені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження та передбачені обставини, за яких не допускається застосування заходів кримінального провадження. Серед таких обставин у ч.3 ст.132 КПК України передбачено, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

За змістом ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Судом встановлено, що ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19 червня 2019 року накладено арешт на нерухоме майно, із забороною відчуження та здійснення будь-яких реєстраційних дій, щодо нерухомого майна, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно з положеннями ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частиною 4 вищезазначеної статті встановлено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Суд враховує, що статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення ЄСПЛ від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Зважаючи на вищезазначене, враховуючи, що у подальшому застосуванні арешту майна щодо квартири АДРЕСА_1 , відпала потреба, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 7, 16, 26, 98, 107, 131, 132, 170, 174 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 від 12.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України - задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 19.06.2019 року у справі №759/10877/19, в межах кримінального провадження № 0000105 від 12.06.2019 року.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1