Провадження №11-кп/801/97/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у закритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000727, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань 04.07.2022 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 08 листопада 2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14.10.2002 Деражнянським районним судом Хмельницької області за ст. 289 ч. 2, 185 ч. 2, 296 ч. 2, 70 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- 24.01.2007 Деражнянським районним судом Хмельницької області за ст. 185 ч. 3, 185 ч. 2, 190 ч.2, 70, 71 КК України до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- 25.02.2011 Летичівським районним судом Хмельницької області за ст. 185 ч. 2, 357 ч. 3, 70 КК України до 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- 29.05.2014 Деражнянським районним судом Хмельницької області за ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі;

- 13.08.2014 Деражнянським районним судом Хмельницької області за ст. 185 ч. 2, 70 КК України до 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі;

- 12.09.2014 Деражнянським районним судом Хмельницької області за ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- 03.12.2014 Жмеринським міським судом Вінницької області за ст. 263 ч. 2, 70 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- 12.10.2018 Вінницьким міським судом Вінницької області за ст. 289 ч. 2 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 152 ч. 1, 186 ч. 4 КК України, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 08 листопада 2022 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 152 ч. 1, 186 ч. 4 КК України, та призначено покарання:

-за ч. 1 ст. 152 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі;

-за ч. 4 ст. 186 КК України - 7 (сім) років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень покарання ОСОБА_7 призначено шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 12.10.2018 та остаточне покарання визначено у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_7 зараховано попереднє ув`язнення з 04.07.2022 до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку покарання постановлено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів, в сумі 23 206 (двадцять три тисячі двісті шість) гривень 11 копійок.

Вирішено питання заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна та речових доказів.

Судом установлено, що ОСОБА_7 , маючи не зняту та не погашену судимість за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 12.10.2018, яким його засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України, 04.07.2022 приблизно о 12.40 год., перебуваючи біля «Вінницького обласного краєзнавчого музею», розташованого по вулиці Соборній 19 в місті Вінниці, познайомився з ОСОБА_9 та вирішив вступити з нею у статеві зносини без добровільної згоди останньої.

Так ОСОБА_10 реалізовуючи умисел, спрямований на вчинення злочину проти статевої недоторканості особи, нормального фізичного, психічного та соціального розвитку, запропонував ОСОБА_9 пройти з ним випити каву. В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на задоволення своїх статевих потреб із застосуванням психологічного впливу відносно ОСОБА_9 , який полягав у погрозах застосування фізичної сили, які остання сприймала реально, що викликало у неї побоювання за свою безпеку та спричинили у неї емоційну невпевненість, ОСОБА_7 провів ОСОБА_9 на територію закинутої будівлі АДРЕСА_2 , де почав примушувати останню до вступу з ним у статеві зносини. В цей час, ОСОБА_7 всупереч волі ОСОБА_9 , умисно почав наносити останній тілесні ушкодження у вигляді удушення, внаслідок яких остання впала на землю. Після застосування фізичного насильства, таким чином подолавши опір потерпілої, ОСОБА_7 задовольнив статеву пристрасть, ввівши у її ротову порожнину свій статевий орган та вчинивши відносно ОСОБА_9 дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням в тіло потерпілої без добровільної згоди останньої.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 473 від 03.08.2022 у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у виді синців та внутрішньо-шкірних крововиливів на передній поверхні шиї, синців на задній поверхні правого ліктьового суглоба, на передній поверхні правого передпліччя, садна на задній поверхні лівого передпліччя, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від травматичної дії (удар, тертя, стиснення) тупого твердого предмета (предметів), давність утворення відповідають терміну вчиненого кримінального правопорушення.

Після задоволення своїх статевих потреб, продовжуючи перебувати разом з ОСОБА_9 у вищезазначеній закинутій будівлі, будучи обізнаним в тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні із 05.30 год. 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово було продовжено, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Підбурюваний жагою наживи, ОСОБА_7 помітив поруч з ОСОБА_9 сумку для ноутбука чорного кольору, яка належить останній та почав здійснювати у ній пошук цінних речей. В подальшому ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, керуючись жагою до легкої наживи, діючи відкрито, умисно, взяв з сумки гаманець, з якого дістав грошові кошти в сумі 70,00 гривень, що належали ОСОБА_9 . Після цього, утримуючи при собі викрадене майно, ігноруючи звертання до нього потерпілої ОСОБА_9 з проханням повернення викраденого майна, ОСОБА_7 зник з місця події та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 70,00 гривень.

Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 152 КК України як вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди (зґвалтування) та за ч. 4 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ставиться питання про скасування вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 08 листопада 2022 року через невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та істотні порушення кримінального процесуального закону. Просить винести нове рішення, яким провадження стосовно ОСОБА_7 за усім обсягом обвинувачення закрити у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд в основу обвинувального вироку поклав виключно показання потерпілої ОСОБА_9 , проте не спростував доводи обвинуваченого, наведені у свій захист, зокрема про те, що статеві зносини між ними відбувались зо добровільної згоди потерпілої. Також на його думку суд всупереч кримінальному процесуальному закону взяв до уваги недопустимі висновки експертів, зокрема № СЕ-19/102-22/9987-БД від 03.10.2022 № СЕ-19/102-22/9978-БД від 04.10.2022, які були отримані поза межами строку досудового розслідування.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній та просили задовольнити в повному об`ємі.

Прокурор ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_9 заперечили проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту вважаючи судове рішення законним та обґрунтованим.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

За змістом до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з вироку, зазначені положення закону судом першої інстанції дотримані, а висновки суду щодо доведеності вини особи та призначеного покарання належним чином обґрунтовані.

Стосовно доводів апеляційної скарги захисника в частині недопустимості висновків експерта через отримання таких доказів поза межами строку досудового розслідування суд зазначає, що однією із засад кримінального провадження, закріпленої у п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України, є змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За визначенням, що міститься в ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. При цьому висновок експерта є одним з процесуальних джерел доказів.

Також за змістом ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

У свою чергу за змістом ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Як убачається з матеріалів провадження, 04.07.2022 прокурором у кримінальному провадженні винесено постанову про отримання зразків для експертного дослідження (т. 1, а. с. 78-79), на підставі якої слідчим того ж дня складено протокол про відібрання відповідних зразків (т. 1, а. с. 80). Окрім того слідчим 07.07.2022 винесені постанови про призначення судових молекулярно-генетичних експертиз, для чого були залучені експерти Вінницького НДЕКЦ МВС України (т. 1, а. с. 106-108, 111-113).

Про відібрання зразків та призначення відповідних експертиз стороні захисту було повідомлено під час надання доступу до матеріалів провадження в ході виконання вимог ст. 290 КПК України, що встановлено з реєстру матеріалів досудового розслідування (т. 1, а. с. 9-16).

Окрім того встановлено, що висновок експерта № СЕ-19/102-22/9987-БД складено 03.10.2022 (т. 1, а. с. 182-191), а висновок № СЕ-19/102-22/9978-БД складено 04.10.2022 (т. 1, а. с. 194-212), тобто в той час, коли обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 перебував на розгляді суду.

При цьому за змістом ч. 11 ст. 290 КПК України сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду. Захзнчена норма вказує на те, що кримінальний процесуальний закон не містить заборони про відкриття додаткових доказів, отриманих в тому числі під час судового розгляду, за умови вжиття заходів для їх отримання у встановленому порядку.

Як установлено під час апеляційного провадження, на виконання зазначених положень кримінального процесуального закону прокурором 28.10.2022 обвинуваченому та його захиснику надано доступ до додаткових матеріалів (висновків експерта), про що свідчить відповідний протокол (т. 1, а. с. 213).

Встановлені обставини дають підстави дійти беззаперечного висновку про те, що органом досудового розслідування процесуальні дії та рішення, направлені на збирання доказів, які хоча і отримані під час судового розгляду, здійснені в межах строку досудового розслідування, через що твердження захисника про недопустимість доказів (висновків експерта) не ґрунтуються на законі.

Стосовно ж доводів апеляційної скарги захисника про невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, що на його думку полягає у неврахуванні показань обвинуваченого, які спростовують версію сторони обвинувачення щодо інкримінованих злочинів суд зазначає, що згідно зі ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню з-поміж іншого подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

При цьому за змістом ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Також ККС ВС у постанові від 01 квітня 2020 року (справа № 750/11509/18) сформулював висновок про те, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Крім того, законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Як убачається з оскаржуваного вироку, під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 заперечував причетність до вчинення грабежу, а щодо зґвалтування потерпілої ОСОБА_9 надав показання про те, що статеві зносини з останньою відбувались за її згоди, при цьому наявність тілесних ушкоджень пояснив тим, що після статевих зносин потерпіла його образила словесно, внаслідок чого він дав їй ляпаса.

Натомість судом належним чином надано оцінку іншим доказам, які спростовують версію сторони захисту.

Так, потерпіла ОСОБА_9 надала показання про те, що 04.07.2022 приблизно об 11 години перебувала біля Краєзнавчого музею, розташованого в м. Вінниці по вул. Соборній, 19, та сиділа на лавці. Невідомий їй раніше чоловік, на теперішній час обвингувачений ОСОБА_7 , одягнений в штани світло-коричневого кольору, футболку зеленого кольору та чорні туфлі, підійшов до неї, запитав чи можна присісти, на що вона дала згоду. В ході розмови ОСОБА_7 казав їй, що він військовий снайпер, говорив, що буде захищати Україну. Після цього обвинувачений піднявся та став наполегливо запрошувати її на каву, на що вона кілька разів відмовила. Вона хотіла піти, однак обвинувачений почав погрожувати та перекрив їй шлях. Потім він щось дістав з-за спини, що саме, вона не побачила, притиснув їй ззаду до спини та змусив показати йому свій паспорт. Після цього обвинувачений забрав у ОСОБА_9 паспорт та тримав її за руку, щоб вона не втекла. У потерпілої при собі був гаманець коричневого кольору і сумка для ноутбука, в якій були документи та диплом про навчання. Також у неї були гроші в сумі приблизно до 100 грн. Вона реально сприймала погрози обвинуваченого, тому їй було страшно. Обвинувачений завів її до розваленої нежитлової будівлі, розташованої поруч з автосалоном «Владимир» та повів на другий поверх. Там ОСОБА_7 почав приставати до потерпілої, вона відштовхувала його. Потім обвинувачений наказав їй стати на коліна, вона не хотіла цього робити, тому він почав її душити. Після того, коли ОСОБА_7 відпустив її, а вона впала і вдарилась. Потім ОСОБА_7 наказав їй вступити з ним в оральні сексуальні зв`язки та при цьому погружуючи казав: «роби, якщо хочеш жити». Вона лежала на землі, обвинувачений в цей час зняв штани сів на неї та почав погрожувати життю і казав, що розірве весь одяг. Після цього потерпіла почала кричати, а обвинувачений знову придушив її і запхав до рота свій статевий член та задовольнив свою пристрасть. Піднявшись, ОСОБА_7 взяв сумку потерпілої, але повернув їй паспорт. З гаманця обвинувачений забрав гроші, які вона просила залишити, пояснюючи, що в неї більше нічого немає на автобус додому. Однак обвинувачений забрав гроші й пішов з будівлі.

З висновку експерта № 473 від 03.08.2022 установлено, що у потерпілої ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у виді синців та внутрішньо-шкірних крововиливів на передній поверхні шиї; синців на задній поверхні правого ліктьового суглоба, на передній поверхні правого передпліччя; садна на задній поверхні лівого передпліччя. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_9 за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від травматичної дії (удару, тертя, стиснення) тупого твердого предмета (предметів), індивідуальні чи групові особливості якого (яких) не відобразились у властивостях тілесних ушкоджень.

Зазначений висновок експерта в частині характеру та локалізації тілесних ушкоджень вказує на те, що показання потерпілої ОСОБА_9 відповідають механізму їх заподіяння, натомість показання обвинуваченого ОСОБА_7 щодо заподіяння лише одного удару у вигляді ляпасу є неспроможними.

З дослідженого судом висновку експерта № СЕ-19/102-22/9987-БД від 03.10.2022 встановлено, що в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт № 1.1), Y-хромосоми зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_7 (об`єкт № 1.1 Y) та зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт № 2.1), які наведені в таблицях результатів дослідження (таблиці 1.1, 2.1, що додаються до висновку експерта); на жіночій сорочці з плямами (об`єкти №№ 3.1, 3.2, 3.3), виявлені клітини з ядрами та сперматозоїди. На жіночій сорочці з плямами (об`єкт 3.4), виявлені клітини з ядрами; в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки клітин з ядрами та сперматозоїдів, виявлених на жіночій сорочці з плямами (об`єкти №№ 3.1, 3.2, 3.3), та генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на жіночій сорочці з плямами (об`єкт № 3.4), які наведені в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, що додається до висновку експерта); генетичні ознаки клітин з ядрами та сперматозоїдів, виявлених на жіночій сорочці з плямами (об`єкти №№ 3.1, 3.2, 3.3), збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_7 (об`єкт № 1.1), та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_9 (об`єкт № 2.1). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку букального епітелію підозрюваного ОСОБА_7 та в об`єктах №№ 3.1, 3.2, 3.3 складає 1,01475 х 10-35. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 98,5 децильйонів (9,85 х 1034) осіб. Походження вищевказаних слідів від потерпілої ОСОБА_9 виключається. Генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на жіночій сорочці з плямами (об`єкт № 3.4), не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_7 (об`єкт на 1.1), зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_9 (об`єкт № 2.1) та належать невстановленій особі жіночої генетичної статі. Походження вказаного сліду від потерпілої ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_7 виключається. Між генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_9 та невстановленою особою жіночої генетичної статі, ДНК-профіль якої встановлено з клітин з ядрами, виявлених на жіночій сорочці з плямами (об`єкт № 3.4), є біологічна спорідненість.

Таким чином зазначеним висновком підтверджено обставини вчинення злочину (вчинення дій сексуального характеру) за обставин, про які повідомила потерпіла ОСОБА_9 .

Також з дослідженого судом висновку експерта № СЕ-19/102-22/9978-БД від 04.10.2022, установлено, що на гаманці (об`єкти №№ 1.1, 1.2) коричневого кольору, який поміщено до паперового конверту білого кольору, виявлені клітини з ядрами; в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на гаманці (об`єкти №№ 1.1, 1.2) коричневого кольору, який поміщено до паперового конверту білого кольору, які наведені в таблицях результатів дослідження (таблиці 1.1, 3.1, що додаються до висновку експерта); Генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на гаманці (об`єкт № 1.1) коричневого кольору, який поміщено до паперового конверту білого кольору, є змішаними, належать більше ніж двом особам, містять генетичні ознаки зразків букального епітелію підозрюваного ОСОБА_7 (об`єкт № 1.1 у висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС від 03.10.2022 № СЕ-19/102-22/9987-БД), потерпілої ОСОБА_9 (об`єкт № 2.1 у висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС від 03.10.2022 № СЕ-19/102-22/9987-БД) та генетичні ознаки невстановленої особи. Генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на гаманці (об`єкт № 1.2) коричневого кольору, який поміщено до паперового конверту білого кольору, є змішаними, належать більше ніж двом особам та є придатними лише за домінуючим ДНК-профілем. При цьому встановлено, що генетичні ознаки особи, ДНК-профіль якої домінує у змішаних генетичних ознаках клітин з ядрами, виявлених на гаманці (об`єкт № 1.2) коричневого кольору, який поміщено до паперового конверту білого кольору, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_7 (об`єкт № 1.1 у висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС від 03.10.2022 № СЕ-19/102- 22/9987-БД) та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_9 (об`єкт № 2.1 у висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС від 03.10.2022 № СЕ-19/102-22/9987-БД). Походження вищевказаного сліду за домінуючим ДНК-профілем від ОСОБА_9 виключається.

Зазначеним висновком спростовується версія обвинуваченого про непричетність до викрадення майна (грошей) потерпілої, адже саме на гаманці, де знаходились викрадені кошти, ним залишені біологічні сліди. Таким чином зазначений висновок також повністю підтверджує версію обвинувачення про вчинення ОСОБА_7 відкритого викрадення чужого майна.

Підсумовуючи наведене можна дійти беззаперечного висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів за обставин, визнаних судом доведеними.

За наведених обставин суд не знаходить підстав для скасування чи зміни вироку суду.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 08 листопада 2022 року у кримінальному провадженні № 0000727, внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань 04.07.2022 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 152 ч. 1, 186 ч. 4 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції (Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду) протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той самий строк з моменту вручення копії ухвали.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: