ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3129/22 Справа № 932/1856/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000027 від 24 лютого 2020 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні відділу Дніпропетровської обласної прокуратури - ОСОБА_9 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2022 року про повернення обвинувального акта відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.362, ч.3 ст. 362 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2022 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 повернено прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 взагалі відсутній виклад обставин про дії обвинуваченої ОСОБА_7 , внаслідок яких конфіденційна інформація про Галича та Байбула, стала відомою чи доступною фізичним та/або юридичним особам, що не мають права доступу до неї, тобто щодо витоку цієї інформації за епізодами вчинених злочинів, що не відповідає ознакам злочину, передбаченого ст. 362 КК України. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що таке обвинувачення є незрозумілим та таким, що не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, у зв`язку з чим обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд провадження зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор посилається на істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження.
Так, прокурор вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України та містить усі відомості, необхідні для формулювання повного, конкретного та об`єктивного обвинувачення, що узгоджується з позицією Верховного Суду, зазначеній в постанові від 24.11.2016 (справа №5-34кс13). Прокурор зазначає, що при формулюванні обвинувачення щодо ОСОБА_7 розкрита об`єктивна сторона злочину із зазначенням часу, місця та способу його вчинення. Прокурор вважає, що суд вийшов за межі підготовчого судового розгляду та вдався до оцінки обставин, які підлягають з`ясуванню на стадії судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, обвинуваченого та захисника, які просили ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
В силу вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті повинні бути викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається з обвинувального акта, органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 362 КК України, як несанкціоноване копіювання інформації, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах) та автоматизованих системах, що призвело до її витоку, вчинене особою, яка має право доступу до такої інформації, а також за ч. 3 ст. 362 КК України, як несанкціоноване копіювання інформації, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах) та автоматизованих системах, що призвело до її витоку, вчинене повторно особою, яка має право доступу до такої інформації.
Між тим, зазначені в обвинувальному акті обставини, які прокурор вважає встановленими, не відповідають сформульованому обвинуваченню.
Так, у обвинувальному акті відсутнє посилання на обставини, які вказують на існування кваліфікуючих ознак кримінального правопорушення, що дає підстави вважати нерозкритою його об`єктивну сторону, а також неконкретизованим обвинувачення в цілому.
Обов`язковою ознакою злочину, передбаченого ч. 2 та ч.3 ст. 362 КК є те, що внаслідок несанкціонованого копіювання інформації, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп ютерах), автоматизованих системах чи комп`ютерних мережах, яка зберігається на носіях такої інформації, має місце витік комп ютерної інформації як обов`язковий наслідок цього злочину.
Між тим, викладені в обвинувальному акту обставини посилань на наслідки злочину не містять. В обвинувальному акті відсутній виклад обставин про дії обвинуваченої, внаслідок яких конфіденційна інформація стала відомою чи доступною фізичним та/або юридичним особам, що не мають права доступу до неї.
З огляду на викладене, враховуючи те, що у відповідності зі ст. 91 КПК України, ці обставини підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зазначення їх в обвинувальному є вирішальним, оскільки в подальшому це може істотно вплинути на правильність висновків суду.
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про невідповідність акта вимогам п. 5 ч. 2 ст. 191 КПК України.
Доводи прокурора про те, що суд вийшов за межі попереднього судового розгляду не заслуговують на увагу, оскільки суд не здійснював оцінку доказів у кримінальному провадженні, а лише перевірив відповідність зазначених в обвинувальному акті обставин сформульованому прокурором обвинуваченню, що не суперечить положенням ст. 291 КПК України.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні відділу Дніпропетровської обласної прокуратури - ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2022 року про повернення обвинувального акта відносно ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.362, ч.3 ст. 362 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4