справа № 619/1081/22
провадження № 1-кс/619/247/22
Ухвала

Іменем України

29 грудня 2022 року

м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , розглянула у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002390 від 22.12.2022за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Суть питання, що вирішується ухвалою.

21.12.2022 о 16 год 47 хв до відділу поліції № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від оператора «102» про те, що 21.12.2022 о 16 год 44 хв у лісосмузі с. Караван Харківського району Харківської області, неподалік від кафе «Берлога», виявлено невідомих осіб які здійснювали незаконну порубку дерев.

До суду надійшло клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002390 від 22.12.2022, за ч. 1 ст. 246 КК України, а саме: транспортний засіб марки «УАЗ» моделі 451 з реєстраційним номером НОМЕР_1 ; колоди деревини візуально схожих на «ДУБ» приблизною довжиною 100-130 см, приблизним об`ємом 3,5 складометрів, що зберігається у вантажному відділенні транспортного засобу марки «УАЗ» моделі 451 з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

У обґрунтування клопотання зазначено, що з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукання предметів, знарядь та інших речових доказів, а також встановлення фактичних відомостей щодо вищевказаних протиправних дій, 21.12.2022 слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 було здійснено виїзд до лісу з метою огляду місця події. У ході огляду місця події, на відкритій ділянці місцевості, у лісі с. Сіряки Харківського району Харківської області, у кварталі 279, було виявлено транспортний засіб марки «УАЗ» моделі 451 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , у кузові якого виявлено колоди деревини візуально схожих на «ДУБ» приблизною довжиною 100-130 см, приблизним об`ємом 3,5 складометрів, під управлінням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відмовився надавати показання посилаючись на статтю 63 Конституції України. У зв`язку з вищевикладеним, та необхідністю проведення детальної перевірки законності дій вказаної вище особи, під час огляду місця події, за вказаною адресою, було вилучено речі, згідно з переліком у клопотанні. Метою накладання арешту є збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, для забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність їх використання у ході досудового розслідування в якості доказів, для призначення судових експертиз та проведення інших слідчих дій.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав у повном обсязі та просив його задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Володілець майна ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що у лісі він займався збиранням дров, порубку лісу він не здійснював, просить повернути йому транспортний засіб у зв`язку з тим, що він має велике господарство, усі свої інші транспортні засоби, такі як: УАЗ, Мерседес Віто та Хонду Акорд він віддав на потреби ЗСУ, тому, у разі задоволення клопотання, він залишиться без засобу пересування.

Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторони обвинувачення, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання, з огляду на таке.

Згідно даних витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0002390 від 22 грудня 2022 року внесено відомості за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Як передбачено ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Статтею 168 КПК України встановлено, що факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 21.12.2022 було здійснено виїзд до лісу з метою огляду місця події, у ході якого на відкритій ділянці місцевості лісу с. Сіряки Харківського району Харківської області, квартал 279, виділ у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено речі, згідно з переліком у клопотанні.

Відповідно до положень 167-169 КПК України зазначені у клопотанні предмети є тимчасово вилученим майном.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що прокурор Дергачівської окружної прокуратури довів необхідність арешту вилученого майна як речового доказу, оскільки існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження, так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У розумінні положень ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження.

Окрім того, враховуючи наслідки арешту майна для власника (володільця) майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що арешт транспортного засобу марки «УАЗ» моделі 451 з реєстраційним номером НОМЕР_1 шляхом заборони на відчуження буде найменш обтяжливим способом, оскільки арешт майна шляхом його вилучення є надмірним.

При цьому, враховуючи можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає необхідним дозволити власнику (володільцю) використовувати даний автомобіль за власними потребами, заборонивши йому проводити відчуження у будь-який спосіб, зобов`язавши надати автомобіль за першою вимогою для проведення слідчих дій.

Крім того, відсутні посилання на доводи та докази про те, що потреби досудового розслідування за ч. 1 ст. 246 КК Українивиправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника (володільця).

До того ж, арешт транспортного засобу шляхом заборони права на його відчуження відповідає положенням ч.1 ст. 170 КПК України.

Керуючись ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити повністю.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в межах кримінального провадження №0002390 від 22.12.2022за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, а саме: колоди деревини візуально схожі на дуб приблизною довжиною 100-130 см приблизним об`ємом 3,5 складометрів.

Зберігання арештованого майна здійснювати відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження на транспортний засіб марки УАЗ моделі 451 з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

Негайно передати під розписку на відповідальне зберігання ОСОБА_4 транспортний засіб марки УАЗ моделі 451 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який зберігається у ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, вул. 1-го Травня, 10.

Зобов`язати ОСОБА_4 надати транспортний засіб марки УАЗ моделі 451 з реєстраційним номером НОМЕР_1 за першою вимогою для проведення слідчих дій та зберігати його у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Попередити володільця майна - ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України та необхідність збереження арештованого майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити положення, які закріплені в ч. 1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1