У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000088 від 28.01.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240, ч. 2 ст. 364 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування, а Київською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000088 від 28.01.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240, ч. 2 ст. 364 КК України.

03.09.2021 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05.08.2021 у справі № 760/20218/21, слідчим управлінням ГУ СБ Украни у м. Києві та Київській області було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого вилучено та особистий мобільний телефон ОСОБА_4 - «SAMSUNG А71», IMEI: НОМЕР_1 , s/n НОМЕР_2 .
16.09.2021 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва було накладено арешт на майно мобільний телефон марки « SAMSUNG А71, IMEI: НОМЕР_1 , s/n НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , вилученого 03.09.2021 в ході проведеного обшуку за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 150-А, оф. 10.
Адвокат у поданому клопотанні вказує, що з часу накладення арешту на майно ОСОБА_4 пройшло більше року, а тому наразі відпала потреба у такому арешті.

З урахуванням викладеного вище адвокат просила подане клопотання задовольнити.

У судове засідання адвокат ОСОБА_3 та власник майна ОСОБА_5 не з`явилися, причини неявки слідчому судді не повідомили.

07.12.2022 прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 подано до суду заяву у якій останній просив слідчого суддю провести розгляд поданого клопотання про скасування арешту із майна за його відсутності, проти його задоволення не заперечував.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд скарги у відсутності заявника та уповноваженого прокурора Київської обласної прокуратури.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання та надані суду документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, які звертаються з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Зі змісту ч. 1 ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В ході судового розгляду клопотання встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування, а Київською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000088 від 28.01.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240, ч. 2 ст. 364 КК України.

03.09.2021 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05.08.2021 у справі № 760/20218/21, слідчим управлінням ГУ СБ Украни у м. Києві та Київській області було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого вилучено та особистий мобільний телефон ОСОБА_4 - «SAMSUNG А71», IMEI: НОМЕР_1 , s/n НОМЕР_2 .
16.09.2021 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва було накладено арешт на майно мобільний телефон марки « SAMSUNG А71, IMEI: НОМЕР_1 , s/n НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , вилученого 03.09.2021 в ході проведеного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
При вирішенні питання про накладення арешту слідчий суддя прийшов до висновку, що мобільний телефон марки « SAMSUNG А71, IMEI: НОМЕР_1 , s/n НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , був накладений обґрунтовано, основною метою було збереження речових доказів.

Так, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отриманні юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Частиною 4 ст. 132 КПК України передбачено, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Разом з тим, під час розгляду вказаного клопотання про скасування арешту майна, стороною обвинувачення не заперечувалося проти задоволення поданого клопотання та скасування арешту із майна, а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG А71», IMEI: НОМЕР_1 , s/n НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 .

Враховуючи вказане, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт на майно був накладений з єдиною метою - збереження речових доказів, що за версією слідства, забезпечить виконання завдань в кримінальному провадженні.

Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що на даний час у органу досудового розслідування відсутня необхідність у накладенні арешту на зазначений вище мобільний телефон, що не заперечувалося прокурором, а тому вважає, що таке втручання органів досудового розслідування, на даний час, не відповідає принципам пропорційності, «справедливої рівноваги» між інтересами суспільства і основними правами людини та призвело до невиправданого обмеження права власності ОСОБА_4 .

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16.09.2021, про накладення арешту на мобільний телефон марки « SAMSUNG А71», IMEI: НОМЕР_1 , s/n НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 94, 98, 131, 132, 170-173, 174, 219, 284, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16.09.2021 (справа № 760/24295/22), про накладення арешту на мобільний телефон марки «SAMSUNG А71», IMEI: НОМЕР_1 , s/n НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1