ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/336/23 Номер провадження 11-сс/814/456/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника підозрюваногоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 08 лютого 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2023 року за №0000075, задоволено частково клопотання слідчого СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 08 квітня 2023 року, підозрюваному

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Абрамівка Полтавського р-ну Полтавської обл., проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимому, останній раз

27 жовтня 2022 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч.4 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненому від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки.

Одночасно визначено ОСОБА_8 заставу 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 805 200 гривень, і в разі її внесення покладено на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, до 08 квітня 2023 року.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, учинити інше кримінальне правопорушення, обставини й тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбачене за його вчинення покарання, особу підозрюваного та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

Урахувавши положення ч.ч.3-5 ст.183 КПК України, слідчий суддя визначив ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, дійшовши висновку, що такий її розмір достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 08 лютого 2023 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчий суддя не врахував те, що: стороною обвинувачення не доведено наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України; визначив розмір застави, який є непомірним для підозрюваного, та вийшов за межі клопотання слідчого, оскільки в ньому не порушувалось питання про обрання ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, вивчила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ВП №3 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2023 року за №0000075 (а.п.7).

Досудовим розслідуванням установлено, що 04 лютого 2023 року приблизно о 04 годині ОСОБА_8 у квартирі АДРЕСА_2 в умовах воєнного стану, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, з метою заволодіння чужим майном вчинив на ОСОБА_11 напад, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, в ході якого наніс ОСОБА_11 численні удари кулаками й ногами в голову, тулуб, верхні та нижні кінцівки, заподіявши ОСОБА_11 : середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому десятого ребра по паховій лінії ліворуч; легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я закриту черепно-мозкову травму, синець біля правого ока з крововиливом у білкову оболонку, синець біля лівого ока, садна в скроневій ділянці ліворуч, забій м`яких тканин правої скроневої ділянки голови з внутрішкірними крововиливами. Подолавши у такий спосіб волю ОСОБА_11 до опору, ОСОБА_8 заволодів належним останньому мобільним телефоном «Xiaomi Redmi Note 9», вартістю 4 255 гривень.

08 лютого 2023 року слідчий ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором ОСОБА_10 , повідомив ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України (а.п.46-50).

Цього ж дня слідчий ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, поєднаного із застосуванням насильства, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого й свідків, учинити інше кримінальне правопорушення, та неможливістю інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам (а.п.1-54).

Так, слідчий суддя, задовольняючи частково наведене клопотання, застосував ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів і відповідно до ч.3 ст.183 КПК України одночасно визначив підозрюваному заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в разі внесення застави.

Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

За практикою Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Як видно з матеріалів провадження, необхідність застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 у апеляційній скарзі не оспорюється.

Разом з цим, розглядаючи клопотання про застосування підозрюваному виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, учинити інше кримінальне правопорушення, обставини й тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, що відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винуватим від 8 до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, особу підозрюваного та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 указаного особливо тяжкого злочину повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема даними: протоколів допитів потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 від 06 лютого 2023 року, які підтвердили те, що 04 лютого 2023 року приблизно о 04 годині в квартирі АДРЕСА_2 . ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння внаслідок вживання з ними спритних напоїв, наказав ОСОБА_11 віддати належний останньому мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 9», інакше він поб`є потерпілого. ОСОБА_11 відмовився це зробити та підозрюваний, діючи агресивно, інтенсивно, наніс йому численні удари кулаками й ногами в голову, тулуб, верхні та нижні кінцівки, після чого заволодів названим вище телефоном (а.п.12-13, 17-22); протоколів слідчих експериментів від 07, 08 лютого 2023 року, в ході яких потерпілий ОСОБА_11 і свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_14 відтворили зазначені вище обставини заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень потерпілому та заволодіння мобільним телефоном останнього (а.п.28-34); висновку судово-медичної експертизи №45 від 07 лютого 2023 року, відповідно до якого підозрюваним спричинено ОСОБА_11 середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому десятого ребра по паховій лінії ліворуч, легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я закриту черепно-мозкову травму, синець біля правого ока з крововиливом у білкову оболонку, синець біля лівого ока, садна в скроневій ділянці ліворуч, забій м`яких тканин правої скроневої ділянки голови з внутрішкірними крововиливами (а.п.15-16); протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 07 лютого 2023 року про те, що він 04 лютого 2023 року на прохання ОСОБА_8 заклав у ломбард мобільний телефон потерпілого та віддав отримані кошти підозрюваному (а.п.23); висновку спеціаліста №5/23 від 06 лютого 2023 року, яким установлено, що вартість викраденого ОСОБА_8 у ОСОБА_11 мобільного телефону «Xiaomi Redmi Note 9» з урахуванням його використання становить 4 255 гривень (а.п.27), та іншими доказами, долученими до матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, колегія суддів зауважує, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Ураховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження в даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. За практикою Європейського суду з прав людини, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в досліджуваній ситуації, а тому доводи захисника про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри є безпідставними.

У свою чергу, із урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності у даному кримінальному провадженні встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Наявні у справі факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування в клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого й свідків, учинити інше кримінальне правопорушення, що в свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

За матеріалами провадження підозрюваний неодноразово судимий, зокрема за вчинення аналогічних особливо тяжких корисливих злочинів розбоїв з кваліфікуючими ознаками, за що відбував тривалі строки покарань у місцях позбавлення волі, звідки звільнився 25 березня 2021 року (а.п.38-44), неодружений, не працює та не має міцних соціальних зв`язків (а.п.51), на спеціальних обліках у медичних закладах не перебуває (а.п.37).

Відповідно до ст.178 КПК України колегія суддів, ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому особливо тяжкого злочину в умовах воєнного стану, в період іспитового строку та в стані алкогольного сп`яніння, поєднаного із жорстоким заподіянням потерпілому численних ударів у життєво-важливі органи з метою заволодіння його майном, що має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, дані про особу підозрюваного в їх сукупності, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 .

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним стороною обвинувачення під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, як просить апелянт.

Згідно з ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, визначних ч.4 ст.183 КПК України.

На підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Таким чином, питання визначення застави при постановленні ухвали про тримання під вартою належить до дискреційних повноважень слідчого судді, який, виходячи з конкретних обставин справи, мети й достатності запобіжного заходу, приймає рішення про необхідність визначення чи невизначення названого альтеративного запобіжного заходу.

Як убачається з матеріалів справи, слідчий суддя, застосувавши ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначив підозрюваному заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, як альтернативний запобіжний захід, при тому, що обставини злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 , надавали слідчому судді право з огляду на положення п.1 ч.4 ст.183 КПК України не обирати розмір застави в даному кримінальному провадженні. Тобто, слідчий суддя в зазначеній частині прийняв рішення на покращення становища підозрюваного, оскільки в клопотанні органу досудового розслідування порушувалось питання про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу без визначення розміру застави, а тому доводи захисника щодо протилежного є необґрунтованими.

Обраний же слідчим суддею розмір застави з урахуванням обставин вчинення інкримінованого підозрюваному особливо тяжкого корисливого злочину повторно, із застосуванням до потерпілого насильства, небезпечного для життя та здоров`я останнього, та з використанням найбільш несприятливого для суспільства часу, тяжких обставин і умов, у яких опинилося суспільство; даних про особу підозрюваного, який веде системний злочинний спосіб життя; у співставленні з рядом існуючих ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, є справедливою альтернативою запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, здатен забезпечити виконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків і відповідає справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Тому зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження перевіркою матеріалів провадження.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 08 лютого 2023 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4