Справа № 561/91/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

її захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Зарічне кримінальне провадження № 0000014 від 18 січня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Дібрівськ, Зарічненського району, Рівненської області, жительку АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючу, одружену, раніше не судиму, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2023 року близько 14:00 год ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Opеl Vivaro» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який їй належить, рухаючись автодорогою сполучення «Дубровиця-Зарічне-Прикладники», поблизу с. Чернин, Вараського району Рівненської області, на підставі п.1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», була зупинена працівниками поліції ВП №2 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області старшим інспектором СРПП ОСОБА_6 та інспектором СРПП ОСОБА_7 , які відповідно до Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» та Закону України «Про національну поліцію» є службовими особами правоохоронного органу Національної поліції України.

В подальшому, роз`яснивши для ОСОБА_4 причину зупинки, а саме: порушення пп. «в» п. 2.3 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі ПДР) працівниками поліції встановлено, що остання всупереч пп. «а» п. 2.1 ПДР керувала транспортним засобом не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, так як 20 вересня 2022 року на підставі рішення Зарічненського районного суду Рівненської області була визнана винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст.122-4, ч.4 ст.130 КУпАП та позбавлена права керувати транспортними засобами терміном на три роки.

Крім цього, під час спілкування з ОСОБА_4 було встановлено, що остання керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, про що не заперечувала, однак він проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alkotest» відмовилась, чим порушила п. 2.9 та п. 2.5 ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та на вимогу поліцейського водій повинен пройти в установленому законом порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, встановивши, що ОСОБА_4 всупереч пп. «в» п. 2.3., п. 9.8 , пп. «б» п. 9.9., пп. «а» п. 2.1., пп. «а» п. 2.9 та п. 2.5 ПДР керувала транспортним засобом будучи не пристебнутою ременем безпеки, рухалась без увімкнених денних ходових вогнів поза межами населеного пункту, не увімкнула покажчик повороту перед зупинкою та аварійну світлову сигналізацію, керувала транспортним засобом марки «Opеl Vivaro» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленою права керувати, а також керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинила адміністративні правопорушення, передбачені, ч. 4 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ст. 125 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У зв`язку з цим, старшим інспектором СРПП ВП№2 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 було прийнято рішення про оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом МВС № 1395 від 07 листопада 2015 про що водію було доведено до відома.

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на пропозицію та обіцянку надання неправомірної вигоди службовій особі, а саме інспектору СРПП ВП№ 2 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 та інспектору СРПП ВП № 2 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 за не оформлення щодо неї адміністративних матеріалів про вчинення нею адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 126, ч.5 ст. 121, ст. 125 та ч.1 ст. 130 КУпАП та відповідно не притягнення останньої до адміністративної відповідальності.

Реалізуючи вказаний злочинний намір, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу службового автомобіля марки «Renault Duster» реєстраційний номер НОМЕР_2 (на синьому фоні) з відповідними розпізнавальними знаками, усвідомлюючи, що перед нею знаходяться працівники Національної поліції України, які перебували у форменому одязі із знаками розрізнення, діючи умисно та цілеспрямовано, неодноразово пропонувала та обіцяла надати неправомірну вигоду службовій особі старшому інспектору СРПП ВП № 2 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , зокрема просила надати їй дані банківської картки поліцейського, щоб в подальшому перерахувати грошові кошти в сумі 8000,00 грн в якості неправомірної вигоди за неоформлення щодо неї матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом МВС № 1395 від 07 листопада 2015 року та відповідно не притягнення її до адміністративної відповідальності.

Проте, працівник поліції ОСОБА_6 відмовився від пропозиції та обіцянки ОСОБА_4 отримати зазначену неправомірну вигоду, при цьому, роз`яснивши останній про те, що за вказані дії передбачена кримінальна відповідальність.

За вказаним фактом пропозиції та обіцянки надання неправомірної вигоди службовій особі старший інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Рівненській області ОСОБА_6 , керуючись чинним законодавством України, а саме: Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер діяння ОСОБА_4 , повідомив про незаконні дії останньої на лінію диспетчерського центру «102».

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України, як пропозиція та обіцянка службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та обіцяє таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

На стадії досудового розслідування 24 січня 2023 року між прокурором Зарічненського відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 , разом з її захисником адвокатом ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами угоди про визнання винуватості її сторонами сформульовано підозру та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 369 КК України, підозрювана ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у вказаному діянні і зобов`язується в судовому провадженні беззастережно визнати винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі повідомленої підозри.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн.

Обвинувачена ОСОБА_4 , її захисник адвокат ОСОБА_8 та прокурор ОСОБА_3 кожен окремо, під час підготовчого судового засідання, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просили угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій ОСОБА_4 узгоджену в ній вид та міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з такого.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрювана ОСОБА_4 визнала себе винною, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Укладення угоди про визнання винуватості між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підставі для визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат немає.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373 ст.ст. 374-376, 474, 475 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 січня 2023 року кримінальному провадженні № 0000014 від 18 січня 2023 року, укладену між прокурором Зарічненського відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 разом з її захисником ? адвокатом ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (Сімнадцять тисяч гривень).

Рречові докази, а саме оптичний диск DVD-R на а.с.26 Т.1 зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1