ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Садгірського районного суду м. Чернівців від 31.10.2022 року в кримінальному провадженні № 0000626 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця за національністю, громадянина України, уродженця с. Рідківці Новоселицький район Чернівецька область, із вищою освітою, одруженого, приватного підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А :

Вироком Садгірського районного суду м. Чернівців від 31.10.2022 року ОСОБА_6 , визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Згідно вироку суду, 01.07.2022 р., приблизно о 14:00 год. на території МТК «Калинівський ринок», що за адресою: вул. Калинівська, 13 «А» м. Чернівці, ОСОБА_6 , в ході словесного конфлікту із гр. ОСОБА_7 , діючи з умислом на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій і відповідні наслідки та бажаючи їх настання, умисно правою рукою наніс один удар в область обличчя з лівої сторони, після чого лівою рукою схопив за шию з

ЄУНСС 727/7161/22 провадження №11кп/822/496/22

головуючий у 1 інстанції ОСОБА_9

правої сторони і придушував та наніс декілька ударів в область тіла, чим спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді синців: по передньо-боковій поверхні шиї справа у верхній, середній та нижній третинах, по лопатковій лінії на рівні 9-10 ребра, в поперековій ділянці з права, в поперековій ділянці по центру, по передній поверхні лівого плеча у верхній третині та синець у виличній ділянці слизової оболонки лівої щоки; забійна рана в ділянці слизової оболонки лівої щоки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

На цей вирок представник потерпілого адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи винуватість ОСОБА_6 , обсяг обвинувачення та правильність кваліфікації дій останнього, просив скасувати оскаржуваний вирок у зв`язку з невиправданим йому призначенням надто м`якого покарання та ухвалити новий вирок і призначити обвинуваченому покарання у виді 2 роки обмеження волі.

На обґрунтування своїх вимог вказував, що жодна з пом`якшуючих покарання обставин, які суд вказав у вироку, не були встановлені в судовому засіданні.

Зазначав, що щире каяття, це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Зазначав, що якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим та справжнім.

При цьому апелянт посилався на Постанову Верховного Суду у справі 199/6365/19, роз`яснення, що містяться в Пленумі Верховного Суду України «Про практику застосування судоми України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 р. №12, в яких Верховний Суд розкрив зміст поняття щирого каяття.

Також зазначав, що обвинувачений не визнавав свою вину на досудовому слідстві та в Шевченківському районному суді, а під час судового розгляду в Садгірському суді наголошував, що ініціатором конфлікту був потерпілий, що спростовується показаннями свідків та самого потерпілого ОСОБА_7 . Крім того, обвинувачений жодним чином не намагався усунути чи відшкодувати завдану шкоду, не вибачився та відмовлявся примиритись з потерпілим, після побиття потерпілого погрожував останньому розправою, якщо той звернеться в поліцію.

Також апелянт зазначав, що суд безпідставно визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення, оскільки під час досудового слідства той не давав показань, які б підтверджували обставини, що викладені в обвинувальному акті, а натомість перекладав вину на потерпілого, що суттєво затягувало час та терміни досудового розслідування.

Зазначав, що призначене судом обвинуваченому покарання не є достатнім для його виправлення та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Заслухавши доповідь судді, потерпілого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , прокурора, які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, обвинуваченого ОСОБА_6 , який просив відмовити в задоволенні вимог потерпілого та його представника, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки в поданій апеляційній скарзі не оспорюється винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України при обставинах, що викладені у вироку суду, обсяг обвинувачення та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, колегія суддів не наводить доказів на підтвердження тих висновків суду першого інстанції, які ніким не оспорено.

Що стосується тверджень апелянта про незаконність оскаржуваного вироку через невідповідність призначеного обвинуваченому покарання внаслідок м`якості, колегія суддів вважає їх обґрунтованими.

Так, апеляційним судом встановлено, що 01.07.2022 р., приблизно о 14:00 год. на території МТК «Калинівський ринок», що за адресою: вул. Калинівська, 13 «А» м. Чернівці, ОСОБА_6 в ході словесного конфлікту ОСОБА_7 , діючи з умислом на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій і відповідні наслідки та бажаючи їх настання, умисно правою рукою наніс один удар в область обличчя з лівої сторони, після чого лівою рукою схопив за шию з правої сторони і придушував та наніс декілька ударів по тілу, чим спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді синців: по передньо-боковій поверхні шиї справа у верхній, середній та нижній третинах, по лопатковій лінії на рівні 9-10 ребра, в поперековій ділянці з права, в поперековій ділянці по центру, по передній поверхні лівого плеча у верхній третині та синець у виличній ділянці слизової оболонки лівої щоки; забійну рану в ділянці слизової оболонки лівої щоки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Що стосується призначення судом обвинуваченому найм`якішого виду та розміру покарання з числа, передбачених санкцією ст.125 ч.2 КК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст.50, 65, 66 КК України та призначив ОСОБА_10 покарання, яке за своїм видом є явно несправедливим через м`якість.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ч.1, 2 ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, призначаючи ОСОБА_10 покарання, суд визнав пом`якшуючими обвинуваченому покарання обставини - щире каяття останнього та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Разом з тим, з матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений не примирився з потерпілим, не вибачився перед останнім, не намагався іншим чином загладити свою провину, а тому твердження суду першої інстанції про щире каяття обвинуваченого не відповідає дійсності.

Що стосується активного сприяння обвинуваченим в розкритті кримінального правопорушення, яке суд визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, колегія суддів також вважає, що дана обставина не знайшла свого підтвердження, оскільки обвинувачений в судовому засіданні лише формально визнав свою вину, але при цьому не розповів відкрито і повно щодо обставин заподіяння ним потерпілому тілесних ушкоджень, намагався перекласти провину про виниклий конфлікт на потерпілого, зазначаючи, що останній образив його дружину і тещу.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно визнав при призначенні покарання обвинуваченому обставинами що пом`якшують покарання його щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення і призначив ОСОБА_10 покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, і за своїм видом є явно несправедливим через м`якість.

А тому оскаржуваний вирок в частині призначення покарання обвинуваченому необхідно скасувати та ухвалити новий вирок.

При призначенні покарання обвинуваченому колегія суддів враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 414, 420, 615 ч.15 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Садгірського районного суду м.Чернівців від 31 жовтня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України в частині призначення покарання скасувати та ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_6 за ст.125 ч.2 КК України покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

В іншій частині оскаржуваний вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_11

Судді ОСОБА_12 ОСОБА_13

ОСОБА_14 .Станковська

Копія. Згідно з оригіналом: суддя