Провадження № 1-кп/337/63/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжя, громадянина України, освіта неповна середня, працюючого слюсарем ТОВ «Єврокомунсервіс», не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1)19.10.2005 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст.308, ч.2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

2)21.03.2007 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.309 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

3)29.11.2011 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.263 КК України до 120 годин громадських робіт;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.07.2022 приблизно об 11 годині 50 хвилин ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану в Україні, яким введено в дію відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, знаходячись на дворовому майданчику будинку 3-а по вулиці Героїв 93-ї бригади у місті Запоріжжі, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з землі біля дерева здійснив крадіжку майна, яке належить ОСОБА_4 , а саме:

- тканинна сумка сіро-синього кольору з написом «Staff»,

- банківська картка банку «Монобанк»,

- шкіряний гаманець, які матеріальної цінності для потерпілої не представляють,

- мобільний телефон марки «Huawei» модель «Р Smart 2021» IMEI 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , в корпусі синього кольору, вартістю 2754 гривні 40 копійок,

чим спричинив ОСОБА_4 матеріальний збиток на суму в розмірі 2754 гривень 40 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково. Пояснив суду, що він працює слюсарем. В липні 2022 року він обходив район по роботі. У дворі будинку на майданчику, біля стежки, в 1 метрів від дерева, він побачив чорну сумку. Поруч з нею нікого не було, він вирішив, що це безхазяйне загублене кимось майно, тому взяв сумку собі. Сумка була відчинена, всередині він знайшов мобільний телефон та банківські картки. Мобільний телефон був вимкнутий, він хотів увімкнути його щоб знайти власника. Він пішов на ринок, де в кіоску займаються ремонтом техніки. Запитав, чи можна увімкнути телефон. Чоловік відповів, що не можливо. Він залишив телефон в кіоску під заставу в 200 гривень. Також він пішов у магазин, спробував на касі сплатити за товар знайденою банківською карткою для того, щоб перевірити чи є там залишок коштів. На касі транзакція була відхилена з невідомих причин, він сплатив за продукти своїми готівковими коштами. Він вирішив, що картка не працює та викинув її у смітник. Сумку він залишив у себе на роботі, більше її не бачив. Можливо хтось її забрав. Пояснив суду, що він усвідомлював, що сумка з речами йому не належить, але він вважав, що вона загублена кимось, є безхазяйною, хотів спробувати знайти власника. У нього не було заздалегідь умислу викрадати цю сумку. Разом з тим пояснив, що повністю визнає свою вину у вчиненому злочині, щиро кається.

Незважаючи на те, що ОСОБА_5 повідомив суду, що повністю визнає свою вину та щиро кається, суд вважає, що обвинувачений фактично не погоджується із кваліфікацією суб`єктивної сторони кримінального правопорушення у вигляді прямого умислу, оскільки пояснював суду, що не мав наміру викрадати сумку, у нього був відсутній умисел на викрадення. Суд розцінює позицію ОСОБА_5 як часткове визнання вини. Разом з тим винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину в повному обсязі доведена в ході судового розгляду на підставі досліджених по справі доказів.

Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що вона має двох синів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . 27.07.2022 року о 10-30 годині діти пішли грати у футбол у двір. Син взяв з собою належну їй сумку, в якій знаходився мобільний телефон та гаманець із банківською карткою. Далі зі слів сина їй відомо, що він залишив сумку біля дерева, вони грали з братом у футбол. Бачили чоловіка, який проходив біля сумки. Далі від сусіда їй стало відомо, що у сина викрали сумку, карткою намагались сплатити в магазині АТБ.

Неповнолітній свідок ОСОБА_9 , допитаний в присутності законного представника ОСОБА_10 , суду пояснив, що 22.07.2022 року він з братом ОСОБА_8 пішов грати у футбол у двір будинку. З собою він взяв сумку матері, в якій були телефон Хуавей , гаманець та банківська картка. Сумку він поклав біля дерева, вони з братом були на майданчику на відстані 10-15 метрів, грали у футбол, більше нікого поруч не було. До дерева підійшов обвинувачений ОСОБА_5 , якого він впевнено впізнає в залі суду, та стояв біля дерева близько 5 хвилин. ОСОБА_5 пішов, а він через деякий час виявив, що сумка відсутня. Телефон в сумці був увімкнений, заблокований паролем. Через 5-10 хвилин телефон був уже вимкнений та на дзвінки не відповідав. Далі прийшло смс повідомлення про спробу розрахуватись банківською карткою. Оскільки гроші на картці були відсутні, транзакція була відхилена.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що він займається ремонтом техніки в кіоску, розташованого на ринку Ювілейний в м. Запоріжжі. В липні 2022 року до нього в кіоск прийшов раніше невідомий обвинувачений ОСОБА_5 та попросив відремонтувати мобільний телефон Хуавей , який не вмикається. Він перевірив телефон та не зміг його увімкнути. Він сказав ОСОБА_5 , що телефон можливо лише купити на запчастини. ОСОБА_5 погодився та продав телефон за 200 грн. Далі вони змогли його відремонтувати та увімкнути. Через деякий час телефон вилучили працівники поліції.

27.07.2022 року слідчий відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 провів огляд місця події ділянки місцевості біля будинку №3-А по вул. Героїв 93-ої бригади в м. Запоріжжя (а.с. 43-51).

27.07.2022 року слідчий відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 провів огляд місця події ділянки місцевості біля магазину АТБ, розташованого біля будинку №16-А по вул. Героїв 93-ої бригади в м. Запоріжжя. На сміттєвому баку біля входу в магазин біла виявлена банківська картка Монобанк (а.с. 52-61).

28.07.2022 року слідчий відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 провів огляд предмету коробки від мобільного телефону «Huawei» модель «Р Smart 2021» IMEI 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 (а.с. 63-67).

11.08.2022 року слідчий відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 провів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, в ході якого неповнолітній свідок ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_5 , який 27.07.2022 року стояв біля дерева, де лежала його сумка, інших осіб там не було, а через деякий час після того як цей чоловік пішов, він виявив відсутність сумки (а.с. 71-73).

27.08.2022 року слідчий відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 провів слідчий експеримент за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_9 , в ході якого ОСОБА_9 показав те саме він поклав сумку матері ОСОБА_4 . Далі неповнолітній свідок показав місце, де стояв ОСОБА_5 . Слідчий виміряв, що відстань між свідком та обвинуваченим складає 11,5 метрів (а.с. 74-79).

Згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи №1900 від 11.08.2022 року, ринкова вартість мобільного телефону марки «Huawei» модель «Р Smart 2021» IMEI 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , в корпусі синього кольору, складає 2754 гривень 40 копійок (а.с. 81-87).

06.08.2022 року слідчий відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 провів огляд відеозапису з камер відеоспостереження магазину АТБ, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Героїв 93-ої бригади, 16-А. На записі видно, як 27.07.2022 року о 14:28 годині ОСОБА_5 намагається розрахуватись на касі банківською карткою чорного кольору. Далі о 14:29 годині ОСОБА_5 виходить із магазину та викидає банківську картку у смітник. Відеозапис був оглянутий в судовому засіданні, ОСОБА_5 не заперечував, що він зображений на відеозаписі (а.с. 90-98, 101).

09.08.2022 року слідчий відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 провів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, в ході якого свідок ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_5 , який 27.07.2022 року близько 13-00 години підійшов до кіоску та запропонував купити у нього мобільний телефон Хуавей за 200 гривень, на що свідок погодився (а.с. 71-73).

01.08.2022 року слідчий відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 провів огляд предмету мобільного телефону «Huawei» модель «Р Smart 2021» IMEI 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 .

Надаючи оцінку діям ОСОБА_5 , суд виходить із того, що крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

Суд застосовує у справі правовий висновок, зроблений Верховний Судом України у справі №5-2кс14, викладений у постанові від 06.03.2014 року, де суд касаційної інстанції зазначив, що:

«Частина перша статті 185 КК встановлює кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна; вона охороняє право власності і забороняє вчиняти зазначені у ній дії. Ця норма містить обов`язкові ознаки складу злочину, які виокремлюють (ідентифікують) фактично вчинені дії як крадіжку й відрізняють її від діянь, що посягають на інші об`єкти кримінально-правової охорони, або від фактів, які зумовлюють виникнення інших (некримінальних) правовідносин.

Визначальною ознакою крадіжки є суб`єктивна сторона цього злочину, тобто психічне ставлення винної особи до вчинюваних нею дій. Така особа розуміє, що заволодіває чужим майном, усвідомлює, що воно належить конкретному власнику і що вона обертає його на свою користь протиправно шляхом таємного викрадення.

Зміст суб`єктивної сторони цього діяння розкривається через предмет і об`єктивну сторону цього злочину, зокрема через його зовнішні поведінкові ознаки місце, час, спосіб та обставини скоєння злочину.

Предметом крадіжки завжди є будь-яке чуже майно чи майнові права на нього. Нерідко це майно може знаходитися на відкритій місцевості, у місцях загального користування чи перебувати в іншому доступному місці. Правовий режим такого майна не завжди означає, що воно є нічийним, таким, від якого власник відмовився чи втратив з ним зв`язок.

Про те, що майно, доступ до якого був неутруднений, має власника, що воно тимчасово з якихось причин опинилося поза увагою останнього, що власник фактично не втратив над ним контролю і завжди може його поновити, а також те, що особа, яка виявляє таке майно й заволодіває ним, фактично викрадає його, можуть свідчити такі обставини:

- індивідуальні відмінні ознаки предмета майна (тип, вид, найменування, особливості тощо), з вигляду яких винна особа в змозі визначити власника майна;

- конкретна характеристика місця перебування майна на момент його виявлення, яка дає можливість визначити (побачити, виявити) межі приватності місця знаходження майна;

- зазвичай нетривалий час, упродовж якого у винної особи визріває і реалізується намір заволодіти майном;

- причини появи майна на місці виявлення, умови та обставини його перебування там, з яких можна визначити ознаки належності майна конкретній особі та простежити її зв`язок з ним.

Про умисел на викрадення майна за аналізованих підстав може свідчити поведінка винної особи під час та після злочину. Навіть якщо ця особа до виявлення майна мала якийсь свій порядок дій, після його виявлення відмовляється від своїх планів, заволодіває майном і зникає з місця події.

Спосіб викрадення майна є таємним, одним із різновидів якого є викрадення майна у присутності інших осіб, які, на переконання винної особи, не сприймають його дії як викрадення майна. Враховуючи специфіку цього злочину, способами вилучення майна переважно виступають фізичне витягання, переміщення, видалення його з володіння власника.»

Судом у справі за обвинуваченням ОСОБА_5 було встановлено, що предметом викрадення була сумка, в середні якої знаходився мобільний телефон та банківська картка. Сумка лежала поруч із деревом біля грального майданчика. На гральному майданчику на відстані 11 метрів від сумки діти потерпілої ОСОБА_4 грали у футбол.

Обвинувачений ОСОБА_5 , виявивши сумку, одразу пішов з місця, незважаючи на те, що слідчий експеримент підтвердив, що ОСОБА_5 не міг не бачити неповнолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , які грають на майданчику.

Далі ОСОБА_5 замість того, щоб намагатись розшукати власника сумки, одразу пішов на ринок Ювілейний, де продав мобільний телефон за 200 гривень, тим самим розпорядився викраденим майном.

Після цього обвинувачений пішов у магазин АТБ, де намагався сплатити викраденою карткою за придбані товари, проте у нього це не вийшло, оскільки на картці не було грошових коштів. Розуміючи, що не картці недостатньо коштів, ОСОБА_5 одразу викинув її у смітник, що свідчить про те, що він намагався приховати сліди вчинення злочину та не бажав шукати власника банківської картки.

Вказані фактичні обставини дають підстави для висновку, що ОСОБА_5 побачив, що неповнолітні діти грають у футбол та не спостерігають за сумкою, в цей час у нього виник умисел таємно привласнити сумку з майном. Для цього ОСОБА_5 деякий час, близько 5 хвилин, постояв біля дерева з сумкою, переконався, що має можливість піти із сумкою, не будучи поміченим іншими особами, розуміючи, що сумка має власника та не є загубленою. Далі обвинувачений, отримавши можливість розпоряджатися сумкою, вчинив подальші корисливі дії - продав мобільний телефон та намагався сплатити банківською карткою за товари в магазині.

Жодних дій для пошуку власника ОСОБА_5 не здійснив.

Таким чином, доводи ОСОБА_5 та його захисника про відсутність умислу на крадіжку суд вважає безпідставними, такими, що спростовуються дослідженими доказами по справі, та бажанням уникнути відповідальність за вчинений злочин.

При встановлених обставинах, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненому злочині в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено. Суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_5 про те, що він визнає свою вину у вчиненні злочину та щиро кається, оскільки фактично він не визнав свою винуватість, протягом розгляду справи наполягав на тому, що прямий умисел на вчинення злочину у нього був відсутній.

Обставиною, яка обтяжує покарання є рецидив злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставину, що обтяжує покарання, особу обвинуваченого, який має неповну середню освіту, має постійне місце проживання, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, працює та має позитивну характеристику з роботи, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів, в тому числі проти власності, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

З матеріалів кримінального провадження видно, що раніше ОСОБА_5 неодноразово вже притягався до кримінальної відповідальності за вчинення тотожних злочинів. До обвинуваченого вже застосовувався інститут звільнення від відбування покарання. Однак ОСОБА_5 не виправдав довіри, ставши знову на шлях вчинення нових злочинів. Відтак звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання в минулому не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві.

Із врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів.

Суд враховує думку потерпілої ОСОБА_4 , яка просила суд призначити не суворе покарання обвинуваченому.

Потерпіла ОСОБА_4 цивільний позов не заявила.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня звернення вироку до виконання.

Речові докази:

-мобільний телефон «Huawei» модель «Р Smart 2021» та коробку до нього, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 , - залишити їй за належністю;

-двд диск із відеозаписом, долучений до матеріалів кримінального провадження - зберігати у справі.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1