Провадження №1-кс/522/7224/22
УХВАЛА

07 грудня 2022 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000615 від 20.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням в рамках кримінального провадження № 0000615 від 20.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у якому просить накласти арешт на майно, яке виявлено та вилучено під час санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: грошові кошти у сумі 830 (вісімсот тридцять) гривень (чотири купюри номіналом 200 (двісті) гривень серії ТД2893961, ЕЯ3480402, ЕЮ9143079, УЖ4836171, одна купюра номіналом 20 (двадцять) гривень серії ЕБ3357580, дві купюри номіналом 5 (п`ять) гривень серії ЮА1751933, УВ7190605), один шприц з прозорою речовиною, одні електронні ваги сірого кольору, три книги «Біблія».

Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що 19.09.2022 до черговоі? частини відділу поліціі? №5 Одеського раи?онного управління поліціі? №1 ГУНП в Одеськіи? області надіи?шла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що за адресою АДРЕСА_2 , здіи?снюють збут психотропноі? речовини (сіль).

В подальшому, 02.12.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 830 (вісімсот тридцять) гривень, з яких: чотири купюри номіналом 200 (двісті) гривень серії ТД2893961, ЕЯ3480402, ЕЮ9143079, УЖ4836171, одна купюра номіналом 20 (двадцять) гривень серії ЕБ3357580, дві купюри номіналом 5 (п`ять) гривень серії ЮА1751933, УВ7190605, а також один шприц з прозорою речовиною, одні електронні ваги сірого кольору, три книги «Біблія».

Слідчий вважає, що зазначене у клопотанні тимчасово вилучене майно у подальшому може бути використане як доказ, а тому просить накласти на нього арешт.

Слідчий з групи слідчих, які здійснюють досудове розслідування вказаного кримінального провадження, надав до суду заяву, в якій просив розглянути зазначене клопотання за його відсутності.

Представник власника майна до суду не викликався згідно з ч. 2 ст. 172 КПК України.

Розглянувши матеріали клопотання, слідчим суддею встановлено наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вищевказаного клопотання про накладення арешту.
Керуючись ст.ст. 170-173, України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000615 від 20.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке виявлено та вилучено під час санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: грошові кошти у сумі 830 (вісімсот тридцять) гривень (чотири купюри номіналом 200 (двісті) гривень серії ТД2893961, ЕЯ3480402, ЕЮ9143079, УЖ4836171, одна купюра номіналом 20 (двадцять) гривень серії ЕБ3357580, дві купюри номіналом 5 (п`ять) гривень серії ЮА1751933, УВ7190605), один шприц з прозорою речовиною, одні електронні ваги сірого кольору, три книги «Біблія».

Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.
Слідчий суддя ОСОБА_6 ОСОБА_7