Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/73/23
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
Ружинський районний суд Житомирської області у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Перегуди, Бориспільського району, Київської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 12.12.2012 року Ружинським районним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч. З, 297 ч.2, 307 ч.2 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна, звільнений 23.06.2018 року по відбуттю терміну покарання - покарання відбув, однак судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, останній раз 04.03.2020 Андрушівським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.185 КК України, до трьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на два роки, знятий з обліку 03.08.2022 у зв`язку з відбуванням покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
Реалізуючи свій умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в цей же день, час та у вказаному місці, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків, підійшов до малолітньої ОСОБА_5 , яка на той час стояла на ліжку та умисно наніс останній один удар стендом з матеріалу ДВП в область клубової кістки праворуч, в результаті чого малолітня потерпіла ОСОБА_5 вдарилась спиною об стіну однієї з кімнат вказаного житлового будинку та отримала фізичний біль.
В результаті неправомірних дій, ОСОБА_3 спричинив малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тілесні ушкодження у вигляді синця в проекції крила клубової кістки праворуч, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Кримінальна відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 1 ст. 125 КК України.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме в умисному легкому тілесному ушкодженні, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
У вказаній заяві захисником ОСОБА_6 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.
Діючи в інтересах малолітньої потерпілої ОСОБА_5 її законний представник ОСОБА_4 , подала заяву, відповідно до якої повністю погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надала свою згоду на розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у спрощеному провадженні без їх участі.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження та потерпілою і її законним представником, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Так, відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України - є кримінальним проступком.
Обставинами,що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає - рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.
Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення обвинуваченого до скоєного, що полягає у визнанні винуватості та щирому каятті; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не працевлаштований, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо.
Санкція ч. 1 ст. 125 КК України передбачає застосування до винних осіб рядку покарань, зокрема штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.
Зважаючи на те, що обвинувачений не працює, враховуючи роз`яснення, які викладені в абз. 4 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зважаючи на наявність пом`якшуючої та обтяжуючих покарання обставин, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає недоцільним призначення йому покарання у вигляді штрафу та призначає покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.
Запобіжних захід у кримінальному провадженні не обирався, зважаючи на призначене покарання, суд не вбачає підстав для його обрання.
Процесуальні витрати відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.65-67, ч. 1 ст. 125 КК України, ст.ст. 7-12, 17, 20-30, 84-86, 90-92, 94, 100, 118, 174, 301, 302, 368-371, 373, 374, 376, 381, 382, 392-394 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (Сто п`ятдесят) годин.
Початок строку відбування покарання у виді громадських робіт обчислюється з моменту початку виконання цих робіт за визначеним місцем роботи.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - не застосовувати.
Речовий доказ : стенд, який знаходиться на зберіганні в камері схову ВПД № 2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області знищити.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ружинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1 .