Справа № 492/610/22
Провадження № 1-кп/513/77/22
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2022 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сарата Одеської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000288 від 20 червня 2022 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янське Арцизького району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , середньою освітою, не одруженого, раніше судимого:

вироком Арцизького районного суду Одеської області від 24 вересня 2007 року за ч.3 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого з іспитовим строком на 2 роки;

вироком Арцизького районного суду Одеської області від 01 листопада 2011 року за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

вироком Арцизького районного суду Одеської області від 02 грудня 2011 року за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки;

вироком Арцизького районного суду Одеської області від 28 листопада 2012 року за ч.2 ст. 185 КК України, із застосуваннням ст.71 КК України, до 4 років позбавлення волі;

вироком Арцизького районного суду Одеської області від 02 березня 2016 року за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 29 січня 2019 року, у зв`язку із відбуттям покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Відповідно до Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні № 64/22 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні № 133/22 від 14 лютого 2022 року, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні № 2263-ІХ від 22 травня 2022 року, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

На початку червня 2022 року приблизно о 22:00 годині, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , маючи не зняту та непогашену судимість за вироком Арцизького районного суду Одеської області від 28 листопада 2012 року за ч. 2 ст. 185 КК України та вироком Арцизького районного суду Одеської області від 02 березня 2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України, належних висновків для себе не зробив, діючи повторно, в умовах воєнного стану, перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, використовуючи власну фізичну силу, таємно, завантажив до заздалегідь заготовленої садової тачки 8 залізобетонних стовпів розмірами - 220 см висотою, шириною 7x6 см, вартістю 110 грн за 1 шт, загальною сумою 880 грн; 2 залізобетонних стовпи розмірами - 190 см висотою, шириною 7x6 см, з наявними слідами розломів на торцевій стороні вартістю 90 грн за 1 шт., загальною сумою 180 грн; 1 залізобетонний стовп розміром - 160 см висотою, шириною 7x6 см, з наявними слідами розломів на торцевій стороні вартістю 70 грн, таким чином таємно, викрав 11 залізобетонних стовпів, які слугували опорою для огорожі, після чого з викраденим майном покинув місце події, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1130 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, вказавши на час, мету та спосіб вчинення злочину. Зокрема показав, що в літку цього року, точної дати не пам`ятає, з огляду на те, що в нього не було роботи та коштів, зняв стовпи у потерпілої, які він продав та за отриманні кошти купив продукти, потім поставив стовпчики на місце. Щиро розкаявся, просив суворо його не карати. Із вартістю викраденого майна погоджується.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, однак надала заяву відповідно до якої просила розглядати кримінальне провадження за її відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

З урахуванням думки учасників судового розгляду, які вважали за можливе розглядати справу за відсутності потерпілої, суд дійшов висновку про проведення судового розгляду без її участі.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , та тих, що стосуються вирішення питання щодо долі речових доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження, висновком експерта №1606/22 від 27 червня 2022 року.

Винуватість ОСОБА_4 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд встановив, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 , вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обираючи покарання ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 4 ст. 185 КК України, а також те, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, маючи не зняту та не погашену судимість, вчинив злочин, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не має міцних соціальних зав`язків, оскільки він не працевлаштований, не одружений.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно з якою, з урахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробацї вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

З огляду на зазначене, враховуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за потрібне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, в межах, передбачених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор посилаючись на повне визнання вини у вчиненні злочину, щирого каяття, повернення майна потерпілій та відсутність претензій з її боку, наявності пом`якшуючої обставини, відсутності обтяжуючих обставин, просив призначити покарання з урахуванням вимог ст.ст. 75, 76 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Сторона захисту, посилаючись на повне визнання вини у вчиненні злочину, щирого каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування збитків потерпілій, просила призначити покарання із застосуванням ст.69, 75 КК України.

За змістом ст. 75 КК України рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа Довженко проти України) зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права, що забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду, тощо.

Судом враховано обставини, що стосуються високого ризику повторення злочинів, поточного стану життя та доходів обвинуваченого, наявності непогашеної судимості, разом з тим, враховуючи думку потерпілої, сторони обвинувачення щодо можливого призначення покарання з урахуванням вимог ст. 75 КК України, намагання обвинуваченого стати на шлях виправлення та його щире каяття, відшкодування завданого збитку, активне сприяння розкриттю злочину, бажання до правослухняної поведінки в суспільстві, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.4 ст. 185 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, вважаючи таке покарання в даному випадку є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Підстав для застосування положень ст.69 КК України суд не знаходить.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання не має.

Цивільний позов не заявлений. Витрати на залучення експертів під час досудового розслідування відсутні.

Арешт накладений у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 06 липня 2022 року (єдиний унікальний номер справи 497/1188/22; провадження №1-кс/497/492/22), слід скасувати.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 375 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Витрати на залучення експертів під час досудового розслідування відсутні.

Арешт накладений у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 06 липня 2022 року (єдиний унікальний номер справи 497/1188/22; провадження №1-кс/497/492/22), слід скасувати.

Речові докази, після вступу вироку в законну силу, а саме 11 (одинадцять) залізобетонних стовпів, які передані на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 , залишити останній.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1