КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2022 року, -

за участю представника ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2022 року відмовлено у задоволенні скарги представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Другого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР).

Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що заява, з якою Міністерство юстиції України звернулось до Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, не містить конкретних обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, тому слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

В апеляційній скарзі представник Міністерства юстиції України ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким вимоги скарги задовольнити в повному обсязі.

Одночасно апелянт заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки вважає, що строк пропущено із поважних причин.

Вказує, що копію оскаржуваної ухвали, постановленої без її участі, вона не отримувала, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущений з поважних причин.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною.

Апелянт вказує на те, що 27 липня 2022 року Міністерство юстиції України звернулось до Державного бюро розслідувань із заявою, в якій повідомляло про те, що Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) під час розгляду справи «Гуменюк та інші проти України» було встановлено порушення Державою Україна пункту 1 статті 6 та статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В зв`язку з встановленими порушеннями, ЄСПЛ постановив рішення від 22 червня 2021 року у справі «Гуменюк та інші проти України» відповідно до якого задоволено заяву ОСОБА_7 та зобов`язано відшкодувати на його користь 5000 євро.

На виконання вказаного рішення ЄСПЛ з Державного бюджету на особовий рахунок ОСОБА_7 перераховано 160 971,50 грн (еквівалент - 5000 євро).

Отже апелянт вважає, що заява Міністерства юстиції України про вчинення кримінального правопорушення була обґрунтована тим, що виплачені за рішенням ЄСПЛ кошти є збитками, завданими Державному бюджету України в результаті протиправних дій невстановлених осіб органів державної влади, в результаті яких порушено права громадян і такі дії мають ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364, 365, 367 КК України.

Представник, посилаючись на ч. 1 ст. 214 КПК України, вважає, що вказана норма закону є імперативною, тому слідчий був зобов`язаний внести відомості до ЄРДР.

При цьому, апелянт зазначає, що слідчий суддя також не наділений повноваженнями оцінювати фактичні обставини, зазначені в заяві про вчинення кримінального правопорушення, з огляду на стадію кримінального провадження.

Перевіривши доводи клопотання представника ОСОБА_6 про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущено з поважних причин.

В матеріалах справи відсутні відомості про отримання представником Міністерства юстиції України копії оскаржуваного рішення.

З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що представник Міністерства юстиції України ОСОБА_8 пропустиластрок на оскарження ухвали з поважних причин, а тому її апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, вивчивши матеріали провадження за скаргою, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні скарги слідчим суддею встановлено, що заява, з якою Міністерство юстиції України звернулась до Державного бюро розслідувань, не містить конкретних обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальнихправопорушень, передбачених ст. ст. 364, 365, 367 КК України, тому слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Водночас, відповідно до пункту 1 глави 2 розділу І Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298, до Реєстру вносяться відомості зокрема про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Наведені вимоги також викладені у ч. 5 ст. 214 КПК України.

Отже, в уповноваженої особи виникає обов`язок внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення лише за умови, що заявник чи потерпілий повідомляють про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Розглядаючи скаргу на бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР слідчому судді необхідно з`ясувати зокрема, чи була подана заява про вчинення кримінального правопорушення особі, уповноваженій на внесення відомостей до ЄРДР, чи містить заява про кримінальне правопорушення короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також те, вчинила чи не вчинила ця особа дії, передбачені ч. 1 ст. 214 КПК України.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Як вбачається із змісту заяви Міністерства юстиції України, у ній заявник повідомляє про можливе вчинення невідомими посадовими особами органів державної влади кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364, 365, 367 КК України, у зв`язку з чим було завдано збитків Державному бюджету України у розмірі 160 971,50 грн, які було перераховано з Державного бюджету України на користь ОСОБА_7 на підставі рішення ЄСПЛ від 22 червня 2021 року.

В той же час, в скарзі не наведено жодних фактичних даних на підтвердження того, що подане заявником повідомлення про кримінальне правопорушення містить достатні відомості про реальність конкретної події кримінального правопорушення.

Таким чином, колегія суддів зазначає що подана до слідчого судді скарга не містить обґрунтування того, що існує бездіяльність, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей саме про кримінальне правопорушення в розумінні передбаченого Кримінальним кодексом України суспільно небезпечного винного діяння, вчиненого суб`єктом злочину.

Поряд з цим, апелянт, посилаючись на положення ст. 214 КПК України вважає, що слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень, надавши оцінку заяві про кримінальне правопорушення.

Колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими.

Так, приписи ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують наведених в цій нормі осіб невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення внести відомості до ЄРДР.

В той же час кримінальним процесуальним законом не передбачено прийняття цими особами окремого процесуального рішення у разі відсутності підстав для внесення таких відомостей.

Тому, саме слідчий суддя під час розгляду скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР перевіряє, чи були достатні підстави для внесення таких відомостей.

Такий висновок колегії суддів ґрунтується також на положеннях ч. 2 ст. 307 КПК України, відповідно до якої ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги може бути, серед іншого, про зобов`язання вчинити дію, про відмову у задоволенні скарги.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді прийнята з додержанням вимог кримінального процесуального закону, висновки, викладені у ній відповідають фактичним обставинам справи, а тому її слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні скарги Міністерства юстиції України на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_9 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4