Справа № 192/495/22
Провадження № 1-кп/192/33/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2023 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000119, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 березня 2022 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Жданово Солонянського району Дніпропетровської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2 , не працює, має середню спеціальну освіту, одружений, громадянин України, не військовозобов`язаний, раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

23 березня 2022 року приблизно о 20 годині 10 хвилин ОСОБА_3 приїхав на належному йому автомобілі марки «RENAULT MEGANE», номерний знак НОМЕР_1 до території домоволодіння АДРЕСА_2 . На подвір`ї вказаного домоволодіння він побачив ОСОБА_5 , після чого знаходячись у громадському місці, а саме: на вулиці Центральна в с. Новоселівка Солонянського району Дніпропетровської області, поблизу подвір`я зазначеного домоволодіння під час розмови з останнім, керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно став голосно кричати та висловлюватися нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_5 , а останній намагався словесно заспокоїти обвинуваченого, який не припиняючи свої злочинні дії, продовжував висловлюватися нецензурною лайкою. В цей час ОСОБА_3 тримав в правій руці предмет, зовні схожий на пістолет, який заздалегідь заготував для спричинення тілесних ушкоджень та наніс потерпілому один удар в заушну область лівої частини голови, від чого ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді садна завушної області зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 здійснив із зазначеного пістолета постріл над головою потерпілого та продовжував висловлюватися нецензурною лайкою. На звук пострілу з будинку вийшла ОСОБА_7 , яка почала робити зауваження ОСОБА_3 з вимогами припинити свої протиправні дії, оскільки в будинку знаходяться діти та намагалася словесно заспокоїти останнього. Проте ОСОБА_3 на зауваження ОСОБА_7 не реагував і не припинив свої злочинні дії та умисно, грубо порушував громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, висловлюванням нецензурною лайкою в адресу потерпілого ОСОБА_5 . Внаслідок чого ОСОБА_3 порушив звичайний спосіб життя громадян, в тому числі дітей.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю із застосуванням іншого предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні не визнав та пояснив, що у зв`язку з тим, що 24 лютого 2022 року на всій території України почалася війна, він став на облік територіальної оборони в Солонянській селищній раді та 23 березня 2022 року перебував на посту в с. Надіївка Солонянського району Дніпропетровської області в складі територіальної оборони. У вільний час він допомагав своєму батькові ремонтувати побутову техніку, а під час чергування на посту територіальної оборони йому видавалася рація, бронежилет. Зброю не видавали, проте дозволили тим у кого є відповідний дозвіл брати зброю з собою на пост. В цей день після 20 години йому зателефонувала його дружина та повідомила, що до їхнього будинку намагався проникнути якійсь чоловік, який голосно кричав та погрожував. ОСОБА_3 сказав дружині зателефонувати на 102 та викликати поліцію, а сам, отримавши дозвіл від свого керівника - ОСОБА_8 покинути пост, вирішив поїхати додому та перевірити все, оскільки лінія 102 була зайнята. Приблизно о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_3 на своєму автомобілі марки «RENAULT MEGANE» разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вирушили до АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_3 з родиною. Коли приїхали додому, то дружина ОСОБА_3 повідомила йому, що якійсь чоловік стукав до них у двері будинку, виражався нецензурною лайкою, погрожував їй, а дружина не знає цього чоловіка та лише вказала, що він приїхав на машині, оскільки бачила увімкнені фари автомобіля марки типу ВАЗ 2109. Після цього обвинувачений поїхав у с. Кам`яне, проїхався по всім вулицям та знову повернувся до с. Новоселівка, оскільки не знайшов схожого автомобіля. Проїхавши до кінця вулиці Центральної ОСОБА_3 побачив на подвір`ї чоловіка, який палив цигарку та вирішив у нього запитати чи не бачив він когось, хто міг би приїздити до нього додому. ОСОБА_3 вийшов з машини та рушив до чоловіка, який перебував у себе на подвір`ї і спитав про автомобіль, на що чоловік сказав, що то він приїздив до ОСОБА_3 додому. Цим чоловіком виявився потерпілий ОСОБА_5 , якого він знав раніше та між ними не виникало конфліктів. ОСОБА_5 підійшов до своїх воріт і залишився на подвір`ї та сказав, що приїздив через якусь пральну машинку, яку ОСОБА_3 йому начебто винен. Після цього між ними зав`язався словесний конфлікт і ОСОБА_3 вдарив потерпілого своєю рукою в ліву частину обличчя через ворота, а потім вийшла дружина ОСОБА_5 , яка зробила ОСОБА_3 зауваження і між ними теж стався словесний конфлікт, який тривав приблизно 10 хвилин під час якого ніхто не робив ніякого пострілу. Проте пояснив, що чув якийсь хлопок десь неподалік. Також пояснив, що він не має пістолету, а вдома у нього є лише патрони для стартового пістолету. Хлопці, які приїхали разом з ОСОБА_3 весь час перебували в автомобілі, а вийшли лише після хлопка. Також пояснив, що у нього не було при собі будь-якого предмета, заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, а отримані потерпілим тілесні ушкодження пояснив тим, що він дійсно його вдарив, проте на руці можливо був металевий годинник з тканинним браслетом, від якого можливо і утворилися такі ушкодження. Він не мав на меті порушувати громадський порядок.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 під час судових дебатів просив виправдати обвинуваченого з тих підстав, що склад злочину, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України не доведений дослідженими судом доказами та матеріалами справи, а частина досліджених доказів є недопустимими, про що надав відповідне клопотання в порядку ст. 89 КПК України.

Однак суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому злочину доведена дослідженими судом доказами, а саме показаннями потерпілого та свідків.

Так, потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 23 березня 2022 року він поїхав до своєї матері, та зайшовши у ванну кімнату побачив, що відсутня пральна машинка. На його запитання про машинку мати розповіла, що 10 березня 2022 року були похорони його родича, під час яких додому матері потерпілого з її слів приїхав ОСОБА_3 та не зважаючи на похорони сказав, що треба забрати в ремонт пральну машинку і відставивши гроб з тілом забрав машинку в ремонт. ОСОБА_5 після цього був шокований та хотів отримати пояснення від ОСОБА_3 з приводу такої його поведінки. Оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 мешкають в одному селі, то потерпілий знав де живе обвинувачений, куди і вирішив поїхати. Приблизно о 19 годині 30 хвилин він разом зі своєю дружиною на машині марки ВАЗ 2109 під`їхали до подвір`я ОСОБА_3 і засигналили. На сигнал ніхто не вийшов, а потім він погукав ОСОБА_12 . У двір не заходив, не лаявся, в двері не стукав та вирішив на наступний день під`їхати в «Будинок побуту» і з`ясувати ситуацію. Після того як він з дружиною приїхали додому і повечеряли, то ОСОБА_5 вирішив вийти на двір покурити. В цей час вдома була його дружина з їхньою дитиною, а також діти знайомої ОСОБА_13 , яких вона залишила ночувати в родині ОСОБА_5 , оскільки працювала в нічну зміну. В цей час до двору під`їхав на автомобілі ОСОБА_3 та погукав його і спитав, чи не знає він хто проїздив до нього додому, на що ОСОБА_5 відповів то був я. Після чого ОСОБА_3 обурився, дістав з кишені предмет, зовні схожий на пістолет та хотів вдарити ОСОБА_5 , замахнувся і розбив його голову металевим предметом ймовірно рукояткою від пістолета (так по його відчуттю). ОСОБА_5 просив його заспокоїтися і зупинитися, після чого ОСОБА_3 тримаючи в руках предмет, зовні схожий на пістолет, направив його в обличчя ОСОБА_5 і сказав я тебе зараз застрелю, після чого вистрелив один раз над головою ОСОБА_5 . Потім продовжив гучно нецензурно лаятися, погрожувати фізичною розправою, а з машини на якій приїхав ОСОБА_3 вийшли ще троє озброєних осіб з рушницями, які ніяким чином не втручалися в конфлікт. Після чого ОСОБА_5 пішов до хати, а його дружина почувши постріл, підбігла до нього ( ОСОБА_3 ) і також просила заспокоїтися. Цей конфлікт тривав приблизно 15 хвилин, а ОСОБА_5 зателефонував до 102, проте не зміг додзвонитися і зателефонував своїм знайомим зі Збройних сил України, пояснив ситуацію і вони попросили сказати номер машини ОСОБА_3 , після чого ОСОБА_3 поїхав. Потім приїхала поліція, склали протокол огляду місця події і знайшли гільзу на подвір`ї, а конфлікт закінчився приблизно о 20 годині 30 хвилин, оскільки саме цей час було зафіксовано на його телефоні, коли він телефонував знайомим зі Збройних сил України.

Свідок ОСОБА_7 , яка є дружиною потерпілого пояснила суду, що в березні 2022 року, точну дату вона не пам`ятає, ввечері вона разом зі своїм чоловіком поїхали навідати свекруху, яка розповіла про ситуацію з пральною машинкою та ОСОБА_3 і чоловік вирішив з`ясувати цю ситуацію. Вони разом з чоловіком поїхали додому до ОСОБА_3 приблизно о 19 годині 30 хвилин, а під`їхавши чоловік засигналив, потім погукав. Чоловік не заходив до ОСОБА_3 на подвір`я. Ніхто не вийшов з будинку і вони поїхали додому вечеряти, після чого чоловік вийшов на двір покурити. Потім свідок почула постріл, а вийшовши на двір побачила ОСОБА_3 біля воріт, який в цей час ховав у карман предмет, зовні схожий на пістолет. Між чоловіками відбувався конфлікт, під час якого ОСОБА_3 намагався вдарити її чоловіка, через що вона стала між ними і намагалася заспокоїти ОСОБА_3 , а потім побачила кров за вухом у чоловіка. Під час пострілу свідок була в кімнаті будинку, яка розташована ближче до воріт будинку, разом з дітьми: ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , а також зі своєю дочкою, які злякалися пострілу через воєнний стан і стали плакати. Після цього приїхала поліція та на подвір`ї вилучили одну гільзу.

Свідок ОСОБА_16 пояснила суду, що її мати працює по-добово в м. Дніпро у зв`язку з чим попросила сім`ю ОСОБА_17 доглянути за нею та її сестрою ОСОБА_18 . 23 березня 2022 року вони ночували у Сміюх, а коли готувалися до сну, то ОСОБА_5 вийшов на двір покурити, і вона почула гучний постріл, після якого молодші дівчата злякалися і почали плакати, а у неї сталася паніка. ОСОБА_16 в цей час підбігла до вікна і побачила ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та незнайомого чоловіка і почула крики «я вас уб`ю», лайку та погрози і бік ОСОБА_5 , який говорив що у нього повна хата дітей, а тому просив цього чоловіка заспокоїтися. Після того як ОСОБА_5 зайшов у будинок, вона побачила кров на його голові, а через 3-5 хвилин всі поїхали.

Неповнолітній свідок ОСОБА_19 , яка була допитана в присутності законного представника та психолога показала суду, що знає дядька ОСОБА_20 та буває у них в гостях, оскільки товаришує з його донькою ОСОБА_21 . Пам`ятає, що вони були вже в ліжках та збиралися спати, як почули вибух і злякалися, після чого стали плакати, а тітка Свєта вибігла на вулицю. Також свідок чула крики на вулиці, лайку.

Свідок ОСОБА_22 пояснила суду, що мешкає через три будинку від будинку родини ОСОБА_5 з 2006 року, а в березні 2022 року ввечері після 20 години її дитина забігла до хати та сказала, що на дворі щось вибухнуло. Потім свідка запросили бути понятою під час складання протоколу огляду місця події, під час якого на подвір`ї ОСОБА_5 знайшли гільзу невелику з зеленою верхівкою, яку їй показали. Після цього інциденту її дитина боїться спати сама, оскільки налякана війною.

Неповнолітній свідок ОСОБА_23 , яка була допитана в присутності законного представника та психолога показала суду, що в березні 2022 року ввечері на дворі вона почула вибух біля будинку ОСОБА_5 , після чого забігла в хату і розповіла матері.

Таким чином показання потерпілого та вказаних свідків повністю узгоджуються між собою, доводять факт відсутності конфлікту між обвинуваченим та потерпілим до моменту їх зустрічі, а також факт зухвалого порушення обвинуваченим громадського порядку та спокою не тільки самого потерпілого, а і інших осіб, якими є вказані свідки.

Також, свідок ОСОБА_24 , яка є дружиною обвинуваченого пояснила суду, що 23 березня 2022 року її чоловік поїхав чергувати на пост, а вона з дитиною залишилася вдома. Приблизно о 20 годині до двору під`їхала машина, від чого вона злякалася та зателефонувала чоловіку, оскільки з машини вийшов незнайомий чоловік та став голосно кричати, погрожувати, лаятися, стукати в хвіртку, зайшов на подвір`я та стукав у двері будинку і намагався їх відкрити. Після чого приїхав ОСОБА_3 , якому вона все розповіла, а на наступний день вона написала відповідну заяву до поліції. Показання свідка щодо невідомого чоловіка, який намагався зайти в будинок також підтверджується і відповідним рапортом, проте відомості стосовно того, що цим чоловіком був саме ОСОБА_5 суду не надано, як не надані і відомості про проведене досудове розслідування за вказаним фактом, а особиста неприязнь між обвинуваченим та потерпілим іншими доказами не доведена.

Свідок ОСОБА_25 показав суду, що 23 березня 2022 року він був разом з ОСОБА_3 на посту в с. Надіївка коли йому зателефонувала його дружина і повідомила, що по двору хтось ходить і що вона налякана. Він разом з ОСОБА_3 , ОСОБА_26 , у якого була рушниця, та ОСОБА_27 поїхали з`ясувати ситуацію. Пояснив, що про конфлікт на подвір`ї ОСОБА_3 з невідомим чоловіком йому було відомо лише зі слів самого ОСОБА_3 , після чого вони під`їхали до якогось подвір`я, куди ОСОБА_3 вийшов розмовляти з невідомим чоловіком. Після чого свідок почув постріл, однак в цей час він перебував в салоні автомобіля. Після пострілу свідок вийшов з машини і підійшов до ОСОБА_3 , який сказав він пішов перезаряджати. Про кого говорив ОСОБА_3 , свідок не зрозумів. При цьому свідок не чув криків та лайки, оскільки в машині грала музика, а лише чув постріл та бачив, як ОСОБА_3 один раз вдарив потерпілого в голову. Чи був в той день на руці у ОСОБА_3 годинник, яким би він міг завдати тілесні ушкодження свідок не знає. ОСОБА_3 на подвір`я ОСОБА_5 не заходив.

Свідок ОСОБА_27 надав аналогічні показання зі свідком ОСОБА_25 та окремо зазначив, що чув лайку між обвинуваченим та потерпілим не зважаючи на те, що також перебував у той час в салоні автомобіля. Також бачив, як з будинку вибігла дружина потерпілого після пострілу та між ними трьома відбувалася лайка, яка тривала приблизно 5-10 хвилин. Також пояснив, що не бачив в руках у ОСОБА_3 зброю або годинник, яким би можна було завдати тілесні ушкодження. Свідок підтвердив суду, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виник конфлікт, який виразився в гучній лайці нецензурними словами. Момент, коли ОСОБА_3 вдарив потерпілого свідок не бачив, але після того як ОСОБА_3 повернувся в машину, він сам сказав, що шкодує про те, що вдарив потерпілого.

Свідок ОСОБА_26 надав аналогічні показання зі свідком ОСОБА_25 та ОСОБА_27 . Також зазначив, що ОСОБА_3 не заходив до подвір`я ОСОБА_5 , а про те, що до подвір`я ОСОБА_3 хтось приходив та намагався зайти в будинок, знає лише зі слів самого ОСОБА_3 .

Вказані свідки є свідками сторони захисту, проте вони також підтвердили суду факт порушення ОСОБА_3 громадського спокою шляхом криків, нецензурної лайки в громадському місці, яким є вулиця села, в бік потерпілого, а також факт нанесення ним удару в область голови потерпілого. Крім того, свідки підтвердили, що чули постріл.

Свідок ОСОБА_28 показав суду, що він є командиром взводу територіальної оборони з початку війни і йому відомо, що обвинувачений був включений до складу членів ТРО, у якого немає дозволу на носіння та зберігання зброї. Оскільки це добровільна організація, то зброю членам ТРО не видавали, а за самовільне залишення посту відповідальність відсутня. Про те, що ОСОБА_3 без дозволу свідка, як командира, залишив у березні 2022 року пост, свідку стало відомо на ранок наступного дня. Показання вказаного свідка лише підтверджують факт того, що 23 березня 2022 року ОСОБА_3 залишив пост ТРО.

Свідок ОСОБА_29 показав суду, що він був понятим під час проведення огляду місця події на подвір`ї ОСОБА_5 в березні 2022 року. Під час огляду при свідку біля хвіртки був вилучений предмет, схожий на гільзу. Показання даного свідка підтверджує показання потерпілого і інших свідків, які чули постріл.

Крім показань свідків суд вважає, що вина обвинуваченого підтверджується також і письмовим доказами, які були досліджені судом, а саме:

-рапортом від 23 березня 2022 року з якого з`ясовано, що о 21 годині 09 хвилин до ВП № 9 надійшло повідомлення від потерпілого про те, що представники ТРО приїхали до нього додому, вдарили пістолетом по голові та буянили;

-проколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 23 березня 2022 року, з якого з`ясовано, що ОСОБА_5 повідомив працівників поліції про здійснений ОСОБА_3 постріл, завдання йому тілесних ушкоджень. Суд вважає, що відомості з рапорту та заяви узгоджуються з показаннями як обвинуваченого та потерпілого, так і свідків в частині дати та часу вчинення злочину, а також в частині того, що обвинувачений вчинив порушення громадського порядку із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень;

-протоколом огляду місця події від 23 березня 2022 року та фото таблицею до нього, яким підтверджується факт того, що поряд з подвір`ям потерпілого було знайдено предмет схожий на гільзу з маркуванням 9 мм РА МАС, а відомості з протоколу підтверджені також і показаннями свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_29 . Суд вважає, що факт знайдення гільзи біля подвір`я потерпілого підтверджує показання самого потерпілого про те, що обвинувачений здійснив постріл, а також показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , неповнолітніх ОСОБА_19 та ОСОБА_23 , ОСОБА_26 , ОСОБА_25 та ОСОБА_27 , які також чули постріл під час конфлікту між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та повністю спростовує позицію обвинуваченого стосовно того, що пострілу не було;

-копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , згідно якого автомобіль марки «RENAULT MEGANE», номерний знак НОМЕР_1 належить обвинуваченому, що підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті, за яких ОСОБА_3 на вказаному автомобілі разом зі свідками ОСОБА_26 , ОСОБА_25 та ОСОБА_27 , прибули до подвір`я потерпілого.

Стосовно протоколу обшуку від 24 березня 2022 року з фото таблицями до нього, згідно якого в будинку обвинуваченого було знайдено паперову коробку з маркуванням «М.А.С.» патрон шумовий, пістолетний, 9 мм, 50 шт», в якій знаходилось 15 патронів, суд зазначає наступне.

Обшук був проведений без отримання дозволу слідчого судді, а ухвалою від 28 березня 2022 року слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області надав дозвіл на проведення такого обшуку у зв`язку з тим, що для проведення негайного обшуку були наявні підстави, а невідкладність таких дій з боку органів досудового розслідування визначалась характером та фактичними обставинами кримінального правопорушення, вчиненого під час воєнного стану.

Захисник обвинуваченого під час підготовчого засідання подав заперечення на ухвалу слідчого судді від 28 березня 2022 року, в яких зазначив, що надання дозволу на проведення вже проведеного обшуку є незаконним та протиправним і прямо порушує норми КПК України та Конституції України. Захисник зазначив, що вказане тягне за собою недопустимість доказів як отриманих при незаконному проникненні до житла, так і похідних від них експертизи, речових доказів. Також просив визнати недопустимим протокол огляду місця події під час якого було знайдено гільзу з підстав різних показань понятих та не визначеного місця знайдення гільзи.

Вирішуючи питання про допустимість доказів, суд вважає, що одним із конституційних прав є право на недоторканість житла. Так, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку. Аналіз норм ст. 30 Конституції України та ч.ч. 1, 3 ст. 233 КПК України свідчить про те, що право слідчого, прокурора на проникнення до житла і проведення в ньому обшуку може виникати у трьох випадках: 1) за ухвалою слідчого судді, 2) без постановлення такої ухвали на підставі добровільної згоди власника житла чи іншого володіння особи; 3) до постановлення ухвали слідчого судді лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину.

У даній справі обшук було проведено без отримання ухвали слідчого судді, а невідкладність проведення обшуку в ухвалі від 28 березня 2022 року була обґрунтована характером та фактичними обставинами кримінального правопорушення, вчиненого під час воєнного стану.

Проте перш ніж вирішувати питання про допустимість доказів, отриманих під час вчинення такої слідчої дії, суд вважає за необхідне оцінити отримані докази на предмет того, чи доводять вони вину ОСОБА_3 .

Так, суд вважає, що Висновок експерта від 07 квітня 2022 року № СЕ-19/104-22/239ж-БЛ не доводить вину обвинуваченого, оскільки згідно вказаного Висновку пістолет, вилучений в будинку обвинуваченого, не відноситься до вогнепальної зброї та є однозарядним пневматичним пістолетом пружинно-поршневого типу «AIR PISTOL S2» калібру 4,5 мм іноземного виробництва. Питання про його придатність до стрільби не вирішувалося, оскільки він не є вогнепальною зброєю. Суд вважає, що такий доказ як і сам пістолет «AIR PISTOL S2» калібру 4,5 мм не доводять вину ОСОБА_3 , оскільки на подвір`ї потерпілого знайшли гільзу іншого калібру, а отже здійснити постріл з цього пневматичного пістолету такою гільзою неможливо. Тому окремо визнавати недопустимими такі докази як однозарядний пневматичний пістолет пружинно-поршневого типу «AIR PISTOL S2» калібру 4,5 мм та Висновок експерта від 07 квітня 2022 року № СЕ-19/104-22/239ж-БЛ немає необхідності, оскільки такі докази не доводять вину обвинуваченого, а тому не враховуються судом.

У частині допустимості такого доказу як Висновок експерта від 06 квітня 2022 року № СЕ-19/104-22/238ж-БЛ, згідно якого п`ятнадцять патронів, які були вилучені з будинку обвинуваченого не є боєприпасами, проте є сигнальними (шумовими) пістолетними патронами калібру 9 мм Кnall та призначені для стрільби (подачі звукових сигналів) з сигнальної та газової зброї калібру 9 мм Р. А. Кnall, суд зазначає, що наявність в будинку обвинуваченого вказаних патронів також не доводить його вину у вчиненні злочину, передбаченого, ч. 4 ст. 296 КК України, оскільки зберігання таких предметів не входить до складу вказаного злочину. Тому окремо визнавати недопустимими такі речові докази як п`ятнадцять сигнальних (шумових) пістолетних патронів калібру 9 мм Кnall, призначених для стрільби (подачі звукових сигналів) з сигнальної та газової зброї калібру 9 мм Р. А. Кnall та Висновок експерта від 06 квітня 2022 року № СЕ-19/104-22/238ж-БЛ немає необхідності, оскільки такі докази не доводять вину обвинуваченого, а тому не враховуються судом.

Суд вважає, що оскільки знайдені під час проведеного обшуку в будинку обвинуваченого предмети не доводять його вину, тому додатково визнавати їх недопустимими доказами немає необхідності. Вказане також стосується і відповідних Висновків експерта.

У частині недопустимості доказу протоколу огляду місця події під час якого було знайдено гільзу, суд вважає, що в клопотанні захисника не вказано які саме порушення були допущені під час проведення такої слідчої дії, а показання понятих, які були допитані в якості свідків, суд оцінює за внутрішнім переконання в сукупності з іншими доказами.

В той же час згідно Висновку експерта від 11 квітня 2022 року № СЕ-19/104-22/242-БЛ, знайдена на подвір`ї потерпілого гільза є складовою частиною патрона стріляною гільзою сигнального (шумового) пістолетного патрону калібру 9 мм Р. А. Кnall. Патрон, складовою частиною якого є стріляна гільза, призначений для подачі звукових сигналів з сигнальних та газових пістолетів калібру 9 мм Р.А. Кnall, а надана на дослідження гільза була стріляна з самозарядної зброї калібру 9 мм Р.А. Встановити конкретну модель зброї, з якої гільза була стріляна не виявляться можливим у зв`язку з неможливістю простеження стійкості зображення слідів зброї на гільзі.

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_30 пояснила суду, що на даний час гільза направлена в м. Київ до гільзотеки та у випадку якщо виявиться співпадіння зі зброєю, з якої вона була відстріляна, тоді вона буде повернута слідчому, а до того часу буде залишатися на зберіганні в гільзотеці.

Суд вважає, що вказаний Висновок підтверджує факт того, що 23 березня 2022 року під час сварки між обвинуваченим та потерпілим відбувся постріл, який чув потерпілий, а також як свідки сторони обвинувачення, так і свідки сторони захисту. Вказаний Висновок експерта узгоджується з Висновком експерта № 739е від 08 квітня 2022 року в тій частині, що у потерпілого ОСОБА_5 було виявлено легкі тілесні ушкодження у вигляді садна завушної області зліва, спричинені від дії не менш одного удару тупого твердого предмету з відносно обмеженою контактуючою поверхнею, а враховуючи локалізацію ушкоджень, механізм їх виникнення, експерт зазначив, що можливо вказати що механізм його спричинення повністю відповідає механізму, вказаному в протоколі допиту потерпілого від 24 березня 2022 року та в протоколі проведення слідчого експерименту від 05 квітня 2022 року.

Так, в протоколі проведення слідчого експерименту від 05 квітня 2022 року потерпілий ОСОБА_5 вказав, що обвинувачений вдарив його в ліву завушну частину голови саме рукояткою від пістолета, а експерт підтвердив доводи потерпілого в частині механізму спричинення тілесних ушкоджень. Обвинувачений не заперечував факт нанесення одного удару в голову потерпілого, проте заперечував факт нанесення такого удару пістолетом, зазначаючи що у нього на руці і той день був металевий годинник, яким можливо і було завдано такі тілесні ушкодження.

В той же час сторона захисту не посилалася на недопустимість таких доказів, як висновки експертів, протокол проведення слідчого експерименту в частині механізму нанесення удару.

Враховуючи презумпцію невинуватості, суд вважає, що сторона обвинувачення належними та допустимими доказами довела факт того, що ОСОБА_3 завдав удар потерпілому саме рукояткою пістолету, що підтверджується показаннями самого потерпілого, протоколом проведення слідчого експерименту та висновком експерта, який не спростував, а навпаки підтримав версію потерпілого та вказаний ним механізм завдання тілесних ушкоджень.

Так, під грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства в діях ОСОБА_3 суд визнає порушення громадського порядку, яке виявилося через його активні дії: намагання криками, нецензурною лайкою, залякуванням, демонстрацією предмета схожого на пістолет, направлення його в бік потерпілого, завдання тілесних ушкоджень та фактично вчинення самосуду над потерпілим на вулиці села, яка є громадським місцем, створення своїми діями реальної загрози для життя і здоров`я потерпілого та інших громадян, явну неповагу до суспільства, представники якого в особі дружини потерпілого, свідка ОСОБА_16 , неповнолітніх свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_23 стали вимушеними спостерігачами за поведінкою обвинуваченого, яка викликала у них порушення спокою, страх та поклик дружини потерпілого втрутитися в ситуацію для припинення протиправних дій ОСОБА_3 , які за своїм ступенем були грубими, а за характером - особливо зухвалими.

На ознаку особливої зухвалості в діях ОСОБА_3 вказує застосоване з його боку насильство із заподіянням потерпілому легких тілесних ушкоджень, тимчасове порушення спокою громадян під час комендантської години, а також те, що вказане порушення громадського порядку ОСОБА_3 тривалий час уперто не припиняв, не зважаючи на зауваження потерпілого, його дружини, які безпосередньо намагалися заспокоїти обвинуваченого та змусити його припинити порушення громадського порядку. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне проводження ОСОБА_3 , його буйство, бешкетування, поєднане з насильством, тривале порушення спокою громадян нехтуючи елементарними правилами моралі та добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок і спокій людей у вечірній час, характер дій винного, який безпричинно наніс тілесні ушкодження потерпілому заздалегідь заготовленим предметом для нанесення тілесних ушкоджень, а також поведінка потерпілого і стосунків, що склалися між ними.

При цьому суд також встановив, що на зневажливе ставлення до громадського порядку з боку ОСОБА_3 вказує і те, що останній деякий час ігнорував дії сторонніх громадян, направлених на припинення вчинення обвинуваченим хуліганства, продовжуючи свої намагання вчинити самосуд над потерпілим, прагнув в активній формі через використання незначного (нікчемного) приводу з незначними наслідками самоутвердитися за рахунок приниження останнього.

Диспозиція ч. 4 ст. 296 КК передбачає кримінальну відповідальність за хуліганство, вчинене із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. Системний аналіз норм кримінального закону та судової практики ВС у кримінальних провадженнях про хуліганство свідчить про те, що під час вирішення питання щодо наявності в діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки хуліганства, як застосування іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, слід враховувати, що ця ознака має місце лише в тих випадках, коли винний за допомогою такого предмета заподіяв чи намагався заподіяти тілесні ушкодження або коли використання цього предмета під час учинення хуліганських дій створювало реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.

Використання при вчиненні хуліганства спеціальних засобів (до яких віднесено, зокрема, пристрої для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії) є підставою для кваліфікації дій винної особи за ч. 4 ст. 296 КК не лише в тих випадках, коли вона заподіює ними тілесні ушкодження, а й тоді, коли ця особа за допомогою зазначених предметів створює реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян. Аналогічний висновок зробив ВС у постанові від 12 березня 2019 року у справі № 749/1092/16-к (провадження № 51-9530км18).

Як з`ясовано з матеріалів провадження, на застосування предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, в діях ОСОБА_3 вказує те, що він задовго до початку конфлікту свідомо мав при собі предмет заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень та почав демонструвати його, направляв на потерпілого демонструючи серйозність своїх вимог до нього вчинити певні дії. При цьому за наслідком допиту потерпілого та свідків, учасники конфлікту під час інциденту вважали, що за допомогою вказаного предмета ОСОБА_3 під час учинення хуліганських дій, використовуючи предмет зовні схожий на пістолет, створював реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян. Вказані обставини повною мірою підтверджуються показаннями потерпілого та свідка ОСОБА_7 , а також показаннями свідків які чули один постріл і речовим доказом, який підтверджує факт пострілу гільзою, яка є складовою частиною патрона сигнального (шумового) пістолетного патрону калібру 9 мм Р. А. Кnall, призначеного для подачі звукових сигналів з сигнальних та газових пістолетів калібру 9 мм Р.А. Кnall.

Суд вважає, що в даному випадку зміст і спрямованість протиправного діяння ОСОБА_3 встановлені під час судового розгляду виходячи з часу його вчинення після 20 години 00 хвилин в період введення воєнного стану та комендантської години, місця, обстановки й інших обставин його вчинення з мотивів явної неповаги до суспільства та існуючих норм поведінки, що супроводжувалися особливою зухвалістю, нехтуючи елементарними правилами моралі та добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок і спокій людей у вечірній час в комендантську годину під час воєнного стану. Також суд вважає, що характер дій ОСОБА_3 який безпричинно наніс тілесні ушкодження ОСОБА_5 заздалегідь заготовленим предметом для нанесення тілесних ушкоджень, а також поведінка потерпілого і стосунків, що склалися між ними, оскільки будь-якого конфлікту між ними до цього не було і ОСОБА_3 вийшов з машини та підійшов до двору ОСОБА_5 лише щоб запитати чи не бачив він хто приїзжав до нього додому, а не з метою з`ясування стосунків. Судом під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б вказували на наявність між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 особистої неприязні, з підстав якої обвинувачений міг би нанести потерпілому тілесні ушкодження.

Тому суд вважає, що в діях ОСОБА_3 є склад злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті обставини, які пом`якшують покарання - не зазначені. Обставини, які обтяжують покарання не встановлені.

Суд, оцінивши позицію обвинуваченого до скоєного вважає, що в даній справі відсутні обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку можливе без його ізоляції від суспільства. Підстави для застосування правил ст. ст. 69, 69? КК України відсутні.

На підставі викладеного, суд враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не був судимим, його ставлення до вчиненого вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, та йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки, з урахуванням особи обвинуваченого, не визнання ним своєї вини вважаючи, що дане покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також для попередження вчинення нових злочинів. Призначення більш суворого покарання суд вважає не доцільним з огляду на обставини справи.

Суд вважає, що оскільки виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України, про що також просив прокурор в судових дебатах та не заперечував потерпілий.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого про стягнення з обвинуваченого 20 000 гривень моральної шкоди суд вважає, що він підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У цивільному позові, який підтримав потерпілий в судовому засіданні, він зазначив, що діями обвинуваченого йому завдано 20 000 гривень моральної шкоди, оскільки вони принесли йому моральні страждання, стрес, фізичний біль, приниження честі та гідності і підрив його авторитету перед родиною та односельцями, короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений та його захисник цивільний позов не визнали в повному обсязі.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи вважає, що цивільний позов пред`явлений до ОСОБА_3 слід задовольнити частково.

Згідно ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю чи частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року, розмір відшкодування моральної шкоди повинен визначатися судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має керуватися засадами розумності, виваженості, та справедливості.

Згідно роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року, з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

При визначені розміру моральної шкоди суд враховує ступінь фізичних і моральних страждань цивільного позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, а також конкретних обставин по справі, і наслідків, що наступили. При цьому судом враховується те, що ОСОБА_5 не витратив багато часу на лікування, а також враховує те, що потерпілий досить спокійно переживає ситуацію. З урахуванням отриманих ОСОБА_5 моральних страждань, що виражаються у істотності вимушених змін у життєвих стосунках і наслідків, що наступили, суд вважає необхідним визначити розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з особи, яка є винною в скоєнні злочину в розмірі 5 000 гривень, що на думку суду є достатнім та справедливим.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги за цивільним позовом слід задовольнити частково на вказану суму.

При вирішенні долі речових доказів суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно постанови про приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів від 24 березня 2022 року предмет зовні схожий на гільзу пістолета, на якій мається маркування 9 мм РА МАС з залишками пластмаси зеленого кольору, був приєднаний до кримінального провадження як речовий доказ та залишений на зберіганні при матеріалах кримінального провадження. Суд вважає, що його слід залишити в місці зберігання.

Згідно Довідки про витрати на проведення судової експертизи зброї від 11 квітня 2022 року № СЕ-19/104-22/242ж-БЛ, витрати по вказаній експертизі склали 1 372 гривні 96 копійок, які підлягають стягненню з обвинуваченого оскільки витрачені на отримання Висновку по гільзі.

Згідно постанови про приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів від 24 березня 2022 року автомобіль марки «RENAULT MEGANE», номерний знак НОМЕР_1 , був приєднаний до кримінального провадження як речовий доказ та залишений на зберіганні на території ВП № 9 . Згідно розписки повернутий обвинуваченому. Суд вважає, що автомобіль слід повернути власнику, яким є обвинувачений.

Згідно постанови про приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів від 13 квітня 2022 року однозарядний пневматичний пістолет пружинно-поршневого типу «AIR PISTOL S2» калібру 4,5 мм був приєднаний до кримінального провадження як речовий доказ та переданий на зберігання до камери схову ВП № 9 згідно квитанції № 0000071. Такий речовий доказ слід повернути обвинуваченому, а витрати за проведення експертизи в сумі 686 гривень 48 копійок не підлягають стягненню з обвинуваченого за наведених вище обставин, оскільки відповідний Висновок не доводить вину ОСОБА_3 .

Згідно постанови про приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів від 13 квітня 2022 року чотирнадцять патронів калібру 9 мм Р. А. Knall та один демонтований патрон калібру 9 мм Р. А. Knall, які передані на зберігання до камери схову речових доказів ВП № 9 згідно квитанції № 0000070. Такі речові докази слід повернути обвинуваченому, а витрати за проведення експертизи в сумі 686 гривень 48 копійок не підлягають стягненню з обвинуваченого за наведених вище обставин, оскільки відповідний Висновок не доводить вину ОСОБА_3 .

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню стосовно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 296 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Цивільний позов ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 завдану моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок, відмовивши в задоволенні іншої частини цивільного позову.

Речові докази: автомобіль марки «RENAULT MEGANE», номерний знак НОМЕР_1 , однозарядний пневматичний пістолет пружинно-поршневого типу «AIR PISTOL S2» калібру 4,5 мм, чотирнадцять патронів калібру 9 мм Р. А. Knall - повернути власнику ОСОБА_3 .

Речові докази: предмет зовні схожий на гільзу пістолета, на якій мається маркування 9 мм РА МАС з залишками пластмаси зеленого кольору залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження; один демонтований патрон калібру 9 мм Р. А. Knall, який переданий на зберігання до камери схову речових доказів ВП № 9 згідно квитанції № 0000070 знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 1 372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 96 копійок документально підтверджених витрат на залучення експертів в дохід державного бюджету.

Заходи забезпечення кримінального провадження в даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , а саме запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, потерпілому, обвинуваченому та його захиснику.

Головуючий: суддя ОСОБА_1