30.01.2023
Справа № 331/2371/20
Провадження № 1-кп/331/104/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

заставодавця ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданніу режимі дистанційного судового провадження у залі суду у м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0000529 від 24.12.2019 за фактом скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального

правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про звернення застави в дохід держави та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання обґрунтоване тим, що обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово порушував покладені на нього процесуальні обов`язки прибувати до суду за кожною вимогою в кримінальному провадженні № 0000529 від 24.12.2019. Вказане проявилось у тому, що обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово не з`являвся в судові засідання, про причини неявки не повідомляв. Згідно інформації з бази даних «Аркан», обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.02.2022 року перетнув кордон України через пункт «Грушів» на транспортному засобі «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 та до сьогоднішнього дня на територію України в`їзд не здійснював. Прокурор вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 умисно не прибуває до суду для розгляду справи по суті, а, отже, фактично переховується від правосуддя. Враховуючи вищевикладене, просить суд звернути в дохід держави заставу у сумі 350 000 грн. щодо обвинуваченого ОСОБА_4 . Крім того, просила обрати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахування того, що останній переховується за межами України, обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. На момент обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, згідно вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України, були встановлені наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України. Вказане і на даний час продовжує існувати, і підтверджується насамперед в частині переховування від суду ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що він є обвинуваченим у скоєнні особливо тяжкого корупційного кримінального правопорушення, будучи повідомленим про дати та час слухання у справі, з метою переховування від суду залишив територію України, чим перешкоджає виконання процесуальних рішень відносно нього.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора, посилаючись на те, що ризики, на які посилається прокурор не доведені та не підтверджені жодними доказами,оскільки ОСОБА_4 виїхав за межі України не з метою ухилення від суду, а для заробітку грошових коштів на утримання родини, та не зміг повернутися через початок воєнних дій на території України. Крім того, зазначає, що прокурор порушив норми кримінально-процесуального кодексу, оскільки клопотання про обрання запобіжного заходу, не було вручено обвинуваченому та його захисникам у встановлений законом строк. Окремо зауважила, що термін дії обов"язків, які були покладені на ОСОБА_4 слідчим суддею, сплив, питання щодо їх продовження прокурором жодного разу не ініціювалось, тому підстав для звернення застави у дохід держави немає.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, підтримав думку адвоката ОСОБА_6 . Крім того, зазначив, що прокурором порушена процедура вручення клопотання. Наголошує на тому, що він перед кожним судовим засіданням звертався до суду з заявою, де зазначав, місцезнаходження обвинуваченого та той факт, що останній перебуває закордоном, тобто має поважні причини для неприбуття до суду. На сьогодні обвинувачений має намір повернутися та продовжувати особисту участь у судових засіданнях у разі, якщо проведення судового засідання у режимі відеоконференції із-за кордону неможливе.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, підтримав своїх захисників та зазначив, що оскільки в Україні його репутація була спаплюжена, він вимушений був виїхати закордон та влаштуватись на роботу. На сьогоднішній день він має намір повернутися в Україну та доводити свою невинуватість, однак наразі працює за трудовим контрактом та не може його розірвати. Крім того, наголошує на тому, що умислу переховуватись від суду в нього не було. Просить врахувати, той факт, що він має на утриманні двох малолітніх дітей та літню матір, яких повинен утримувати. Зобов"язався прибути у наступне судове засідання особисто.

Заставодавець ОСОБА_7 у судовому засіданні зазначила, що їй роз"яснювались вимоги КПК України під час внесення застави, однак її чоловік не ухилявся від суду, а виїхав на заробітки, оскільки у них утворились борги, які потрібно було повертати. Просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Заставодавець ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про час, день та місце судового засідання був повідомлений належним чином, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 2 КПК визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною 1 статті 176 КПК визначено, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з частиною 1 статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини 1 статті 182 КПК застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно з частиною 3 статті 182 КПК при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Відповідно до частини 8 статті 182 КПК, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

В судовому засіданні встановлено, що 03.03.2020 о 14 год. 12 хв., ОСОБА_4 у порядку ст.208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

04.03.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_9 від 05.03.2020 року по справі № 335/1508/20 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та встановлено розмір застави у сумі 350 000 гривень, із покладанням додаткових обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Застоводавцем ОСОБА_8 10.03.2020 року було внесено частину застави, визначеної ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2020 у сумі 299 000 гривень, сплачену ним за підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000529 від 24.12.2019 згідно квитанції № 751 від 10.03.2020 р. Троїцького відділення Запорізького РУ АТ КБ «Приватбанк».

Застоводавцем ОСОБА_7 10.03.2020 року було внесено частину застави, визначеної ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2020 у сумі 51 000 гривень, сплачену нею за підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000529 від 24.12.2019 згідно квитанції № 861 від 10.03.2020 р. Троїцького відділення Запорізького РУ АТ КБ «Приватбанк».

10.03.2020 року ОСОБА_4 після внесення застави в сумі 350 000 гривень було звільнено з-під варти ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

29.04.2020 року слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя винесено ухвалу про продовження терміну дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків на два місяці, тобто до 29.06.2020 року.

В подальшому обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, покладених ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2020, продовжено не було.

Згідно з частиною 7 статті 42 КПК, з моменту набуття певною особою статусу підозрюваного чи обвинуваченого на неї покладено процесуальні обов`язки, а саме: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.

Прокурор в судовому засіданні наполягала на зверненні в дохід держави застави в розмірі 350 000 грн., яка була внесена на підставі ухвали слідчого судді від 05.03.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , оскільки на думку прокурора, обвинувачений порушив процесуальний обов`язок, передбачений частиною 7 статті 42 КПК України, зокрема останній не прибував за викликом судді та не повідомляв про причини неявки суд, тобто грубо ухилився він виконання обов`язків, передбачених законодавством України.

01.02.2022 року в приміщенні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_4 особисто отримав повістку про необхідність з`явлення до суду на 10 год. 00 хв. 09 березня 2022 року.

Відповідно до витягу з відомчої бази «Аркан», обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.02.2022 перетнув кордон через пункт пропуску «Грушів» на транспортному засобі «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 та до сьогоднішнього дня на територію України в`їзд не здійснював. Відомості про повернення ОСОБА_4 на територію України в матеріалах справи відсутні.

Судове засідання призначене на 09.03.2022 року не проводилось у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №67/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан терміном на 30 днів, а також запроваджено заходи правового режиму воєнного стану.

У судове засідання 06.06.2022 обвинувачений ОСОБА_4 не прибув, жодних відомостей про поважність причин неявки не подав. Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 подав до суду заяву про відкладення судового засідання, в якій зазначив, що у зв`язку з введенням у державі воєнного стану ОСОБА_4 з родиною (дружина та двоє малолітніх дітей) знаходиться поза межами Дніпропетровської області та не має можливості прийняти участь в судовому засіданні. Судове засідання було відкладено на 14.07.2022.

14.07.2022 обвинувачений ОСОБА_4 аналогічно не прибув.

01.09.2022 року ОСОБА_4 не з`явився. Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 надіслав заяву про відкладення судового засідання у зв`язку з введенням у державі воєнного стану та перебуванням обвинуваченого поза межами Дніпропетровської області.

В судове засідання призначене на 29.09.2022 року обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Вказаним особам судом були направлені листи про обов`язкову явку в наступне судове засідання.

01.11.2022 року в судове засідання обвинувачений ОСОБА_4 вкотре не прибув. Адвокат ОСОБА_5 надіслав на електронну пошту суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що через воєнний стан його підзахисний ОСОБА_4 за сімейними обставинами знаходиться поза межами України і не має можливості прибути до суду.

08.12.2022 року обвинувачений та його захисник до суду не прибули, про причини неявки суд не повідомили.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт безпідставного неприбуття обвинуваченого ОСОБА_4 на здійснені належним чином виклики до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, за відсутності поважних причин чи обґрунтованого повідомлення про неможливість прибуття, чим порушено процесуальний обов`язок, передбачений частиною 7 статті 42 КПК.

За змістом статті 138 КПК, з урахуванням формулювання пункту 8 частини 1 цієї статті, для визнання причини неприбуття особи поважною, вона має об`єктивно унеможливлювати її з`явлення за викликом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , наполягав на тому, що він не мав можливості повернутися на територію України та прибути до суду через початок повномаштабної агресії Росії в Україні.

Оцінюючи вказані доводи, суд зазначає, що в"їзд на територію України з 24.02.2022 до сьогодні жодного дня не обмежувався державними органами, відповідні нормативні акти не приймались, тому ОСОБА_4 мав можливість, та, більш того, був зобов"язаний повернутися на територію України для прибуття до суду, однак шість разів порушив свій обов"язок, не маючи жодної поважної причини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинуваченим не наведено жодних обставин, які б можна було визнати поважними для його неприбуття до суду протягом пів року (тяжка або тривала хвороба, мобілізація чи таке інше)

Так, суд виходить з того, що обвинувачений ОСОБА_4 шість разів, 06.06.2022, 14.07.2022, 01.09.2022, 29.09.2022, 01.11.2022, 08.12.2022, не з`явився в судове засідання; вказане порушення покладеного на нього обов`язку спричинило затягування розгляду справи; обвинувачений не довів наявність існування поважних причин свого неприбуття, тобто таких, що об`єктивно унеможливлювали його з`явлення до судді.

Окремо суд зазначає, що виїзд обвинуваченого за межі України відбувся до початку повномаштабної агресії РФ, тому не пов"язаний зі збереженням свого життя, а спрямований саме на ухилення від суду.

Враховуючи наведені вище характеристики порушення покладеного на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язку у співвідношенні з ризиками для кримінального провадження, суд вважає наявними підстави для звернення в дохід держави грошових коштів, внесених в якості застави заставодавцем ОСОБА_8 , у розмірі 299 000 грн. та заставодавцем ОСОБА_7 у розмірі 51 000 грн.

Відповідно до частини 10 статті 182 КПК України, у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу суд враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Необхідно також зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України"-1).

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що на теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання саме цього запобіжного заходу під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме: усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зазначені ризики були встановлені і слідчим суддею під час досудового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_4 ймовірно вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України, віднесено до категорії особливо тяжкого корупційного кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Перевіряючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає підтвердженим ризик вчинення спроби ухилення від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість покарання, передбаченого санкцією статті, що інкримінована ОСОБА_4 , а також враховуючи той факт, що обвинувачений наразі перебуває за межами України, жодних дій, спрямованих на прибуття до суду за судовими викликом протягом майже одного року не вчинив, про місце свого перебування та поважність причин виїзду суд не повідомив.

Крім того, судом встановлено, що під час судового провадження ОСОБА_4 порушував свої процесуальні обов`язки, допускав неявки за викликом в судові засідання без поважних причин.

В той же час, на думку суду стороною обвинувачення не підтверджені ризики того, що обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 знаходиться за межами України, дослідження більшої частини доказів по справі вже було здійснено судом.

Таким чином, беручи до уваги, що ризик можливого ухилення від суду є очевидним та вже справдився, запобіжний захід у вигляді застави не виявився дієвим, суд приходить до висновку, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленому судом ризику, тому щодо обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці на час судового розгляду.

У відповідності до положень п.3 ч.4 ст. 183 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, суд не визначає обвинуваченому розмір застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 42, 131, 138 176, 177, 178,182, 183, 376 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Запорізької обласної прокуратори ОСОБА_3 про звернення застави в дохід держави та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України заставу в розмірі 350 000 грн., що є заставою, внесеною 10.03.2020 року застоводавцем ОСОБА_8 в розмірі 299 000 грн. (квитанція № 751 від 10.03.2020 р. Троїцького відділення Запорізького РУ АТ КБ «Приватбанк») та заставодавцем ОСОБА_7 у розмірі 51 000 грн. (квитанція № 861 від 10.03.2020 р. Троїцького відділення Запорізького РУ АТ КБ «Приватбанк») за підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000529 від 24.12.2019, згідно з ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2020 року.

Обрати у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ "Запорізькій слідчий ізолятор" на час судового розгляду на два місяці терміном дії до 29 березня 2023 року включно.

Доручити виконання ухвали суду в частині взяття під варту та доставки обвинуваченого ОСОБА_4 до ДУ "Запорізькій слідчий ізолятор" прокурору Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1