ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1043/23 Справа № 201/9301/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001608 від 08 листопада 2022 року, за апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2022 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2022 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, від відбування якого останнього звільнено на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки та поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Згідно з обставинами, встановленими судом, ОСОБА_8 , 26 вересня 2022 року, приблизно о 03.00 годині знаходячись біля будинку № 4 по вул. Дмитра Донцова, в м. Дніпрі, маючи злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, вступив в злочинну змову групою осіб з ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_10 , помітив припаркований біля будинку за вказаною адресою автомобіль «ВАЗ 21074», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_11 .

Далі ОСОБА_12 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_10 , впевнившись у відсутності власника, а також в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливої зацікавленості підійшов до автомобіля «ВАЗ 21074», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та шляхом вільного доступу відчинив двері автомобіля та проник до салону вказаного автомобіля. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, шляхом підбору ключа запустив двигун вказаного автомобілю та незаконно, умисно, таємно, всупереч волі власника, не маючи будь-якого права на керування та розпорядження вказаним транспортним засобом, групою осіб з ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_10 розпочав рух на вказаному автомобілі, переміщуючись транспортним засобом по вулицях м. Дніпро. Тим самим ОСОБА_12 незаконно заволодів транспортним засобом марки «ВАЗ 21074» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1996 року випуску, який належить потерпілому ОСОБА_11 , заподіявши останньому матеріальну шкоду в сумі вартості транспортного засобу, яка складає 44 068,86 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити, виключивши з його мотивувальної частини посилання на вчинення злочину за попередньою змовою з ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_10 та вказавши, що злочин було вчинено за попередньою змовою з особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Прокурор вважає, що посилаючись у вироку на вчинення злочину за попередньою змовою з ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_10 суд порушив закріплені у ч. 1 ст. 62 Конституції України та ч. 1 ст. 17 КПК України принципи кримінального судочинства презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини. Прокурор звертає увагу на те, що матеріали відносно цих осіб виділено в окреме провадження та вину останніх у встановленому законом порядку не доведено.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за встановлених судом обставин, а також кваліфікація його дій в апеляційному порядку не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про істотне порушення кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, то вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного вироку, при викладенні обставин кримінального провадження, суд посилався на вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за попередньою змовою з ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_10 .

Статтею 62 Конституції України та статтею 17 КПК України закріплений принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції розглядав кримінальне провадження відповідно до вимог ст. 337 КПК України тільки відносно ОСОБА_8 і в межах висунутого лише йому обвинувачення.

Водночас, відомості про наявність вироків, які набрали законної сили щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 матеріали провадження не містять.

За цих умов, посилання у вироку на ці прізвища є неприпустимим, оскільки це порушує презумпцію невинуватості останніх та фактично створює преюдицію, яка в даному випадку законних підстав не має.

Наведені порушення, на переконання колегії суддів, є істотними, з огляду на те, що перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для зміни вироку суду першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи те, що судом було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає слушними доводи прокурора та приходить до висновку про необхідність задоволення його апеляційної скарги та зміни вироку, виключивши з нього посилання на вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за попередньою змовою з ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_10 та вказавши, що такий злочин було вчинено з особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2022 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, змінити.

Виключити мотивувальної частини вироку посилання на вчинення ОСОБА_8 злочину за попередньою змовою з ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_10 .

Вважати, що злочин було вчинено за попередньою змовою з особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4