ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 636/586/23 Номер провадження 1-кп/636/725/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв кримінальне провадження № 0001007 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чкаловське Чугуївського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, пенсіонера, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 на початку червня 2022 року у денний час, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не вдалося, перебуваючи поблизу гаражного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, відчинив металеві двері гаражу та помітив мотоцикл «ИЖ-Пл-3», синього кольору, 1978 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , реалізуючи який, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом збагачення за рахунок інших осіб, впевнившись, що його дії залишаться непоміченими потерпілим та іншими особами, підійшов до вищевказаного мотоциклу, який належить ОСОБА_7 , і викотивши його за територію гаража, покотив його у невідомому напрямку, тим самим з місця вчинення кримінального правопорушення злочину зник, обернувши викрадений транспортний засіб на свою користь та в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши при цьому потерпілому ОСОБА_8 згідно з висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121/22/15577-АВ від 01 грудня 2022 року матеріальну шкоду на суму 13248 грн 00 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи та пояснив, що дійсно на початку червня 2022 року у денний час, перебуваючи поблизу гаражного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою заволодіння транспортним засобом відчинив металеві двері гаражу та помітив мотоцикл «ИЖ-Пл-3», синього кольору, 1978 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , після чого, впевнившись, що його дії залишаться непоміченими потерпілим та іншими особами, підійшов до вищевказаного мотоциклу, який належить ОСОБА_7 , викотив його та покотив за територію гаража, спричинивши при цьому потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 13248 грн 00 коп. В скоєному щиро каявся.

За таких обставин справи, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували обвинувачений та інші учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України, доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченим не оспорюються.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим з проникненням у сховище. Його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України.

За таких обставин справи, враховуючи, що ОСОБА_4 є осудним, суд вважає, що він підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про вид та міру покарання винному ОСОБА_4 , суд враховує його щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєного кримінального правопорушення, критичній оцінці своєї протиправної поведінки і визнає цю обставину, відповідно до ст. 66 КК України такою, що пом`якшує його покарання. Обставин, що обтяжують покарання винного, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, є пенсіонером по інвалідності 3 гр. з загального захворювання, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 , виданим 15 вересня 2021 року Пенсійним фондом України, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив кримінальне правопорушення вперше. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 61 від 31 січня 2023 року, ОСОБА_4 на теперішній час страждає на хронічні психічні захворювання у формі шизофренії у стані ремісії, синдрому залежності вживання алкоголю. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає вчинення правопорушення, ОСОБА_4 перебував у стані вищевказаних хронічних психічних захворювань, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 на теперішній час відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. На підставі ч. 2 ст. 20 КК України, визнання фізичної особи обмежено осудною також враховується судом при призначенні покарання.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, віднесеного законодавством до тяжкого злочину, особу винного, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, його відношення до скоєного кримінального правопорушення та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України, вважаючи, що таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин справи суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції відповідної частини статті без конфіскації майна.

Враховуючи наявність пом`якшуючої обставини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу винного, а також те, що згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання і застосовує ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку та покладенням на нього на цей строк обов`язків, передбачених ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання є дійсно необхідним, справедливим і цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме цілям та меті покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121/22/15577-АВ від 01 грудня 2022 року у розмірі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн 12 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Запобіжні заходи відносно ОСОБА_4 не обиралися.

Керуючись ст. ст. 174, 183, 349, 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно з ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні: мотоцикл «ИЖ Планета 3», 1978 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 залишити в користуванні законного власника ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121/22/15577-АВ від 01 грудня 2022 року у розмірі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн 12 коп. на користь держави.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1