г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 171/1552/20
Номер провадження 1-кп/213/291/22
У Х В А Л А

Іменем України

21 грудня 2022 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника: адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру матеріалів досудового розслідування за № 0000279, за обвинуваченням ОСОБА_5 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.364, ч.1 ст 366 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Інгулецького районного суду перебуває дане кримінальне провадження. Стороною захисту заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки: в обвинувальному акті відсутні обов`язкові відомості про представника потерпілого (ч.2 ст. 291 КПК України); в реєстрі не містяться відомості про повідомлення обвинуваченого, захисника, представника потерпілого про завершення досудового розслідування та даних про факт відкриття кожною стороною матеріалів (ч.1,7,8,9 ст. 290 КПК України); обвинувальний акт наданий захиснику та обвинуваченому відрізняється від обвинувального акту надісланого до суду (ст. 293 КПК України); крім того вказує на те, що рішення щодо закупівлі газу приймалось не обвинуваченим а колегіально, та акт не містить відомостей про вартість газу на момент укладання договору та в період додаткових угод на постачання газу.

Захисник та обвинувачений просили повернути обвинувальний акт прокурору.

Представник потерпілого також підтримав клопотання захисника обвинуваченого.

Прокурор заперечував, просив призначити провадження до розгляду, зазначив, що дійсно обвинувальні акти різняться, причини невідомі, допускає можливість технічного збою при друкуванні.

При перевірці в підготовчому судовому засіданні обвинувального акту, та вирішенні питання про можливість призначення провадження до судового розгляду, судом встановлено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України. Наявні порушення ст. 293 КПК України.

Відповідно до ст.291 ч.2 КПК України, обвинувальний акт повинен містити: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт (який був направлений до суду, а.с.3-11 т.1) не відповідає вимогам п.3 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки не вказано дату народження представника потерпілого, громадянство. В обвинувальному акті, наданому стороною захисту такі відомості взагалі відсутні.

Відповідно до ст. 293 КПК України, одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст 364, ч.1 ст 366 КК України, затверджений 02.09.2020р., існує в двох редакціях, а саме: обвинуваченому та захиснику було надано обвинувальні акти, які різняться з обвинувальним актом направленим до суду, тобто не є його копією. У обвинувальному акті, що надано обвинуваченому та захиснику відсутні відомості про потерпілого та представника потерпілого, а в обвинувальному акті направленому до суду такі відомості наявні, хоча і не в повній мірі, як того вимагає п.3 ч.2 ст. 291 КПК України. Обвинувальні акти містять підпис про затвердження обвинувального акту на першому аркуші, та на цьому аркуші містяться ці відмінності (т.1 а.с.3-11, т.2 а.с.8-16).

Сторона обвинувачення пояснити данні відмінності не змогла, в підготовчому судовому засіданні приймає участь не той прокурор, який затверджував обвинувальний акт. Стороною захисту повідомлено, що з приводу даної обставини до правоохоронних органів вони не звертались.

За правилами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії), п. 79). Крім того, положення зазначеного вище підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див. рішення від 20.04.2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії, п. 34).

Крім того право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «в» п.3 ст.6 Конвенції (рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції , п. 54). Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у підпункту "в" п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення від 25.07.2000 року у справі «Маттоціа проти Італії").

Тобто наявність вказаних недоліків, може порушувати право на захист обвинуваченого.

Зазначені недоліки є суттєвими, та перешкоджають призначенню провадження до розгляду, так як порушують право на захист.

Окрім вказаного вище, суд також погоджується з позицією сторони захисту, що реєстр матеріалів досудового розслідування, доданий до обвинувального акту, не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, зміст процесуальних дій вказано не повністю, реєстр не містить записів про закінчення досудового розслідування, повідомлення сторін про його завершення, хоча відповідні розписки про такі дії містяться в матеріалах кримінального провадження.

На твердження сторони обвинувачення, що вказані недоліки можуть бути усунуті в судовому засіданні, та є незначними, не перешкоджають розгляду, суд зазначає, що відсутнє взагалі поняття незначне порушення, оскільки є ст.ст. 291,293 КПК України, яким повинен відповідати обвинувальний акт, та законодавець не вказує, що незначні недоліки можуть усуватись в процесі розгляду.

Суд враховує, що ст. 338 КПК України надає право прокурору змінювати обвинувачення, але це не є способом для усунення вказаних недоліків в ході судового розгляду, оскільки підставою, метою зміни обвинувачення в порядку ст. 338 КПК України є зміна правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення, встановлення нових фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Щодо твердження сторони захисту про відсутність в обвинувальному акті вказівки ціни газу, необґрунтованості вини обвинуваченого, оскільки рішення приймалось колегіально, суд зазначає, що в підготовчому судовому засіданні судом не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого. Суд перевіряє відповідність вимогам КПК обвинувального акта, тобто здійснює підготовчу функцію до наступної стадії судового провадження - судового розгляду, з метою створення належних умов для успішного виконання завдань кримінального судочинства.

Суд вважає, що наявність вказаних недоліків у їх сукупності унеможливлюють призначення провадження до розгляду, а обвинувальний акт необхідно повернути прокурору для усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись ст. ст. 32, 109, 290-293, 314-315, 338, 369-372, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути обвинувальний акт прокурору Дніпропетровської області для усунення вищезазначених недоліків та виконання вимог КПК України.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1