печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_2, при секретарі ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_1 від 25.03.2021 року у кримінальному провадженні №0001696 від 15.09.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_2 надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_1 від 25.03.2021 року у кримінальному провадженні №0001696 від 15.09.2020 року.

В обґрунтування скарги адвокат зазначає, що Державним бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу генерального прокурора проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001696 від 15.09.2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України.

25.03.2021 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України у кримінальному провадженні №0001696, проте вказане повідомлення про підозру є незаконним, безпідставним та необґрунтованим, крім того необґрунтованість повідомлення про підозру підтверджується висновком судово-економічної експертизи, а також стороною захисту встановлено, відповідно до відомостей ГУ ДПС у Київській області відсутність заборгованості ОСОБА_1 із сплати податків, відтак скарга підлягає задоволенню.

В судове засідання особа, якою подано скаргу не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В судове засідання прокурор не з`явився, причини неявки не повідомив, про розгляд скарги повідомлений належним чином, проте свою правову позицію виклав у письмових запереченнях.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Як визначено у ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Оскільки учасники судового процесу про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, проте, в судове засідання не з`явились, враховуючи строк розгляду скарги під час досудового розслідування, встановлений КПК України, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних матеріалів.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування провадження технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

З матеріалів клопотання вбачається, що Державним бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу генерального прокурора проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001696 від 15.09.2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України.

В рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001696 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212 КК України.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому слідчий суддя зазначає, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Проте, наведені захисником у скарзі відомості не спростовують даних, що ОСОБА_1 не причетний до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Будь-яких інших доказів необґрунтованості підозри, на які захисник посилається у скарзі матеріали справи не містять, що в свою чергу позбавляє слідчого суддю можливості перевірити наведені обставини.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_1 є обґрунтованим, а тому немає підстав для його скасування, у зв`язку із чим у задоволенні скарги слід відмовити.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні скарги м, слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись, ст.ст. 7, 22, 107, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволені скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_1 від 25.03.2021 року у кримінальному провадженні №0001696 від 15.09.2020 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_2