Справа № 484/1489/23
Провадження № 1-кп/484/211/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2023 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Первомайськ Миколаївської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скрунда-1 Кулдігського району Латвії, особи без громадянства, освіта 9 класів, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, ніде не зареєстрованого, проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан, який був неодноразово продовжений, та діяв станом на січень 2023 року.

Так, в кінці січня 2023 року приблизно 23 годині, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , прийшов до будинку, який розташований по АДРЕСА_2 з метою вчинення крадіжки.

Так, перебуваючи у вказаному місці та виконуючи задумане, через прохід проник до вказаної території, маючи прямий умисел та корисливий мотив, помітив на території домоволодіння будинок, підійшовши до приміщення, демонтував скло вікна та проник до середини, перебуваючи в середині помітив газовий балон та кухонну плиту належні ОСОБА_6 , які вирішив викрасти.

Реалізуючи задумане переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає та не може чинити перешкоди, таємно, в період воєнного стану, викрав бувшу у споживанні, газову плиту марки «Gefest» Brest 300-07 чотирьох камфорна білого кольору вартістю 2850 грн. та бувший у використанні газовий балон червоного кольору ємністю 50 л. вартістю 850 грн. з викраденим з місця події зник та в подальшому розпорядився на власний розсуд.

В результаті крадіжки ОСОБА_6 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 3 700 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням у житло.

Крім того, на початку лютого 2023 року приблизно 23 годині, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , прийшов до будинку, який розташований по АДРЕСА_1 з метою вчинення крадіжки.

Так, перебуваючи у вказаному місці та виконуючи задумане, через хвіртку проник до вказаної території, маючи прямий умисел та корисливий мотив, помітив на території домоволодіння будинок, підійшовши до будинку, пошкодив дверний замок та проник до середини, перебуваючи в середині в одній із кімнат помітив, магнітофон з двома колонками марки «TOXI» моделі TX-2031AEQ сірого кольору та засоби гігієни належні ОСОБА_7 , які вирішив викрасти.

Реалізуючи задумане переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає та не може чинити перешкоди, таємно, повторно, в період воєнного стану, викрав бувший у споживанні магнітофон з двома колонками марки «TOXI» моделі TX-2031AEQ сірого кольору вартістю 1 300 грн. піну для гоління марки «ARKO» new formula об`ємом 200 мл. вартістю 94 грн. 20 коп., крем для гоління марки «ARKO» для нормальної шкіри об`ємом 61 мл. вартістю 42 грн. 75 коп., крем після гоління марки «ARKO» об`ємом 51 мл. вартістю 46 грн. 00 коп. та крем після гоління марки «ARKO» об`ємом 50 мл. вартістю 46 грн. 00 коп. з викраденим з місця події зник та в подальшому розпорядився на власний розсуд.

В результаті крадіжки ОСОБА_7 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 1 528 грн. 95 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням у житло, вчинено повторно.

Викладене цілком підтверджено в судовому засіданні поясненнями обвинуваченого, який визнав свою вину повністю, підтвердив те, що дійсно вчинив таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у житло за умов та обставин, викладених вище. У скоєному щиро кається, матеріальну шкоду потерпілим відшкодував повністю.

Потерпілі в судове засідання не з`явились, надали письмові заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність, будь-яких претензій до обвинуваченого не мають та просять призначити покарання на розсуд суду.

Крім визнання вини ОСОБА_3 , його вина у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185 КК України знайшла своє підтвердження у судовому засіданні наданими стороною обвинувачення та дослідженими судом доказами, а саме:

протоколами огляду місця події з таблицями зображень до них від 09.02.2023 року, якими підтверджено факти скоєння крадіжки майна;

заявами ОСОБА_3 від 10.02.2023 року про добровільну видачу викраденого майна та протоколами огляду предметів з таблицею зображень до них від 10.02.2023 року із яких видно, що було оглянуте та добровільно видане ОСОБА_3 викрадене майно;

висновками експерта №833/23 та 834/23 від 23.02.2023 року підтверджено вартість викраденого майна;

розписками ОСОБА_6 від 10.02.2023 року та ОСОБА_7 від 10.02.2023 року підтверджено факт повернення потерпілим викраденого майна;

протоколом проведення слідчого експерименту з таблицею зображень до нього від 03.03.2023 року за участю ОСОБА_3 підтверджено, що саме ним було скоєно викрадення майна потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та за яких умов і обставин.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, інкримінованих йому органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.

На підставі викладеного, суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням у житло, вчинено повторно.

Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений будучи раніше не судимим вчинив тяжкі злочини, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, не одружений, не працює, характеризується посередньо, щире каяття обвинуваченого добровільне відшкодування завданого збитку, активне сприяння розкриттю злочинів, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин, що дає підстави для призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1.2 ч.1 ст. 76 КК України, оскільки на думку суду, саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередить вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 369 - 371 , 373 - 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_3 від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речовий докази - передані на зберігання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 згідно їх розписок, залишити останнім.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: підпис. ОСОБА_1