05.12.2022
Справа № 642/1555/22
Провадження № 1-кс/642/846/22
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

02 грудня 2022 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001046 від 18.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням, погодженим із прокурором, про надання дозволу на проведення спеціального досудового розслідування у межах кримінального провадження № № 0001046 від 18.11.2022 відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

На обґрунтування вимог клопотання слідчий посилається на те, що слідчим відділом (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001046 від 18.11.2022.

Матеріали кримінального провадження № 0001046 від 18.11.2022 постановою прокурора від 18.11.2022 виділені з матеріалів об`єднаного кримінального провадження № 0000132 від 08.03.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 КК України та ч. 1 ст. 111 КК України (в ред.. 2014 року).

У кримінальному провадженні № 0001046 від 18.11.2022 слідчий за погодженням із прокурором, встановивши наявність достатніх доказів, відповідно до ст. ст. 36, 40, 42, 276, 277, 278 КПК України, 19.05.2022 у спосіб, передбачений ст. 135 КПК України, повідомив про підозру ОСОБА_7

11.11.2022, слідчий за погодженням із прокурором, відповідно до ст. ст. 36, 40, 42, 276, 277, 278, 279 КПК України, у спосіб, передбачений ст. 135 КПК України, повідомив ОСОБА_7 про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканою і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно територіальний устрій та порядок утворення національно адміністративних одиниць.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, ІІІ та ХІІІ Основного Закону України Конституції України.

Зокрема положення статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократично, соціальною, правовою унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно зі статтею 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Відповідно до статей 132134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

Згідно зі статтею 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

На території України не допускається розташування іноземних військових баз.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, ІV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним правовим діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН).

До складу ООН входять Україна, російська федерація та ще

49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, усі Члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 9 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями № 2131 (ХХ) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (ХХV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та № 3314 (ХХІХ) від 14 грудня 1974 року, що містить Визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, у статтях 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН

від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ) серед іншого визначено, що ознаками агресії є:

- застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави;

- застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН.

Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії:

- вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;

- бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

- блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

- напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави;

- застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;

- дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала

в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;

- засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них.

Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.

Порушуючи вказані норми президент російської федерації (далі рф) путін в.в., а також інші представники влади рф, діючи всупереч вимогам пп. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларації Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил рф (дали зс рф) на територію України.

Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці зс рф шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях, і здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємств, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою змін меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року № 129-VІІІ затверджено Звернення Верховної Ради до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким внесено часткову зміну до статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX), строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 23.08.2022 року строком на 90 діб.

У частині 2 статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» зазначено, що Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Так, згідно наказу Головного Управління Національної поліції в Харківській області від 01.03.2021 № 124 о/с капітана поліції ОСОБА_8 , переміщено на посаду начальника сектору превенції ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України.

Так, ОСОБА_7 , вступаючи до лав Національної поліції України, присягнув вірно служити Українському народу, дотримуватися норм Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь Держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

У статті 8 Закону України «Про національну поліцію» зазначається, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази. Службова, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України.

Одночасно у частині 4 вказаної статі зазначено, що під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до частини 1 статті 18 зазначеного Закону, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

24.02.2022 збройними силами країни агресора рф окуповано місто Вовчанськ, Чугуївського району, Харківської області.

Починаючи з 09.03.2022 громадянин України ОСОБА_7 , будучи поліцейським, обіймаючи посаду слідчого СВ ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, перебуваючи у місті Вовчанськ, Чугуївського району, Харківської області, з метою безпосереднього надання допомоги рф у проведенні підривної діяльності проти України, у порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів військової агресії рф проти України, з власної ініціативи, добровільно перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану та співпрацював з представниками збройних формувань рф, які здійснили окупацію міста Вовчанськ, Чугуївського району, Харківської області, тобто вчинив державну зраду за таких обставин.

Так, під час вказаних подій, починаючи з 09.03.2022 ОСОБА_7 будучи працівником правоохоронного органу України, діючи з указаною метою, реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення державної зради, вступивши в злочинну змову з представниками рф, які здійснили окупацію міста Вовчанськ Чугуївського району Харківської області особисто взяв участь в утворенні на території тимчасово окупованого міста Вовчанськ незаконного правоохоронного органу окупаційної влади рф відділу поліції та допомагав окупантам схилити працівників правоохоронних органів України, зокрема Національної поліції України, до переходу на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, таким чим здійснив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану.

Окрім іншого, у березні 2022 року ОСОБА_7 разом з військовими рф супроводжував гуманітарні автомобільні-конвої держави-агресора рф, разом з військовими рф на центральній площі міста, роздавав гуманітарну допомогу місцевим мешканцям, чергував на блокпостах, організованих військовими рф на території тимчасово окупованого міста Вовчанськ, Чугуївського району, Харківської області, а також разом з військовими рф відвідував для проведення бесід за місцем проживання працівників ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, учасників АТО, колишніх працівників правоохоронних органів, які виказували негативне ставлення щодо вторгнення рф на територію України.

Крім того, вступивши у злочинну змову з представниками рф, ОСОБА_9 , діючи умисно, 14.04.2022 у денний час доби, перебуваючи у приміщенні Вовчанського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області, розташованому за адресою: вулиця Торгова, 2, місто Вовчанськ, Чугуївський район, Харківська область, прийняв активну участь у проведених представниками збройних формувань рф зборах поліцейських ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП України в Харківській області, з метою створення на тимчасово окупованій території міста Вовчанськ, Чугуївського району Харківської області, незаконного правоохоронного органу відділу поліції у місті Вовчанськ, Харківської області та діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, маючи можливість відмовитися, добровільно погодився активно співпрацювати з представниками окупантів та обійняти посаду слідчого у зазначеному незаконно створеному представниками збройних формувань рф правоохоронному органі.

В подальшому, продовжуючи активні злочинні дії спрямовані на вчинення державної зради, ОСОБА_7 з 14.04.2022 обіймаючи посаду слідчого у незаконно створеному представниками збройних формувань рф на території тимчасово окупованого міста Вовчанськ правоохоронному органі відділу поліції у місті Вовчанськ, Харківської області, виконував незаконні вказівки представників збройних формувань рф щодо здійснення функцій поліції на території тимчасово окупованого міста Вовчанськ, а саме: здійснював патрулювання у місті, приймав первинні матеріали щодо вчинення на території окупованого міста кримінальних правопорушень, допитував за фактами вчинення злочинів свідків, збирав первинні матеріали за фактами самогубств, зберігання зброї та наркотичних засобі, проводив розслідування за фактами вбивств, крадіжок, дорожньо-транспортних подій, тощо.

Тобто, своїми умисними діями ОСОБА_7 будучи працівником правоохоронного органу України, порушуючи вимоги ст. ст. 17, 19, 65 Конституції України, якими передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, суверенітету, незалежності й територіальної цілісності України, та зобов`язання діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не дотримуючись присяги вірно служити Українському народу, забезпечив становлення і зміцнення окупаційної влади РФ, шляхом безпосередньої участі в утворенні та функціонуванні незаконно правоохоронного органу РФ на окупованій території України, виконання функцій представника правоохоронного органу РФ з метою недопущення здійснення контролю українською владою на території міста Вовчанськ, Чугуївського району, Харківської області, надавши тим самим допомогу РФ в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Наприкінці травня 2022 року, точні дата та час під час досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_9 залишив територію України та через неконтрольовану ділянку кордону виїхав на територію держави-агресора - рф.

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинений в умовах воєнного стану.

Підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення обґрунтовуються такими доказами: показаннями свідків: заступника начальника СМ ВП № 1 Чугуївського РУП ОСОБА_10 , поліцейської СРПП ВП № 1 Чугуївського РУП ОСОБА_11 , слідчої ВП № 1 Чугуївського РУП ОСОБА_12 , слідчої ВП № 1 Чугуївського РУП ОСОБА_13 , оперуповноваженого ВП № 1 Чугуївського РУП ОСОБА_14 , помічника чергового ІТТ № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_15 , начальника ІТТ № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_16 , слідчого ВП № 1 Чугуївського РУП ОСОБА_17 , інспектора СРПП Чугуївського РУП ОСОБА_18 , прибиральників у ВП № 1 Чугуївського РУП ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , інспектора СРПП ВП № 1 Чугуївського РУП ОСОБА_21 ; відомостями отриманими під час проведення обшуку 29.09.2022 у незаконно створеному представниками збройних формувань рф відділу поліції у місті Вовчанськ, який розташовувався у приміщенні Вовчанського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області, за адресою: вулиця Торгова, 2, місто Вовчанськ, Харківська область; відомостями отриманими під час проведення обшуку 10.11.2022 у незаконно створеному представниками збройних формувань рф відділу поліції у місті Вовчанськ, який розташовувався у приміщенні Вовчанського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області, за адресою: вулиця Торгова, 2, місто Вовчанськ, Харківська область; відомостями отриманими під час проведення обшуку 10.11.2022 за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 ; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повідомлення про підозру ОСОБА_7 опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Одночасно, в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора було опубліковано повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_7 на 25.05.2022, 28.05.2022, 31.05.2022.

Однак, у визначений день та час підозрюваний ОСОБА_7 до слідчого не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Також, відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Одночасно, в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора було опубліковано повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_7 на 17.11.2022, 18.11.2022, 19.11.2022.

Згідно відповіді на доручення на проведення слідчих дій встановлено, що з 24.02.2022 ОСОБА_7 перебував на території міста Вовчанськ, Чугуївського району, Харківської області, яка була тимчасово окупованою територіє державою-агресором рф.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 наприкінці травня початку червня 2022 року залишив територію України та через неконтрольовану ділянку кордону виїхав на територію держави-агресора - рф.

Факт перебування ОСОБА_7 на тимчасово окупованій території Харківської області та факт виїзду ОСОБА_7 на територію держави-агресора рф, підтверджується також показами свідків, які підтвердили, що ОСОБА_7 наприкінці травня початку червня 2022 року залишив територію України та виїхав на територію рф.

Таким чином, в ході досудового розслідування встановлені фактичні дані, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року № 129-VІІІ затверджено Звернення Верховної Ради до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання російської федерації державою-агресором.

08.07.2022 постановою слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував на тимчасово окупованій території України, виїхав на територію рф, та підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_7 на теперішній час переховується від органів досудового розслідування, перебуває на тимчасово окупованій території України, тому, відповідно до діючого законодавства зазначена особа належним чином повідомлена про виклик на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а також копії повісток про виклик скеровані захиснику.

В ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибув на виклик без поважної причини шість разів), перебував на тимчасово окупованій території м. Вовчанськ, Харківської області, виїхав на територію рф, у зв`язку із чим його оголошено в розшук, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Таким чином, наявні достатні підстави для проведення у кримінальному провадженні № 0001046 від 18.11.2022 стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , спеціального досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали доводи та вимоги клопотання, просили його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання та дослідивши докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення слідчого, прокурора та захисника, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно до ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (inabsentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави «Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень».

Частиною 2 статті 297-1 КПК України визначено, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частиною другою п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Як слідує з наданих матеріалів, 11.11.2022 у кримінальному провадженні № 0001046 від 18.11.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтверджуються зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, в тому числі: показаннями свідків: заступника начальника СМ ВП № 1 Чугуївського РУП ОСОБА_10 , поліцейської СРПП ВП № 1 Чугуївського РУП ОСОБА_11 , слідчої ВП № 1 Чугуївського РУП ОСОБА_12 , слідчої ВП № 1 Чугуївського РУП ОСОБА_13 , оперуповноваженого ВП № 1 Чугуївського РУП ОСОБА_14 , помічника чергового ІТТ № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_15 , начальника ІТТ № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_16 , слідчого ВП № 1 Чугуївського РУП ОСОБА_17 , інспектора СРПП Чугуївського РУП ОСОБА_18 , прибиральників у ВП № 1 Чугуївського РУП ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , інспектора СРПП ВП № 1 Чугуївського РУП ОСОБА_21 , відомостями отриманими під час проведення обшуку 29.09.2022 у незаконно створеному представниками збройних формувань рф відділу поліції у місті Вовчанськ, який розташовувався у приміщенні Вовчанського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області, за адресою: вулиця Торгова, 2, місто Вовчанськ, Харківська область; відомостями отриманими під час проведення обшуку 10.11.2022 у незаконно створеному представниками збройних формувань рф відділу поліції у місті Вовчанськ, який розташовувався у приміщенні Вовчанського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області, за адресою: вулиця Торгова, 2, місто Вовчанськ, Харківська область; відомостями отриманими під час проведення обшуку 10.11.2022 за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 ; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності, які у своїй сукупності надають підстави стверджувати щодо вчинення ОСОБА_7 інкриміновано злочину.

Частиною 8 ст. 135 КПК України визначено, що повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_7 на теперішній час переховується від органів досудового розслідування, перебуває на тимчасово окупованій території України, тому, відповідно до діючого законодавства зазначена особа належним чином повідомлена про виклик на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а також копії повісток про виклик скеровані захиснику.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 України, підозру обґрунтовано зібраними доказами, підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, наприкінці травня 2022 року виїхав на територію держави-агресора - Російської Федерації, у зв`язку з чим 08.07.2022 року ОСОБА_7 оголошений у розшук.

Враховуючи викладене, дослідивши надані в обґрунтування клопотання матеріали, враховуючи наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення, правове обґрунтування клопотання, яке ґрунтується на положеннях ст.ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, приходжу до висновку про наявність підстав для надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001046 від 18.11.2022 відносно ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 297-1, 297-3, 297-4, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 , про здійснення спеціального досудового розслідування - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001046 від 18.11.2022 стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1