Справа № 465/2682/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/769/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу підготовчого судового засідання Франківського районного суду м. Львова у справі № 465/2682/14-к стосовно обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 203 -2 КК України, у кримінальному провадженні № 0000833 від 19 вересня 2016 року; про обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 203 -2 КК України, у кримінальному провадженні № 0000908 від 18 жовтня 2016 року; про обвинувачення ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 203 -2 КК України, у крмінальному провадженні 0000168 від 23.03.2015 року; відносно (Логуш) ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 які обвинувачуються у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 203-2 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_13 ,

встановила:

Прокурор подав апеляційну скаргу на ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 04.07.2022 якою суддя ОСОБА_1 , задовольнив свою заяву про самовідвід у розгляді справи з унікальним номером 465/2682/14 (судове провадження № 1-кп/465/1056/22) у кримінальному провадженні № 0000168 від 23.03.2015 року у зв`язку з тим, що розподіл відбувався із несанкціонованим втручанням шляхом умисного внесення неправдивих відомостей щодо спеціалізації суддів Франківського районного суду м. Львова та визначення конкретних суддів, а також 17.06.2022 року з інших зазначених вище підстав. Матеріали судової справи з унікальним номером 465/2682/14 (судове провадження № 1-кп/465/1056/22) передано до загальної канцелярії суду для визначення судді у відповідності до процесуального законодавства та відповідної інструкції.

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор покликається, що оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального законодавства. Вказує, що оскаржуваною ухвалою судді ОСОБА_1 задоволено його ж заяву про самовідвід у даному кримінальному провадженні, яке перебувало на його розгляді.
Апелянт зазначає, що заява про самовідвід головуючого у даній справі ОСОБА_1 у порядку, передбаченому нормами ст.ст. 80-82 КПК України не розглядалась, натомість всупереч цим процесуальним нормам була вирішена ним самостійно. Подальше вирішення справи складом суду, якому вона була передана після винесення оскаржуваної ухвали від 04.07.2022 і на її підставі, буде таким, що проведено з порушенням вимог щодо порядку визначення складу суду у кримінальному провадженні, оскільки, як зазначено вище, питання про самовідвід судді, на розгляді якого перед тим перебувала справа, не було вирішено належно, в спосіб і в порядку, встановленому нормами ст.ст. 80-82 КПК України.

У зв`язку з викладеним апелянт вважає, що у даному випадку, винесенням оскаржуваної ухвали від 04.07.2022 судом першої інстанції було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому така ухвала підлягає скасуванню, з метою забезпечення можливості подальшого вирішення питання про відвід (самовідвід) судді у даному кримінальному провадженні та, як наслідок, забезпечення можливості його належного розгляду, з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства, що встановлює порядок вирішення таких питань.

Щодо оскарження даної ухвали в апеляційному порядку, прокурор покликається на положення ст. 392 КПК України та вказує, що процесуальним законодавством окремо не регламентовано порядок оскарження ухвал про відвід судді, однак ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного суду Верховного Суду від 06.03.2018 у справі № 51-499км17 визначено, що апеляційні суди мають не тільки повноваження, але й обов`язок розглядати скарги на рішення суддів, якщо ставиться питання про вихід за межі компетенції, навіть якщо такі повноваження експліцитно не визначені у процедурних нормах.
Заслухавши доповідача, думку прокурора про задоволення апеляційних вимог, вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На розгляд Франківського районного суду м. Львова 12 травня 2014 року прокурором ОСОБА_14 скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000168 від 28.04.2014 року про обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 203 -2 КК України, який без протоколу розподілу розподілений судді ОСОБА_15 та прийнятий ним до провадження згідно з ухвалою від 19 травня 2014 року (судова справа № 465/2682/14, судове провадження № 1-кп/465/205/14).

15 квітня 2015 року від прокурора ОСОБА_16 до Франківського районного суду м. Львова поступив обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0000168 від 23.03.2015 року щодо (Логуш) ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про їх обвинувачення у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 203-2 КК України. Згідно протоколу та Звіту про автоматизований розподіл справи між суддями від 15 квітня 2015 року , розподіл судової справи відбувся із несанкціонованим втручанням щодо включення су4ддів у розподіл, а саме були виключені судді ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_1 , ОСОБА_15 з внесенням у протокол неправдивих відомостей «відсутня спеціалізація». Судова справа розподілена судді ОСОБА_20 та прийнята нею до провадження згідно з ухвалою від 14.05.2015 року (судова справа № 465/247/15-к, судове провадження № 1-кп/465/268/15).

Згідно з протоколом та Звітом про передачу судової справи раніше визначеному складу суду від 11 червня 2015 року та ухвали судді ОСОБА_20 від 21 квітня 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000168 від 23.03.2015 року (судова справа № 465/247/15-к, судове провадження № 1-кп/465/268/15) передано судді ОСОБА_15 для вирішення питання про об`єднання, це попри те, що згідно попереднього протоколу розподілу даної справи суддя ОСОБА_15 був виключений із розподілу з приміткою «відсутня спеціалізація» та « був доповідачам у попередньому призначенні».

26 вересня 2016 року від прокурора ОСОБА_21 до Франківського районного суду м. Львова поступив обвинувальний акт у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні № 0000833 від 19 вересня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 203 -2 КК України (судова справа № 465/5604/16 к, судове провадження № 1кп/465/625/16 ).

На переконання судді ОСОБА_1 , згідно протоколу та звіту автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2016 року розподіл судової справи відбувся із втручанням в АСДС Франківського районного суду м. Львова, оскільки із розподілу виключені судді ОСОБА_22 та ОСОБА_23 із приміткою «відсутня спеціалізація». Також до розподілу включено чотири судді, решту виключені з інших підстав. Згідно протоколу та звіту про передачу судової справи раніше визначеному складу суду від 07.12.2016 року та ухвали судді ОСОБА_18 від 04.10.2016 року судова справа передана судді Ванівському для вирішення питання про об`єднання із судовою справою № 465/2682/14-к.

21 жовтня 2016 року від того ж прокурора ОСОБА_21 до Франківського районного суду м. Львова скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000908 від 18 жовтня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_9 за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 203 -2 КК України (судова справа № 465/5981/16 к, судове провадження № 1 кп/465/646/16).

Згідно протоколу та звіту про автоматизований розподіл судової справи між суддями від 21.10.2016 року, розподіл судової справи відбувся із несанкціонованим втручанням в АСДС Франківського районного суду м. Львова, оскільки із числа суддів, що мали прийняти участь в автоматизованому розподілі виключені судді ОСОБА_20 , ОСОБА_1 , ОСОБА_15 , ОСОБА_22 ОСОБА_23 з приміткою «відсутня спеціалізація».

Згідно протоколу та звіту про передачу судової справи раніше визначеному складу суду від 07.12.2016 року та ухвали судді ОСОБА_18 від 25.10.2016 року судова справа передана судді ОСОБА_15 для вирішення питання про об`єднання із судовою справою № 465/2682/14-к, попри те, що згідно попереднього протоколу розподілу даної справи суддя ОСОБА_15 був виключений із розподілу з приміткою «відсутня спеціалізація» .

Вказані вище судові справи суддею ОСОБА_15 об`єднані в одне провадження з присвоєнням судовій справі єдиного унікального номеру № 465/2682/14.

11 листопада 2021 року судом задоволено клопотання адвоката ОСОБА_24 про закриття кримінального провадження № 0000168 від 24 березня 2015 року за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 203 -2 КК України на підставі п.4 ч.1 ст. 284 КПК України (т. 2 ас. 241-242, 273 282) .

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, прокурор - публічний обвинувач у кримінальному процесі, подав апеляційну скаргу, яка задоволена апеляційним судом. Відповідно до ухвали апеляційного суду від 09 червня 2022 року, ухвала суду першої інстанції скасована та призначено новий розгляд у суді першої інстанції. Підстави такого рішення викладені в ухвалі ( т. 3 ас. 50 -54).

17 червня 2022 року судова справа повернута до суду першої інстанції та відповідно до протоколу і звіту від 17 червня 2022 року проведено її розподіл між суддями. За результатами розподілу, справа передана судді ОСОБА_1 .

Згідно ухвали від 21 червня 2022 року судова справа № 465/2682/14 з обвинувальним актом № 0000168 від 24 березня 2015 року призначена до підготовчого судового засідання з участю сторін у кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні з розгляду судової справи № 465/2682/14 з обвинувальним актом № 0000168 від 24 березня 2015 року суддею ОСОБА_1 , заявлено самовідвід з підстав, що розподіл всіх чотирьох судових справ з вказаними вище обвинувальними актами та виключенням суддів від участі в їх розподілі з поміткою: «відсутня спеціалізація» та «був доповідачам у попередньому призначенні» відбувався із несанкціонованим втручанням шляхом умисного внесення неправдивих відомостей щодо спеціалізації суддів у Франківському районному суді м. Львова.

Суддя ОСОБА_1 мотивує подачу заяви про самовідвід тим, що процесуально не можливо призначити судову справу №465/2682/14 з обвинувальним актом № 0000168 від 24 березня 2015 року, оскільки наявність вказаної судової справи у 2014 році, предметом якої є обвинувальний акт від 2015 року, що найменш, є нелогічним.

Дана судова справа, а саме № 465/2682/14, також не може бути призначена ним, як суддею, до судового розгляду, оскільки в ній об`єднані чотири обвинувальні акти у кримінальних провадженнях № 0000238 від 28. 04. 2014 року про обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 203 - 2 КК України, кримінальне провадження № 0000833 від 19 вересня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 203 -2 КК України, кримінальне провадження № 0000908 від 18 жовтня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 203 -2 КК України, крмінальне провадження 0000168 від 23.03.2015 року відносно (Логуш) ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 які обвинувачуються у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 203-2 КК України, у той час коли рішення про закриття кримінального провадження прийнято тільки у кримінальному провадженні 0000168 від 23.03.2015 року відносно (Логуш) ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 які обвинувачуються у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Що стосується обвинувальних актів у кримінальних провадженнях № 0000238 від 28. 04. 2014 року; № 0000833 від 19 вересня 2016 року ; № 0000908 від 18 жовтня 2016 року, то в них рішення не приймалися , а отже і не скасовувалися апеляційним судом, а відтак відсутні підстави для їх передачі іншому судді.

Більш того, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000238 від 28.04.2014 року стосується обвинувачення ОСОБА_7 , який обвинувачується за ч. 1 ст. 203 -2 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрито у кримінальному провадженні №0000168 від 23.03.2015 року за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 203 -2 КК України. Суддя ОСОБА_1 вважав очевидним, що ні одне, ні друге не має жодного відношення до ОСОБА_7 . Оскільки рішення не приймалося то не було підстав подавати на нього апеляцію, оскільки відсутній предмет апеляційного розгляду, хоч апеляційний суд і покликався на ч.1 ст. 203 -2 КК України. Отже, окремо відсутні підстави для передачі обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000238 від 28.04.2014 року відносно обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 1 ст.. 203 -2 КК України іншому судді, що є ще однією підставою для самовідводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно частин 1 та 3 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).
Тобто, заява про самовідвід судді, який здійснює судове провадження одноособово, підлягає розгляду іншим суддею цього ж суду, визначеним у порядку, встановленому ст. 35 КПК України, із дотриманням вимог, передбачених ч. 3 ст. 81 КПК України.
Натомість, у порушення наведених вище положень кримінального процесуального закону, заява про самовідвід судді ОСОБА_1 була розглянута ним же та задоволена ухвалою від 04.07.2022 р.
При цьому, у матеріалах справи немає викладеної у письмовій формі заяви про самовідвід судді ОСОБА_1 , яка ним же була розглянута та задоволена ухвалою від 04 липня 2022 року.
Подавши на вказане рішення апеляційну скаргу прокурор вказує, що хоча кримінальним процесуальним законодавством окремо не регламентовано порядок оскарження ухвал про відвід судді, однак оскаржувана ухвала є незаконною, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, адже заява про самовідвід суддів ОСОБА_1 не була вирішена у порядку встановленому кримінальним процесуальним законом, що у свою чергу, ставить під сумнів законність складу суду, визначеного для розгляду судової справи у порядку ст. 35 КПК України після постановлення оскаржуваної ухвали про відвід судді.
Колегія суддів враховує, що у системі окремого оскарження ухвал, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України, діють визначені законом обмеження.
Колегія суддів вважає, що у випадку постановлення місцевим судом під час судового провадження ухвали, яка не підлягає окремому оскарженню, проте постановлена у спосіб, не передбачений КПК України, тобто з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, відтак є незаконною, що, у свою чергу, ставить під сумнів законність подальших процесуальних дій та прийнятих рішень у справі, суд апеляційної інстанції має обов`язок розглянути скаргу на таке судове рішення, навіть якщо такі повноваження експліцитно не визначені у процедурних нормах.
За наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що ухвала судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 від 04.07.2022. про задоволення його ж самовідводу у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 та інших обвинувачених постановлена у спосіб не передбачений КПК України, що беззаперечно свідчить про незаконність такої ухвали, а відтак є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Згідно п.3 ч.1 ст.409 КПК України істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
З врахуванням зазначеного вище колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою, а тому ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 04.07.2022 про задоволення самовідводу судді ОСОБА_1 у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 та інших обвинувачених, підлягає скасуванню.
При цьому, колегія суддів вважає, що скасування оскаржуваної ухвали, за відсутності вирішення у встановленому КПК України порядку заяви головуючого у справі судді ОСОБА_1 про самовідвід, а також за відсутності у матеріалах даної справи самої заяви судді ОСОБА_1 про самовідвід у письмовому вигляді, обумовлює необхідність призначення нового розгляду у суді першої інстанції у раніше визначеному складі суду.

Керуючись ч.2, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:
Апеляційну скаргу першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 у справі № 465/2682/14-к (провадження № 1-кп/465/1056/22) - задовольнити.
Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 04 липня 2022 року, якою суддя ОСОБА_1 задовольнив свою заяву про самовідвід у розгляді справи з унікальним номером 465/2682/14 (судове провадження № 1-кп/465/1056/22) у кримінальному щодо обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_25 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ухвалено передати дану справу до канцелярії суду для реєстрації та здійснення розподілу між суддями у порядку, визначеному ст. 35 КПК України, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції у раніше визначеному складі суду.
Ухвала остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: