Справа № 203/2842/22
Провадження № 1-кс/0203/1079/2023
УХВАЛА

20 лютого 2023 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська (нова назва м. Кам`янське) Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого середню загальну освіту, офіційно не працюючого, неодруженого, не маючого на утриманні непрацездатних осіб, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження № 0000315 від 05.07.2022 року,

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2023 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулася старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майор поліції ОСОБА_4 з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, з утриманням його у державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» Управління державної пенітенціарної служби у Дніпропетровській області до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження №0000315 від 05.07.2022 року.

В обґрунтування вимог клопотання слідчий зазначила, що у провадженні слідчих відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження №0000315, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені 05.07.2022 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Також, як пояснила слідчий, під час досудового розслідування встановлено, що у проміжок часу з 24.10.2022 року по теперішній час ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та невстановлені органами досудового розслідування особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, шахрайським шляхом під приводом здачі в оренду житла на території курортного міста Буковель Івано-Франківської області, якого у них не було в наявності, а також відсутній намір надавати вказані послуги потерпілим, тобто шляхом обману, заволоділи грошовими коштами потерпілих: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

14.02.2023 року у порядку ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 було оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України.

Слідчий зазначила, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, а також те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, викладені в описовій частині цього клопотання, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене вище, слідчий звернулася до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 17.02.2023 року, судову справу № 203/2842/22, провадження № 1-кс/0203/1079/2022, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 .

Судове засідання з розгляду клопотання було призначене на 20.02.2023 року.

У судовому засіданні 20.02.2023 року прокурор та слідчий повністю підтримали клопотання слідчого та просили суд його задовольнити, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб строком на 60 (шістдесят) днів.

Крім того, прокурор наголосив на тому, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 190 КК України є обґрунтованою та наявні ризики, визначені пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, з огляду на що, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування, може не з`являтися за викликом слідчого, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також може вчинити незаконний вплив на потерпілих та свідків, які були допитані, у кримінальному провадженні. З-поміж інших ризиків прокурор назвав і те, що підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Також слідчий у судовому засіданні наголосила на тому, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення із застосуванням електронно-обчислювальної техніки, мобільних телефонів, мобільних терміналів. У ході проведеного обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 слідчим було виявлено та вилучено, в тому числі банківську картку «ОщадБанк» за № НОМЕР_1 , на яку потерпілі особи перераховували грошові кошти, та якими злочинним шляхом заволодівав, зокрема, підозрюваний ОСОБА_5 . З огляду на це, на думку слідчого, обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не є можливим, а розмір застави у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб буде достатнім, щоб забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого та просили суд відмовити у його задоволенні, застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Крім того, захисник у судовому засіданні зазначив, що заяви про визнання потерпілими у кримінальному провадженні не містять дат, підписів, не точно встановлено потерпілих у кримінальному провадженні, оскільки з двох заяв потерпілих грошові кошти на банківську картку переказували їх хлопець та чоловік. При цьому з 6 (шести) осіб тільки по 1 (одній) можна сказати, що вона є потерпілою. Тому захисник вважає, що слідчим не встановлено хто є потерпілим у кримінальному провадженні, а в жодному із протоколів допитів потерпілих не вказано, що це саме ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення.

З-поміж іншого захисник зазначив, що востаннє кримінальне правопорушення було вчинене у листопаді 2022 року та з того часу до 14.02.2023 року ОСОБА_5 нікуди не втікав, сам приїхав з міста Кам`янського Дніпропетровської області у судове засідання. На противагу доводам сторони обвинувачення захисник зазначив, що ОСОБА_5 не може переховуватись від слідства, прокуратури або суду, не може знищити, сховати чи спотворити будь-яку із речей чи документів, не може вчинити вплив на потерпілих у кримінальному провадженні, не може вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду викладене, захисник вважає, що сторона обвинувачення не надала вагомих доказів на підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 190 КК України, та наявності ризиків, визначених КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами клопотання підтверджено, що органами досудового слідства ведеться досудове розслідування у кримінальному провадженню № 0000315 від 05.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Відповідно до відомостей з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 05.07.2022 року до ЄРДР були внесені відомості про заяву, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 190 КК України, та зареєстровано 10 (десять) записів від 05.07.2022 року, 21.07.2022 року, 16.11.2022 року, 14.02.2023 року, відповідно.

14.02.2023 року об 23:39год. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України.

17.02.2023 року об 11:27год. ОСОБА_5 та об 11:33год. його захисник отримали копію клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У ході судового засідання судом були безпосередньо досліджені, в тому числі наступні письмові докази: заяви про вчинене кримінальне правопорушення, заяви про залучення до провадження як потерпілих, протоколи допиту потерпілих з додатками до них, ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.01.2023 року, справа №203/2842/22, провадження №1-кс/0203/471/2023, та від 09.02.2023 року, справа №203/2842/22, провадження №1-кс/0203/905/2023, протокол тимчасового доступу до речей і документів від 15.02.2023 року з додатком, протокол огляду від 15.02.2023 року з додатком, протокол обшуку від 14.02.2023 року, протокол тимчасового доступу до речей і документів від 16.02.2023 року.

Суд зазначає, що відповідно до статей 131, 132, 176, ч. 2 ст. 177, ч. 1 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), запобіжний захід, різновидом якого є тримання під вартою, застосовується під час досудового розслідування до особи на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні такою особою кримінального правопорушення, а також за наявністю хоча б одного з ризиків вчинення особою дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України.

Згідно з частиною 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

За правилами, встановленими частиною 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, я кщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статті 17, частини 5 статті 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі «Феррарі-Браво проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

При цьому слідчий суддя не має повноважень надавати оцінку доказам, наявним в матеріалах кримінального провадження з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Разом з тим, обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених частиною 1 статті 194 КПК України, за якою прокурор зобов`язаний довести не лише наявність обґрунтованої підозри, а й надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні, та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Аналіз викладеного вище та встановлених у ході судового засідання обставин кримінального провадження та досліджених матеріалів клопотання дає слідчому судді підстави для висновку про те, що надані стороною обвинувачення матеріали клопотання, досліджені у судовому засіданні, у своїй сукупності доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, яке є тяжким, та за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Вказаного висновку слідчий суддя дійшов, з огляду на те, що підозрюваний офіційно непрацевлаштований, обізнаний про тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, про характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого його підозрюють, вагомість доказів, отриманих у ході проведення слідчих (розшукових) дій.

При цьому суд відхиляє доводи сторони захисту, заявлені в судовому засіданні, оскільки такі не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а докази, надані стороною обвинувачення вказують на протилежне. Крім того, сторона захисту не обґрунтувала можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу та не спростувала доводи сторони обвинувачення разом з доказами, наданими суду на їх підтвердження.

Тому слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; можливість здійснення впливу на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 .

Також, ураховуючи обставини, визначені статтею 178 КПК України, відсутність хронічних захворювань, які б перешкоджали триманню підозрюваного під вартою, слідчий суддя доходить висновку про те, що необхідним і достатнім для досягнення дієвості кримінального провадження, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків є застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до частин 1, 4, 5 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що підозрюваному може бути змінений запобіжний захід у виді тримання під вартою в разі внесення застави, розмір якої визначений ухвалою. У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2023 року у розмірі 2684,00 грн, та, враховуючи особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, злочин, в якому він підозрюється, слідчий суддя вважає, що сума у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 214720,00 грн, буде достатньою для внесення в якості застави.

При цьому на підставі пунктів 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки у разі внесення застави, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з потерпілими у кримінальному провадженні, з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину, та іншими особами, визначеними слідчим чи прокурором; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись статтями 182, 183, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявлене в рамках кримінального провадження № 0000315 від 05.07.2022 року, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» Управління державної пенітенціарної служби у Дніпропетровській області строком на 60 (шістдесят) днів, в межах строку досудового розслідування, тобто з 20.02.2023 року до 14.04.2023 року включно.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави, а саме у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720,00 грн, та є достатньою для внесення її як застави.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти під заставу, покласти на нього строком на два місяці з дня внесення застави такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із потерпілими з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину, та іншими особами, визначеними слідчим чи прокурором;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, а до підозрюваного може бути застосований запобіжний захід у виді застави у більшому розмірі або інший запобіжний захід з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання та контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Строк дії ухвали визначити до 14.04.2023 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 20.02.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1