ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/129/23
Провадження №1-кс/477/81/23
УХВАЛА

про арешт майна

06 лютого 2023 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , внесене у кримінальному провадженні №0000302 від 24 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України про арешт тимчасово вилученого майна

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2023 року прокурор відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000302 від 24 листопада 2022 року із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, що було вилучено 02 лютого 2023 року в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що СУ ГУНП в Миколаївській області за фактом організації діяльності щодо незаконного переправляння осіб через державний кордон України 24 листопада 2022 року внесено відомості до ЄРДР за №0000302 та розпочато досудове розслідування за частиною третьою статті 332 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та іншими не встановленими на даний час особами, з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, налагодили механізм виготовлення підроблених довідок військово-лікарських комісій та тимчасових посвідчень військовозобов`язаних, із внесенням до них завідомо неправдивих відомостей про стан здоров`я військовозобов`язаних (тобто осіб замовників таких документів) в частині звільнення їх від призову до лав ЗСУ за станом здоров`я, на підставі яких такі особи безперешкодно перетинають державний кордон України.

Крім того, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 залучили до злочинної діяльності службових осіб компетентних органів та установ, серед яких: Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_2 , КНП «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради, особистості яких на теперішній час не встановлені, в тому числі до злочинної діяльності залучено сторонніх осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , та які за грошову винагороду погодились на спільну участь у вчиненні організованих злочинів.

Так, в період часу з 19 січня 2023 року по 02 лютого 2023 року, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 за грошову винагороду в розмірі 6500 доларів США забезпечили оформлення та видачу ОСОБА_10 документів, на підставі яких останній 02 лютого 2023 перетнув державний кордон України.

Цього ж дня, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною третьою статті 332 КК України в порядку статті 208 КПК України.

В ході проведення обшуку у осіб, причетних до протиправної діяльності, зокрема за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено телефон «IPHONE X» IMEI- НОМЕР_1 , сім - НОМЕР_2 .

Оскільки майно, вилучене в ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідає критеріям речових доказів, визначених частиною першою статті 98 КПК України, прокурор звернувся з даним клопотанням у якому просив накласти арешт на тимчасово вилучене у ОСОБА_4 майно.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки.

Згідно з положенням частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України за фактом організації діяльності щодо незаконного переправляння осіб через державний кордон України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 листопада 2022 року, що підтверджується витягом з ЄРДР №0000302.

Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженню встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше листопада 2022 року, у ОСОБА_6 , який мав особисті знайомства та корумповані зв`язки у державних органах та установах на території міста Одеси, виник злочинний умисел направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом забезпечення проходження військово-лікарських комісій особами призовного віку та отримання кінцевих недостовірних документів (щодо звільнення від військової служби у зв`язку із незадовільним станом здоров`я), які надають право на безперешкодний виїзд з України і в`їзд в Україну, з метою незаконного збагачення за рахунок одержаної грошових коштів від зазначеної злочинної діяльності.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , які офіційно не були ніде працевлаштовані та не мали постійних джерел доходу, довівши до їх відома деталі розробленого ним плану протиправної діяльності.

У свою чергу ОСОБА_7 та ОСОБА_5 залучили до злочинної діяльності службових осіб компетентних органів та установ, серед яких: Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_2 , КНП «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради, які за грошову винагороду погодились на спільну участь у вчиненні організованих злочинів.

Так, в період часу з 19 січня 2023 року по 02 лютого 2023 року, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 за грошову винагороду в розмірі 6500 доларів США забезпечили оформлення та видачу ОСОБА_10 документів, а саме:

довідка військово-лікарської комісії від 26 січня 2023 року №37/1189 на ім`я ОСОБА_10 з відомостями про непридатність до військової служби за станом здоров`я;

тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_10 у яких відображені відомості про непридатність до військової служби за станом здоров`я, на підставі яких ОСОБА_10 02 лютого 2023 року перетнув державний кордон України.

За результатами виконання доручень слідчого оперативним підрозділом УСР в Миколаївській області були встановлені додатково особи, яких залучив ОСОБА_6 до організованої ним протиправної діяльності пов`язаною з організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України, а саме: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пересувається на автомобілі марки «VOLKSWAGEN BEETLE», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 ; ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований та проживає адресою: АДРЕСА_2 , пересувається на автомобілі марки «BMW 520D», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Відповідно розподілених ОСОБА_6 ролям кожному з учасників організованої ним протиправної діяльності, до функцій ОСОБА_4 та ОСОБА_8 входить перевезення та доставляння незаконно виготовлених документів клієнтам він однієї установи до іншої, виконання поточних завдань від організатора пов`язаних з їх протиправною діяльністю; одержання визначеної ОСОБА_6 частини від неправомірної вигоди отриманої від клієнта.

02 лютого 2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною третьою статті 332 КК України в порядку статті 208 КПК України

Цього ж дня, у межах вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 січня 2023 року, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «IPHONE X» IMEI- НОМЕР_1 , сім - НОМЕР_2 .

На мобільному телефоні, відшуканому під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , виявлено відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Оскільки мобільний телефон був захищений логічним паролем захисту, повідомити який власник відмовився, що унеможливило його детальний огляд за участю спеціаліста в процесі проведення обшуку, слідчим прийняте рішення про його вилучення.

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 03 лютого 2023 року, телефон марки «IPHONE X» IMEI- НОМЕР_1 , сім- НОМЕР_2 , що були вилучені 02 лютого 2023 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 визнано в якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000302 від 24 листопада 2022 року.

Главою 3 Кримінального процесуального кодексу України унормовано визначення та порядок набуття процесуального статусу сторонами та іншими учасниками кримінального провадження, а також обсяг їх прав та обов`язків.

Зокрема, §5 Глави 3 КПК України визначаються особливості процесуального статусу інших учасників кримінального провадження, до яких законодавцем віднесено і третю особу, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Так, нормами статті 64-2 КПК України визначено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особа, наведений перелік прав та обов`язків такої особи, а також визначені обставини, що обумовлюють набуття особою відповідного процесуального статусу.

В свою чергу, порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження і зокрема арешту майна визначений положеннями Глав 10 та 17 КПК України.

Згідно частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частини десятої статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У відповідності до частини першої, другої статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, долученими до клопотання матеріалами підтверджується наявність обґрунтованої підозри, щодо вчинення кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими слідчим матеріалами кримінального провадження формує внутрішнє переконання про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьої статті 332 КК України. Вищевказані протиправні дії ОСОБА_6 та залучених ним ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та інших осіб, в тому числі ОСОБА_4 , підтверджується у сукупності зібраними доказами у кримінальному провадженні, зокрема: заявами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про вчинення кримінального правопорушення від 23 листопада 2022 року, протоколами допиту потерпілого ОСОБА_10 від 25 листопада 2022 року, 26 січня 2023 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 29 листопада 2023 року, матеріалами УСР в Миколаївській області ДСР України від 25 листопада 30 грудня.2022 року, 19 та 26 січня 2023 року, протоколом огляду речей та документів від 26 січня 2023, отриманими за результатами виконання доручення слідчого, протоколами обушку від 02 лютого 2023 року, змістом повідомлення про підозру, тощо, що в силу пункту 3 частини другої статті 173 КПК України є підставою для накладення арешту на майно відповідно до пункту 1 частини другої статті 170 цього Кодексу.

У відповідності до частини сьомої статті 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право, серед іншого, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом (частина перша статті 167 КПК України).

Згідно частини другої статті 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Слідчим суддею встановлено, що вилучений у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, за адресою: АДРЕСА_1 мобільний телефон марки «IPHONE X» IMEI- НОМЕР_1 , сім - НОМЕР_2 містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критерію, зазначеному у статті 98 КПК України.

Як було встановлено під час розгляду даного клопотання, ОСОБА_4 відмовився повідомити слідчому паролі до мобільного телефону, чим фактично обмежив доступ до нього. Зазначене обумовило вилучення мобільного телефону слідчим.

Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень визначені випадки, коли проведення експертизи можливе лише за наявності оригіналів документів, в тому числі електронних оригіналів документів (файлів). Тому суд вважає обґрунтованими доводи прокурора, що потреба у накладені арешту на майно обумовлена, в тому числі й необхідністю проведення експертизи, за наслідком якої буде встановлена необхідність їх подальшого утримання стороною обвинувачення як доказу у кримінальному провадженні чи можливістю повернення володільцю як таких, що не містять на собі важливих відомостей для з`ясування обставин вчинення злочину.

Крім того, інформація, яка міститься у мобільному телефоні ОСОБА_4 , що був вилучений в ході обшуку, може мати суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження, що розслідується (кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочину, дані про номери мобільних телефонів, використані під час вчинення злочину, зв`язки між особами, причетними до вчинення злочину, тощо).

На переконання слідчого судді, додані до клопотання прокурора матеріали свідчать про наявність правових підстав для накладення арешту, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для забезпечення збереження речового доказу та з метою запобігання можливості його приховування, знищення або перетворення. Прокурором доведено необхідність накладення арешту на майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Оцінка доказів із точки зору їх допустимості є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. Під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, вказане питання не входить до повноважень як слідчого судді. Натомість, під час розгляду клопотання про арешт майна на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий суддя уповноважений оцінити можливість використання майна, на яке слідчий, прокурор бажає накласти арешт, як доказу у кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене та те, що вилучене в ході обшуку майно є фактично речовими доказами у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, в тому числі приховування та знищення майна, а тому з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення або перетворення тимчасово вилученого майна, задовольняє клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного, керуючись статтями 167, 170-173, 175, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 02 лютого 2023 року в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді від 28 січня 2023 року за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон марки «iPhone X» IMEI- НОМЕР_1 , та сім-карту НОМЕР_2 із встановленням заборони будь-яким особам користуватися та розпоряджатися цим майном.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_12