У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/1767/23

провадження № 1-кп/0285/395/23

27 березня 2023 року м.Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді........................................... ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання...................... ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ...................................................... ОСОБА_3 ,

обвинуваченого.........................................…. ОСОБА_4 ,

захисника........................................................ ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

кримінальне провадження, внесене 16.08.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000556,

по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця томської області, російської федерації, громадянина України,

який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 ,

раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч.4 ст.153 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор 24.03.2023 на електронну адресу суду надіслала клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки його строк спливає, а підстави, за яких він обраний у такому вигляді не відпали, ризики не зменшились.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила його задовольнити, зазначаючи про продовження існування ризиків переховування обвинуваченого від суду, впливу на свідків та потерпілу і можливості вчинити інший злочин.

Сторона захисту заперечила щодо продовження строку цілодобового домашнього арешту, адвокат зазначив також, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, на які посилається прокурор у клопотанні, не підтверджуються жодними доказами.

Вислухавши думки сторін, суд приходить до наступного висновку.

Право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначено в законі, з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини та громадянина.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, перелік яких визначено ст.177 КПК України та не підлягає розширеному тлумаченню.

Ізоляційний запобіжний захід завжди може бути виправданий, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Ст.177 КПК України детально описує ризики, які можуть виправдати ізоляцію особи від суспільства. Метою застосування (продовження) запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Прокурором в клопотанні зазначено про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, однак суд не може погодитись з такими висновками, оскільки не вважає, що на даний момент, навіть виходячи з тяжкості кримінального правопорушення, існує ризик переховування Нестерука від суду, який в свою чергу міг існувати на момент застосування запобіжного заходу. На думку суду, зазначений ризик настільки є мізерним, що він не може бути основоположним під час вирішення питання щодо продовження обраного запобіжного заходу. Існування ризику, що обвинувачений може вчинити новий злочин, ґрунтується лише на тому, що він вже був раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення проти статевої свободи, що йде в розріз з європейською практикою щодо застосування запобіжних заходів.

Водночас, обвинувачений жодного разу не ухилився від явки до органів поліції під час досудового розслідування, з`явився до суду для розгляду даного клопотання прокурора, в якому ставиться питання про продовження погіршення його становища.

Окрім того, з моменту оголошення ОСОБА_6 повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.153 КК України, до розгляду даного клопотання (майже три місяці), прокурором не надано відомостей щодо впливу обвинуваченого на свідків та потерпілу, а тому цей ризик також не знайшов свого підтвердження.

Чинний КПК України послідовно проводить концепцію, за якою тягар доведення будь-яких обставин, що свідчать на користь застосування запобіжного заходу, завжди лежить на обвинувачеві. В даному засіданні сторона обвинувачення не впоралась із зазначеним тягарем та не змогла довести виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права ОСОБА_6 на свободу та продовження йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Підстави, зазначені у клопотанні, є формальними, поверхневими та не доведеними. Відсутність будь-яких доказів наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та посилання сторони обвинувачення на це без вагомих доказів не можуть слугувати підставами ізоляції особи від суспільства. Це буде порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції.

Резюмуючи викладене, підстав для задоволення клопотання немає.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 а.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її оголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1