Справа № 643/2967/23
Провадження № 1-кс/643/487/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю слідчого ОСОБА_4 ,

за участю захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене з прокурором клопотання старшого слідчого ОСОБА_4 по кримінальному провадженню за №0001225 за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.15; ч.1 ст.115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця селища Шестаково, Вовчанського району, Харківської області, з неповною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.04.2023 приблизно о 22.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою з`ясування взаємовідносин прийшов за місцем мешкання своєї колишньої співмешканки ОСОБА_7 , остання проживає за адресою АДРЕСА_3 , де в цей час знаходився їх сумісний знайомий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після того, як ОСОБА_6 розпочав стукати у вікно вищевказаної квартири, ОСОБА_8 вийшов до нього на вулицю з метою поговорити.

Так, 13.04.2023 приблизно о 22.30, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, біля під`їзду АДРЕСА_3 на ґрунті ревнощів між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 виник конфлікт під час якого у ОСОБА_6 , раптово виник злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство свого знайомого ОСОБА_8 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на позбавлення життя ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння правою рукою дістав з кишені розкладний ніж після чого висловив погрозу вбивством ОСОБА_8 , останній реально сприймаючи погрозу вбивством, побоюючись за своє життя та здоров`я побіг у напрямку автостоянки, що розташована за адресою АДРЕСА_4 , намагаючись втекти від ОСОБА_6 .

В свою чергу, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, та бажаючи діяти саме таким чином, умисно, використовуючи в якості знаряддя злочину складний ніж, який має колюче-ріжучі властивості, бажаючи настання смерті ОСОБА_8 шляхом спричинення тілесних ушкоджень останньому, утримуючи вищевказаний ніж у правій руці наздогнав потерпілого ОСОБА_8 біля автостоянки, що розташована за адресою АДРЕСА_4 , скориставшись тим, що останній спіткнувся та впав обличчям донизу, діючи швидко та продумано, припускаючи настання можливих наслідків своїх злочинних дій у вигляді настання смерті ОСОБА_8 , та, бажаючи діяти саме таким чином, тримаючи у правій руці вказаний ніж, діючи продумано та швидко, з достатньою силою наніс клинком зазначеного ножа два удари у спину ОСОБА_8 , чим спричинив колото-різана рана спини по задній акселярній лінії проникаюча зліва по середньо лопатковій лінії зліва, по середньо лопатковій лінії справа, після чого наніс декілька ударів ногами по тулубу та голові останнього.

Так, ОСОБА_6 вчинив усі дії, які вважав за необхідне для доведення до кінця свого злочинного умислу, спрямованого на настання смерті потерпілого, однак, не довів цей умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки побоюючись бути поміченим та затриманим співробітниками та відвідувачами автостоянки з місця вчинення злочину втік, залишивши ОСОБА_8 стікати кров`ю. Тим часом повз лежачого на землі ОСОБА_8 проходив відвідувач автостоянки, останній викликав для потерпілого ОСОБА_8 бригаду лікарів екстреної медичної допомоги, які доставили його до медичної установи КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги» ім. проф. О.І. Мещанінова ХМР , де ОСОБА_8 була надана своєчасна медична допомога та таким чином збережене життя.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, а саме закінчений замах на умисне вбивство, тобто, закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

14.04.2023 слідчим за погодженням з процесуальним керівником - прокурором Салтівської окружної прокуратури Харківської області повідомлено про підозру ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Слідчий в клопотанні, посилався на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та вказував, що у зв`язку із підозрою останнього у вчиненні тяжкого злочину, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що у підозрюваного можуть виникнути, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, спроби:

- переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки підозрюваний вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, а тому, побоюючись покарання яке загрожує, у разі визнання його винним може переховуватись органів досудового розслідування;

- незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні насильницького кримінального правопорушення та перебуваючи на волі, може шляхом погроз, вмовлянь незаконно вплинути на свідків, потерпілого з метою зміни їх показів.

З метою запобігання переліченим ризикам слідчий просив застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб без визначення розміру застави.

Слідчий у судовому засіданні підтримала клоптання та просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання та обрати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що підозра необґрунтована, пояснив, що сварка дійсно мала місце, але наміру вбивати він не мав, а захищався, оскільки він менший за статурою від потерпілого, якби був тверезий, то він не став чіплятися до нього (потерпілого). Потерпілий штовхнув його під машину на землю, у нього з собою був невеликий ніж, яким він наніс з метою оборони тілесні ушкодження. «Швидку» не викликав, оскільки в нього не було телефону, а порадив потерпілому викликати «швидку». Сам пішов в квартиру, яка знаходиться по АДРЕСА_5 , яку він також доглядає. У застосуванні запобіжного у вигляді тримання під вартою просив відмовити та застосувати нічний домашній арешт з 19.00 до 07.00 ранку, оскільки він неофіційно працює автомаляром.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала позицію свого підзахисного, вказала, що ризики необґрунтовані, зазначила, що ОСОБА_6 раніше не судимий, впливати на свідків не зможе, оскільки проживає окремо від них, правопорушення було скоєно 13.04.23, а 14.04.23 був затриманий біля квартири, нікуди не тікав. Звернула увагу, що останній не заперечує обставини сварки і бійки, удари наносив з метою самозахисту. Просила застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши учасників кримінального провадження, встановив наступне.

14.04.2023 за погодженням із прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області ОСОБА_3 ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, що підтверджується наступними доказами: довідкою лікаря від 14.04.2023 № 939/01-29, згідно якої у ОСОБА_8 встановлена наявність колото-різаних ран спини по задній акселярній лінії проникаюча зліва по середньо лопатковій лінії зліва, по середньо лопатковій лінії справа, лівосторонній гемопневматорекс; допитами свідків ОСОБА_9 ; ОСОБА_7 ; допитом потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом впізнання особи за фотознімками від 14.04.2023, під час проведення якого потерпілий ОСОБА_8 серед пред`явлених для впізнання фотознімків зображення осіб впізнав ОСОБА_6 , як особу, яка намагалась його вбити; повідомленням про підозру ОСОБА_10 від 14.04.2023 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15; ч.1 ст. 115 КК України; іншими речовими доказами у сукупності.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування; впливати на свідків і потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, проживає у квартирі, зі слів останнього, свого знайомого, який знаходиться за кордоном, однак, доказів законного перебування та дозволу на проживання у вказаній квартирі не надав, відсутність соціальних зв`язків, наявність підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, що, на думку слідчого судді, свідчить про недостатність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання в межах даного кримінального провадження, оскільки вказаний запобіжний захід не дозволить забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти вищезазначеним ризикам.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» N.°14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язала мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.

У відповідності до положень ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

Частина друга статті 197 КПК України регламентує, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Керуючись ст.ст.2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб з моменту затримання.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання - з 13-45 години 14.04.2023.

Строк дії ухвали (в частині тримання під вартою) до 13-45 години 12.06.2023.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 родичів останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав: «_____» ______2023 року ________________________________________