Код суду 233 Справа № 233/1532/22
Вирок

Іменем України

13 лютого 2023 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000282 від 02 липня 2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка, Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2022 року приблизно о 08 годині 30 хвилин, більш точного часу встановлено не було, ОСОБА_4 прийшов в гості до своєї співмешканки - ОСОБА_6 , з якою перебував у близьких відносинах, за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та її бабуся ОСОБА_7 почали вживати спиртні напої. Під час вживання спиртного, ОСОБА_6 розповіла, що напередодні гуляла із військовими та розпивала із ними спиртні напої. В цей час ОСОБА_4 через ревнощі став відчувати неприязнь до ОСОБА_6 .

Того ж дня, приблизно о 09 годині 45 хвилин, більш точного часу встановлено не було, ОСОБА_7 пішла із зазначеної квартири та ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 продовжили вживати спиртні напої до 12 години 00 хвилин.

Під час вживання спиртного між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 почалася сварка під час якої ОСОБА_4 звинувачував ОСОБА_6 у зраді із військовими. Під час сварки у ОСОБА_4 на ґрунті ревнощів виник злочинний умисел, направлений на умисне противоправне заподіяння смерті ОСОБА_6

02 липня 2022 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, більш точного часу встановлено не було, ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у зальній кімнаті квартири АДРЕСА_3 , підійшов до ОСОБА_6 , яка лежала на ліжку та негайно реалізуючи свій злочинний умисел, з метою умисного протиправного заподіяння смерті останній, кулаками обох рук наніс ОСОБА_6 приблизно 15 ударів по голові та обличчю, при цьому остання намагалась закрити обличчя руками та ОСОБА_4 продовжував наносити удари по обличчю та рукам ОСОБА_6 . Під час завдання вищевказаних ударів ОСОБА_6 намагалась піднятись з ліжка, однак, через удари, які продовжував наносити ОСОБА_4 кулаками рук в область голови та обличчя, ОСОБА_6 4 (чотири) рази вдарилась потилицею о дерев`яний підлокітник ліжка.

Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 , схопив останню руками ззаду за футболку та стягнув силою на підлогу, поклавши обличчям до підлоги, сів на неї зверху та наніс приблизно 10 послідовних ударів кулаками обох рук по боках.

Своїми діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження: чотири забиті рани потиличної ділянки голови в центрі та зліва, синці чола праворуч з переходом на скроневу область, чола в центрі, лівої скроневої області, верхньої повіки лівого ока, спинки носу, правої щоки, лівої та правої вушних раковин, підборіддя зліва, садна тім`яної області голови праворуч, чола праворуч, міжбрівної ділянки, чола зліва, верхньої повіки лівого ока, носу, скроневої області праворуч, виличної області праворуч, лівої щоки, крововиливи в слизову повік очей, крововиливи та забиті рани слизової верхньої та нижньої губи, зливні крововиливи у м`які покрови голови праворуч та зліва, крововилив під тверду мозкову оболонку праворуч (100 мл крові) зі зміщенням серединних структур головного мозку, крововиливи під м`які мозкові оболонки головного мозку в проекції тім`яних часток та лівої лобної частки; синці в області рукоятки грудини, в області мечоподібного відростку, лівої молочної залози, грудної клітини зліва по середній пахвовій лінії, вздовж зовнішнього краю лівої лопатки, на грудній клітині праворуч по середній ключичній лінії, переломи 5,6 ребер праворуч по середній ключичній лінії, 9 ребра праворуч по передній пахвовій лінії прямого характеру, переломи 8, 9, 10 ребер зліва по передній пахвовій лінії прямого характеру; садна шиї в верхній та середній третинах, синці в області крила тазу зліва, лівого плечового суглобу, лівого плеча, лівого передпліччя, лівої кисті, правого передпліччя, правого стегна, правого колінного суглобу, лівого стегна, садна правого ліктьового суглобу, правого передпліччя, лівого ліктьового суглобу, колінних суглобів.

Смерть ОСОБА_6 настала на місці, причиною її смерті стала тупа травма голови з множинними синцями та саднами голови та обличчя, крововиливами у м`які покрови голови, крововиливом під тверду мозкову оболонку головного мозку праворуч (100 мл крові) зі зміщенням серединних структур головного мозку, крововиливами під м`які мозкові оболонки головного мозку, що ускладнилося набряком головного мозку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому правопорушення. Пояснив, що обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності, додав, що 02 липня 2022 року йому подзвонила ОСОБА_8 та сказала щоб він прийшов до неї та купив пляшку горілки. Разом з нею була бабуся та вони розпивати горілку втрьох. Під час спілкування ОСОБА_9 розповіла, що вночі випивала спиртні напої з військовослужбовцями. Бабуся пішла по своїх справах, а вони залишились вдвох, продовжували вживати горілку та почали сваритись. Близько 12 години він став наносити удари долонею по обличчю ОСОБА_9 . В цей час вона сиділа на ліжку. Від цих ударів ОСОБА_9 , сидячі на ліжку, відкидалась назад та билась о бильце ліжка. Після того він стягнув її на підлогу та кулаками рук наніс декілька ударів по тулубу з різних боків. Скільки ударів він наніс точно не пам`ятає, бив по голові, обличчю, ОСОБА_9 закривала обличчя руками. Потім ОСОБА_9 підвелась з полу та лягла на ліжко до стіни. Він подумав, що вона спить і ліг поряд з нею. Прокинувся від стуку в двері, то прийшла бабуся. Бабуся сказала, що ОСОБА_9 не дихає і вигнала його. Він пішов до матері, перевдягнувся, взяв ключі від квартири тітки та пішов туди, щоб поміркувати, що робити далі. На футболці яку він залишив у матері була кров. Спочатку побиття ОСОБА_9, крові у неї він не бачив, припускає, що вона з`явилась потім і він забруднився коли спав поруч з нею. З ОСОБА_9 у нього були близькі стосунки, вони жили разом як чоловік і жінка. Зазначив, що наміру вбивати ОСОБА_9 у нього не було, він не знав, що вона померла. У ОСОБА_9 був син ОСОБА_10 в березні йому було три роки на той час він знаходився у ОСОБА_26 мами. Грошовими коштами на поховання ОСОБА_9 не помагав, бо знаходився в поліції, після скоєного у бабусі ОСОБА_9 вибачення не просив, був у ступорі від вчиненого, отямився лише коли прийшов до себе додому. Повідомив суд, що 3 липня 2022 року об 11 годині 00 хвилин до 07 липня 2022 року утримувався у камері попереднього ув`язнення у ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, можливо одягали кайданки, точно не пам`ятає, на слідчі дії його привозили працівники поліції. Після обрання запобіжного заходу його відвезли до КПЗ в м. Дружківка, а потім до Дніпра.

Потерпіла ОСОБА_11 , про час і місце розгляду кримінального провадження повідомлялась належним чином, в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність, просила призначити суворе покарання. З огляду на що, суд, заслухавши думку учасників судового провадження та переконавшись в тому, що за відсутності потерпілої можливо з`ясувати всі обставини, що мають значення для розгляду кримінального провадження прийшов до висновку про розгляд кримінального провадження у її відсутність.

За приписами ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінювати кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку.

Не дивлячись на повне визнання вини обвинуваченим, його винуватість у пред`явленому обвинуваченні повністю підтверджується зібраними та безпосередньо, відповідно до ч. 1 ст. 23 КПК України, дослідженими в судовому засіданні доказами, на підставі всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а саме:

- змістом протоколу огляду місця події від 02 липня 2022 року з доданими фототаблицями, складеного у присутності понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , згідно даним якого оглянуто квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , в спальній кімнаті на ліжку виявлено труп ОСОБА_6 з численними тілесними ушкодженнями (т.1 а.с. 64- 71);

- змістом протоколу огляду трупа від 04 липня 2022 року, складеного у присутності понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , згідно даним якого оглянуто труп ОСОБА_6 , 1991 р.н. та відібрано зразок крові на марлі, зрізи нігтів та волосся, клапоть шкіри із ранами, одяг, (т.1 а.с. 80-84);

- висновком експерта ОСОБА_16 №169 від 22 серпня 2022 року судово-медичної експертизи, відповідно до даних якого при судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_6 встановлені наступні тілесні ушкодження: чотири забиті рани потиличної ділянки голови в центрі та зліва, синці чола справа с переходом на скроневу область, чола в центрі, лівої скроневої області, верхньої повіки лівого ока, спинки носу, правої щоки, лівої та правої вушних раковин, підборіддя зліва, садна тім`яної області голови справа, чола справа, міжбрівної ділянки, чола зліва, верхньої повіки лівого ока, носу, скроневої області справа, виличної області справа, лівої щоки, крововиливи в слизову повік очей, крововиливи та забиті рани слизової верхньої та нижньої губи, зливні крововиливи у м`які покрови голови справа та зліва, крововилив під тверду мозкову оболонку головного мозку справа(100 мл крові) зі зміщенням серединних структур головного мозку, крововиливи під м`які мозкові оболонки головного мозку в проекції тім`яних долей та лівої лобної долі, які утворились при життєво, незадовго до настання смерті, за механізмом ударів та третя від дії тупих предметів, які згідно пункту 2.1.3(г) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України. Від 17.01.1995 р. мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Синці в області рукоятки грудини, в області мочеподібного відростку, лівої молочної залози, грудної клітини зліва по середній паховій лінії, вздовж зовнішнього краю лівої лопатки, на грудній клітині справа по середній паховій лінії, вздовж зовнішнього краю лівої лопатки, на грудній клітині справа по середній ключичній лінії, перелом 5, 6 ребер справа по середній ключичній лінії, 9 ребра справа по передній паховій лінії прямого характеру, перелом 8,9,10 ребер зліва по передній паховій лінії прямого характеру, які утворились при життєво, незадовго до настання смерті, за механізмом ударів від тупих предметів, які згідно пункту 2.2.1 (в) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості та не знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті.

Садна шиї в верхній та середній третинах, синці в області крила тазу зліва, лівого плечового суглоба, лівого плеча, лівого передпліччя, лівої кістки, правого передпліччя, правого стегна, правого колінного суглобу, лівого стегна, садна правого ліктьового суглобу, правого передпліччя, лівого ліктьового суглобу, колінних суглобів, які утворились при життєво, незадовго до настання смерті, за механізмом ударів та тертя від дії тупих предметів, які згідно пункту 2.3.1 (б) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. мають ознаки легких тілесних ушкоджень та не знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті.

Причиною смерті ОСОБА_6 стала тупа травма голови з множинними синцями та саднами голови та обличчя, крововиливами у м`які покрови голови, крововиливом під тверду мозкову оболонку головного мозку справа (100 мл крові) зі зміщенням серединних структур головного мозку, крововиливами під м`які мозкові оболонки головного мозку, що ускладнилося набряком головного мозку.

Смерть ОСОБА_6 настала не менше ніж за 24 години до моменту дослідження її трупу в морзі.

При судово-токсикологічному дослідженні крові і сечі від трупу ОСОБА_6 , 1991 р.н., виявлений спирт етиловий в кількості: в крові 4,18%, в сечі 6,0 %, що свідчить про те, що на момент смерті вона могла знаходитись в алкогольного сп`янінні тяжкого ступеня (т.1 а.с.76-80);

- висновком експерта ОСОБА_17 №338 від 22 липня 2022 року судово-медичної експертизи зразка крові ОСОБА_6 , відповідно до даних якого кров ОСОБА_6 належить до групи А з ізогематоглютиніном анти -В ізосерологічної системи АВ0 (т.1 а.с.118);

- висновком експерта ОСОБА_17 №338/1 від 22 липня 2022 року судово-медичної експертизи зразка крові ОСОБА_4 , відповідно до даних якого кров ОСОБА_4 належить до групи А з ізогематоглютиніном анти -В ізосерологічної системи АВ0 (т.1 а.с. 121);

- висновком експерта ОСОБА_18 №668 МК від 12 серпня 2022 року судово-медичної експертизи, відповідно до даних якого при судово-медичній експертизі шматка шкіри з потиличної ділянки голови з ранами від трупу ОСОБА_6 маються три ушкодження, які є забитими ранами і заподіянні з великою силою (великою швидкістю дії) кожна в результаті одного удару тупого твердого предмета (предметів), контактуюча поверхня якого - прямолінійне чи декілька дуговидне, довжиною не більше 54 мм у межах контакту, ребро (т.1 а.с.140-144);.

- додатковим висновком експерта №3 до висновку експерта ОСОБА_16 від 22 серпня 2022 року судово-медичної експертизи №169, відповідно до даних якого тілесні ушкодження у гр-ки ОСОБА_6 утворились не менше чим від 14 травматичних впливів в область голови та обличчя, 2-х травматичних впливів в області шиї, 6 травматичних впливів в області грудної клітини та 10 травматичних впливів в області кінцівок. Смерть потерпілої гр-ки ОСОБА_6 настала від тілесних ушкоджень виявлених в ділянці голови та обличчя. Враховуючи характер ушкоджень, їх локалізацію, в момент отримання потерпілою тілесних ушкоджень взаємне розташування напарника та потерпілої змінювалось та вона могла знаходитись у любій позі доступній для їх отримання. Показання ОСОБА_4 про механізм спричинення тілесних ушкоджень гр-ці ОСОБА_6 , даних ним в протоколі проведення слідчого експерименту від 06.07.2022 р., не суперечать механізму утворення тілесних ушкоджень виявлених у гр-ки ОСОБА_6 , встановлених судово-медичним експертом;

-змістом протоколу проведення слідчого експерименту від 6 липня 2022 року, що також зафіксовано на технічному носії, проведеного з метою перевірки і уточнення відомостей обставин події, яка мала місце 02 липня 2022 року, за участю підозрюваного ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 , у присутності понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_19 , згідно даним якого ОСОБА_4 пояснив, як завдавав удари руками ОСОБА_6 , остання билась об спинку ліжка, підводилась і так відбувалось чотири рази. Зазначив кількість нанесених ударів: 15 ударів руками по голові, 10 ударів кулаками по боках. Показав, що коли зупинився ОСОБА_6 залізла на ліжко де лежала мовчки. В цей час він випив спиртного та ліг поруч з ОСОБА_6 спати. (т.1 а.с.103-105); Свідчення ОСОБА_4 , які були отримані під час проведення слідчого експерименту з його участю, не суперечать механізму утворення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_6 встановлених судово-медичним експертом. (т.1 а.с. 153 зворот).

-змістом протоколу проведення слідчого експерименту від 6 липня 2022 року, що також зафіксовано на технічному носії, проведеного з метою перевірки і уточнення відомостей обставин події, яка мала місце 02 липня 2022 року, за участю свідка ОСОБА_7 , у присутності понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_19 , згідно даним якого ОСОБА_7 пояснила, що о 18.00 повернулась додому та побачила ОСОБА_6 на ліжко без ознак життя, обличчя, голова, плечі та руки були у синцях. Ктиторов знаходився поруч, вона скинула його з ліжка та побачила, що у нього руки були в крові. (т.1 а.с.106-108);

- постановою про визнання речовими доказами від 06 липня 2022 року, якою визнано речовими доказами: металеву ложку для взуття на поверхні якої виявлено нашарування речовини бурого кольору, простирадло на поверхні якого виявлено нашарування речовини бурого кольору, зразок крові ОСОБА_6 , зрізи нігтів та волосся ОСОБА_6 , клапоть шкіри з потилиці на якому мають пошкодження, футболку та лосини ОСОБА_6 , два черевики темно-синього кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, зразок крові ОСОБА_4 , змиви речовини бурого кольору з бильця дивану, електронний носій « KIOXIA» micro SD 16 GB №2116РV4340У із відеозаписом огляду місця події, слідчого експерименту із свідком ОСОБА_7 , слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_4 (т.1 а.с.109-110);

-Висновком судово-медичної експертизи №338/2 від 26 липня 2022 року відповідно до якого встановлено, що на фрагменті марлі зі змивом з бильця ліжка встановлена наявність крові людини та не виключена можливість походження зазначеного сліду за рахунок крові потерпілої (т.1 а.с. 124-126);

-висновком судово-психіатричної експертизи № 333 від 12 серпня 2022 року, згідно якого ОСОБА_4 у період інкримінованого йому діяння на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки не страждав і в теперішній час не страждає. У період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. ОСОБА_4 у теперішній час також може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.1 а.с.146-149).

Суд оцінює зібрані та дослідженні по кримінальному провадженні докази в сукупності та взаємозв`язку за критеріями належності та допустимості.

Переважну більшість досліджених в судовому засіданні доказів суд вважає:

-належними, оскільки всі вони стосуються обставин скоєних злочинів і мають значення для кримінального провадження;

-допустимими, оскільки не встановлено порушень норм кримінально-процесуального закону під час їх збирання;

-достовірними, оскільки вони не суперечать один одному та доповнюють один одного.

Виключенням є протоколу огляду речей від 05 липня 2022 року, складений у присутності понятих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , згідно даним якого ОСОБА_4 добровільно надав належні йому черевики темно-сірого кольору (а.с. 89-94). У цих черевиках він був взутий під час вчинення кримінального правопорушення стосовно ОСОБА_6 2 липня 2022 р. та на поверхні яких спереду виявлено нашарування речовини бурого кольору у вигляді крапель. Під час проведення судово-медичної експертизи поверхні черевиків, які належать ОСОБА_4 №407 від 05.08.2022 р. експерт ОСОБА_22 зазначив, що на зовнішній поверхні черевиків на деяких об`єктах встановлена наявність крові, визначений білок людини, проте статева та групова належність крові не встановлена, тому висловитись про її походження від ОСОБА_6 не виявляється можливим. (т.1 а.с.128-132); Таким чином в ході вказаного огляду, що підтверджено судово-медичним експертом, жодної доказової інформації, в розумінні ст. 84 КПК України виявлено не було.

Суд також не приймає на підтвердження доказу винуватості протокол огляду речей від 05 липня 2022 року, складений у присутності понятих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , згідно з даним якого ОСОБА_23 добровільно надала для огляду футболку, яка належить її сину ОСОБА_24 (а.с. 96-100). На зовнішній поверхні спереду футболки у правому куті та зовнішній поверхні позаду наявне нашарування речовини бурого кольору. Зі слів ОСОБА_23 2 липня 2022 р. ОСОБА_4 прийшов у вказаній футболці та пояснив, що на ній кров ОСОБА_6 . Під час проведення судово-медичної експертизи футболки білого кольору із візерунками сірого кольору з нашаруванням речовини бурого, яка належить ОСОБА_4 №407/2 від 19.07.2022 р. експерт ОСОБА_25 зазначив, що наявності крові не встановлено, клітини з ядрами та мікрочастки тканини людини не знайдені (т.1 а.с.133-135); Таким чином в ході вказаного огляду, що підтверджено судово-медичним експертом жодної доказової інформації, в розумінні ст. 84КПК України виявлено не було.

Обвинувачений ОСОБА_24 в судовому засіданні 20 жовтня та 02 листопада 2022 року заявив, що незаконно утримувався у КПЗ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області та застосування до нього кайданків.

Як визначив ЄСПЛ у справах "Вергельський проти України" (заява № 19312/06, рішення від 12 березня 2009 року) та "Яременко проти України" (заява № 32092/02, рішення від 12 червня 2008 року), якщо особа висуває небезпідставну скаргу про те, що вона була піддана поганому поводженню з боку суб`єктів владних повноважень усупереч ст. 3 Конвенції, то, у світлі загального обов`язку держави відповідно до ст. 1 Конвенції, зазначене вимагає проведення ефективного офіційного розслідування. Це означає, що таке розслідування має бути ретельним, а органи влади завжди повинні добросовісно намагатися з`ясувати те, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки, а тим паче обґрунтовувати ними свої рішення.

Перевірка доводів обвинуваченого має суттєве значення для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, і формальний підхід до перевірки таких тверджень є неприпустимим, адже встановивши та визнавши порушення прав особи, суд має в подальшому встановити, чи вплинули вони на загальну справедливість судового розгляду, чи мали своїм наслідком обмеження її прав, пов`язаних із процесом доказування (представленням та доведенням своєї правової позиції перед судом), та чи є достатньою сукупність доказів, що залишилась після виключення з обсягу доказової бази доказів, отриманих унаслідок істотного порушення прав та свобод людини, для підтвердження або спростування доведеності вини особи в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях. Такий підхід цілком узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року (справа № 1-4/06).

Забезпечення перевірки заяви про застосування недозволених методів ведення досудового розслідування, шляхом проведення уповноваженим органом офіційного розслідування із внесенням відомостей до ЄРДР щодо можливих порушень прав людини, гарантованих статтями 27, 28 Конституції України, є обов`язковим, та судом під час розгляду вказаного кримінального провадження дотримано цю вимогу.

Так, ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 листопада 2022 року Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Краматорську доручалося проведення перевірки доводів обвинуваченого.

Постановою слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідування (з дислокацією у м. Краматорськ) від 26 січня 2023 року кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України було закрите, у зв`язку з відсутністю в діях працівників поліції складу кримінального правопорушення. Об`єктивних відомостей щодо утримання ОСОБА_4 в приміщенні відділу поліції не отримано. Вказана постанова обвинуваченим не оскаржувалась. Крім того, під час проведення слідчих дій ані обвинувачений, ані його захисник жодних скарг або зауважень не заявляли.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст. 115 КК України - як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Підстав, відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_4 щодо визнання своєї вини в скоєнні злочину передбаченого. ч. 1 ст. 115 КК України та посилання на те, що наміру вбивати потерпілу ОСОБА_6 в нього не було, суд розцінює, як намагання обвинуваченого пом`якшити відповідальність за скоєний злочин.

Вбивство це винне, протиправне заподіяння смерті іншій людині. Об`єктом цього злочину є життя людини.

Об`єктивна сторона даного злочину характеризується діянням у вигляді посягання на життя іншої людини, наслідком у вигляді настання смерті людини та причинним зв`язком між вказаними діяннями та наслідком.

Дії, що охоплюються диспозицією ч. 1 ст. 115 КК України можуть бути вчинені як з прямим умислом, коли винний усвідомлює суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає її настання, або з непрямим умислом - коли винний хоча і не бажає настання смерті іншої людини, але свідомо це припускає.

Мотив і мета злочину та емоційний стан суб`єкту підлягають з`ясуванню, оскільки вони впливають на кваліфікацію умисного злочину. Таким чином, для притягнення до кримінальної відповідальності за вбивство необхідно встановити причинний зв`язок між діянням винного та настанням смерті потерпілого.

Питання про умисел обвинуваченого ОСОБА_4 суд вирішив виходячи з сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, кількість, характер і локалізацію тілесних пошкоджень, причини злочинних дій, поведінку обвинуваченого і потерпілої, що передувало події, їхні стосунки.

З урахуванням обстановки заподіяння шкоди життю потерпілої, за якої обвинувачений навмисно, свідомо наносив численні удари в життєво-важливі органи, суд приходить висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 не міг не усвідомлювати суспільно-небезпечний характер своїх дій і якщо не бажав, то свідомо повинен був припускати наслідки у вигляді смерті ОСОБА_6 .

Суд вважає правдивими, послідовними та такими, що узгоджуються із зібраними по справі доказами покази обвинуваченого, якими він підтверджував зазначений в обвинуваченні механізм нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілій, їх кількість та локалізацію та наявність вини у вчиненні злочину. При цьому заперечення наявності умислу на заподіяння смерті потерпілій суд не приймає до уваги, оскільки вони ґрунтуються лише на його твердженнях та не підкріплені будь-якими фактичними даними, у зіставленні з сукупністю наведених судом доказів.

Cуд дійшов висновку, що обвинувачений під час скоєння злочину мав на меті спричинити смерть потерпілої з метою помсти на ґрунті раптово виниклої образи, ревнощів за те, що вона напередодні була з військовими. При цьому він усвідомлював значення своїх дій, керував ними, бажав нанести потерпілій тілесні ушкодження. Нанесення обвинуваченим ударів у життєво важливі органи, механізм та локалізація ударів, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи, свідчать про наявність умислу саме на спричинення смерті потерпілій.

В судовому засіданні було встановлено, що численні удари ОСОБА_4 наніс потерпілій в область життєво-важливих органів, зокрема голови, що свідчить про бажання спричинити шкоду потерпілій (розправитися, помститися), продовжував свої дії, спрямовані на позбавлення життя потерпілої, бачив, що потерпіла, значно слабша за нього, опір йому не чинила, сиділа на ліжку, руками закрила обличчя та після його ударів по голові не утримувала рівноваги та билась головою об бильце ліжка. ОСОБА_4 не припинив свої дії та продовжував наносити удари, стягнув останню на підлогу та продовжував наносити удару по тулубу з обох боків, мав об`єктивну можливість, але не вжив заходів, щодо надання медичної допомоги потерпілій.

Аналізуючи у сукупності та взаємозв`язку представлені стороною обвинувачення докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 діяв з непрямим умислом.

Таким чином, враховуючи в сукупності всі обставини вчиненого діяння, докази обвинувачення, які переконливо свідчать про те, що поведінка засудженого до та після вчинення злочину, механізм, характер та спосіб нанесення, сила ударів та локалізація тілесних ушкоджень (в місце розташування життєво важливих органів людини, а саме голову), безумовно свідчить про спрямованість його дій саме на позбавлення життя потерпілої.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що обвинувачений мав умисел на заподіяння смерті потерпілій, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 115 КК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Судом проаналізовано ставлення ОСОБА_4 до вчиненого ним злочину та його поведінку після вчинення злочину.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи. Намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Однак, у матеріалах кримінальної справи стосовно обвинуваченого відсутні дані на підтвердження того, що ОСОБА_4 поряд із відсутністю цивільного позову, намагався б будь-яким чином допомогти сім`ї потерпілої оговтатись від пережитого, компенсувати перенесені страждання, чи полегшити душевний біль.

Також ОСОБА_4 не був позбавлений можливості викликати швидку допомогу особисто чи за допомогою інших громадян, сусідів, проте цього не зробив, навпаки пройшов додому, переодягся в чисті речі та пішов на квартиру тітки, переховувався від правоохоронних органів з метою уникнення покарання за вчинення особливо тяжкого злочину.

Таким чином, поведінка обвинуваченого в сукупності з усіма матеріалами справи, не може розцінюватись судом як щире каяття. Тому суд не застосовує до ОСОБА_4 обставину - щире каяття, як обставину, що пом`якшує покарання.

Така ж правова позиція висловлена в постанові ВС/ККС № 166/1065/18 від 18 вересня 2019 року.

Щире каяття, про яке ОСОБА_4 заявляв в судовому засіданні є спробою домогтися у такий спосіб пом`якшити покарання за вчинений злочин.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 суд вбачає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння; вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах.

Мотиви призначення покарання.

Прокурор у судовому засіданні зазначила, що у судовому засіданні встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, малолітня дитина залишилась сиротою, враховуючи обставини вчиненого злочини та особу обвинуваченого просила суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити покарання, з урахуванням обставин які обтяжують покарання, за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 років.

Потерпіла ОСОБА_11 в письмовій заяві від 3 жовтня 2022 року просила призначити суворе покарання.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що обвинувачений вину визнав в повному обсязі, не скривався від правоохоронних органів, розказував та показував як наносив удари, давав правдиві свідчення, тому на його думку, достатнім буде призначення мінімального покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Обвинувачений під час останньої репліки визнав себе винним, зазначив, що так трапилось, розкаюється у скоєному.

При призначенні покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб і характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків, тощо), особу винного і обставини, що обтяжують покарання.

Статтею 50 ч. 1, 2 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Також суд враховує, що відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю, право на життя є невід`ємним правом людини, ніхто не може бути свавільно його позбавлений. Формою державного захисту життя та особистої недоторканності людини є встановлення кримінальної відповідальності за злочини проти життя і здоров`я.

Приймаючи таке рішення суд, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, і на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, конкретні обставини вчинення злочинів, характер та спосіб вчиненого, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи яка вчинила злочин та попередження нових злочинів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, особу винного, який, відповідно до ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимостей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працездатний, але офіційно не працює, розлучений.

При призначенні покарання суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, репутацію, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Разом з цим, за приписами ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання, засудженому ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 07 липня 2022 року до 12 лютого 2023 року включно, а початок строку відбування покарання визначити з 13 лютого 2023 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою слід залишити до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Враховуючи, що на підставі ухвали слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 6 липня 2022 року накладено арешт на майно, яке в подальшому визнано речовими доказами, а розгляд провадження завершено, то арешт на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України підлягає скасуванню.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 363-368, 370, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 13 лютого 2023 року.

Зарахувати в строк відбування покарання, засудженому ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 07 липня 2022 року по 12 лютого 2023 року з розрахунку одному дню тримання під вартою відповідає один день попереднього ув`язнення.

Раніше обраний запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого суддіКостянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 6 липня 2022 року.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

-два черевики темно-синього кольору, вилучені 05 липня 2022 року, в період часу з 11.05 год. по 11.30 год. в приміщенні кабінету № 8 ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, за адресою: вул. Злагоди 2, м. Костянтинівка Донецької області та футболку білого кольору, вилучену 05 липня 2022 року, в період часу з 12.05 год. по 12.30 год. в приміщенні кабінету № 13 ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, за адресою: вул. Злагоди 2, м. Костянтинівка Донецької області, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,які передані на зберігання до ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №0000282 від 02.07.2022 р. за порядковим номером 458 - повернути за належністю ОСОБА_4

-електронний носій «KIOXIA» micro SD 16 GB №2116РV4340У із відеозаписом огляду місця події, слідчого експерименту із свідком ОСОБА_7 , слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_4 - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-металеву ложку для взуття на поверхні якої виявлено нашарування речовини бурого кольору, простирадло на поверхні якого виявлено нашарування речовини бурого кольору, зразок крові ОСОБА_6 , зрізи нігтів та волосся ОСОБА_6 , футболка та лосини ОСОБА_6 , зразки крові ОСОБА_4 , змиви речовини бурого кольору з бильця дивану - які передані на зберігання до ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №0000282 від 02.07.2022 р. за порядковим номером 458 - знищити;

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1