Справа № 481/771/22
Провадж.№ 1-кп/481/81/2022
В И Р О К
іменем України

23.11.2022 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області матеріали кримінального провадження № 0000319 від 09.08.2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нового Бугу, Миколаївської області, українця, громадянина України, який має базову загальну середню освіту, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Судом встановлено та визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 04.08.2022 року близько 19:52 год. прийшов до магазину ФОП « ОСОБА_6 » що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Перебуваючи у приміщені магазину ОСОБА_3 побачив на столі біля каси грошові кошти. В цей час у обвинуваченого ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, які належали продавчині ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів ОСОБА_3 04.08.2022 року о 19:52 год., перебуваючи в приміщені вищевказаного продуктового магазину, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю продавця магазину та інших осіб, умисно, таємно, діючи в умовах воєнного стану, який введено на території України відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»(реєстр. № 2102-ІХ; в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб), Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/2022 та Закону «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку воєнного стану в Україні» № 2119-ІХ (реєстр. № 7168; в Україні продовжено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб), Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 259/2022, Закону «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» (реєстр. № 7300; в Україні продовжено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб), Указу Президента України «Про продовження строку, дії воєнного стану в Україні» №341/2022, Закону «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» (реєстр. № 7389; в Україні продовжено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб), Закону «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2500-ІХ (в Україні продовжено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб) з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення таємно, викрав дві грошові купюри номіналом по «200» грн. кожна, що належали ОСОБА_5 , ОСОБА_3 купив у неї цигарки за власні кошти та покинув приміщення даного магазину.
Викраденими грошовими коштами ОСОБА_3 розпорядилась на власний розсуд.
Власними злочинними діями ОСОБА_3 завдав ОСОБА_5 матеріального збитку на суму в розмірі 400,00 гривень.
Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 .
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні, свою вину визнав повністю, підтвердив усе, що викладено в обвинувальному акті. Доповнив, що у вчиненому щиро кається і повторно попросив пробачення у потре прілої. Однак давати показання відмовився скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 63 Конституції України.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Окрім визнання вини самим обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість підтверджується доказами, безпосередньо дослідженими в ході судового розгляду.
Показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що 04.08.2022 року вона знаходилась на своєму робочому місці в магазині ФОП « ОСОБА_6 » В кінці робочого дня, близько 19:50 год., вона вже збиралась додому, зайшла у підсобне приміщення на 2-3 хвилини, а особисті речі залишила на прилавку магазину, який був відчинений, однак нікого в приміщенні не було. Коли повернулась із підсобного приміщення, то побачила в магазині обвинуваченого ОСОБА_3 , якого вона раніше знала. Крім того, вона помітила, що у неї пропали гроші в сумі 400 грн., однак обвинувачений запевняв, що він гроші не бав. Він купив цигарки за власні кошти. Однак переглянувши через деякий час відео з камер відео спостереження, вона побачила, що саме ОСОБА_3 викрав у неї кошти, поки вона знаходилась в підсобному приміщенні. Шкоду обвинувачений потерпілій відшкодував у повному обсязі, тому вона до нього жодних претензій не має.
Винуватість ОСОБА_3 у таємному викрадені грошових коштів у потерпілої ОСОБА_5 , підтверджується і іншими письмовими доказами, безпосередньо дослідженими в ході судового розгляду.
Витягом з кримінального провадження № 0000319 від 09.08.2022 року з правовою кваліфікацією ч. 4 ст.185 КК України та заявою ОСОБА_5 , з яких встановлено, що ОСОБА_5 08.08.2022 року звернулась до ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області із заявою, про те, що 04.08.2022 року невідома особа викрала її грошові кошти в сумі 400 грн із приміщення продовольчого магазину. (а.к.п.49,50,51).
Протоколом огляду місця події від 08.08.2022 року із фото таблицею до нього, під час якого було оглянуто приміщення продовольчого магазину ФОП « ОСОБА_7 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ( а.к.п.52,53-58 ).
Протоколом перегляду матеріалів відеозапису від 22.08.2022 року із фотозображеннями, згідно якого було оглянуто відеозапис подій, які відбувались у приміщенні магазину за адресою: буд. АДРЕСА_1 , в період часу з 19:52:21 год по 19:53:55 год. ( а.к.п.68, 69-78 ).
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.08.2022 року згідно якого, потерпіла ОСОБА_8 на фотознімках серед інших осіб, за ознаками зовнішності вказала на обвинуваченого ОСОБА_3 , як на особу, яка викрала її грошові кошти ( а.к.п.79-82).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 01.09.2022 року із фототаблицею до нього, під час якого обвинувачений ОСОБА_3 , в присутності двох понятих, детально розповів та показав, яким чином вчинив крадіжку грошових коштів у потерпілої ОСОБА_5 із приміщення магазину (а.к.п.83,84-88).
Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 .
Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені в порядку ч.3 ст.349 КПК України докази в їх сукупності, а саме показання обвинуваченого, потерпілого суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у таємному викрадені 04.08.2022 року о 19:52 год особистих речей потерпілої, із приміщення магазину по АДРЕСА_1 . Суд погоджується із кваліфікацією дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставиною, яка, відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин які, відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.
При вирішенні питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд приймає до уваги роз`яснення, надані в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Під час вчинення кримінального правопорушення, за даним кримінальним провадженням, обвинувачений ОСОБА_3 був осудний у розумінні ст. 19 КК України.
Як вбачається з санкції ч.4 ст. 185 КК України кримінальне правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_3 , виходячи з положень ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.
Положеннями статті 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.4 ст. 185 КК України, ступінь тяжкості вказаного кримінального правопорушення, дані щодо особи обвинуваченого: ОСОБА_3 має постійне місце проживання, де характеризується загалом позитивно, одружений, на утриманні нікого не має, офіційно не працює, перебуває на обліку у лікаря нарколога, у лікаря психіатра на обліку не перебуває (а.к.п.89-97).
На підставі наведеного, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень та відношення до скоєного злочину, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.
Враховуючи наявність обставини, що пом`якшує покарання, особу обвинуваченого, який, активно сприяв розкриттю злочину, зважаючи на відсутність будь-яких претензій від потерпілої, та беручи до уваги її позицію щодо призначення покарання обвинуваченому не пов`язаного із позбавленням волі, тому суд приходить до переконання за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України.

Таке покарання буде, на думку суду, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому підстав для застосування ст.69КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов не заявлений.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Процесуальні витрати по справі відсутні. Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч. 2, 3 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 01( один ) рік і 06 ( шість) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1, п.2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Вирок може бути оскаржений безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1