Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

21 березня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000117 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 на вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 13 грудня 2022 року стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дубно Рівненської області, громадянина України, раніше судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вказаним вироком ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України (далі - КК) на 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 13.07.2021, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців.

Початок строку відбування покарання ухвалено рахувати з 13.12.2022, та взято ОСОБА_5 під варту в залі суду.

Судом вирішено питання стосовно речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Цим вироком ОСОБА_5 засуджений за те, що він, будучи судимим за вчинення корисливих злочинів, попередньо вступивши в злочинну змову з особою, матеріали справи щодо якої були виділені в окреме провадження внаслідок укладення угоди з прокурором про визнання винуватості, 15 березня 2022 року близько 15 год. 18 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Продукти-226» ТОВ «АТБ-маркет», розміщеного за адресою: вул. Сурмичі, 101, м. Дубно, Рівненської області, скориставшись відсутністю нагляду за діями з боку власника та інших сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, здійснив крадіжку трьох банок ікри лососевої форелі зернистої в залізних банках, вагою по 120 г кожна, виробництва ТОВ «Рибкоппродукт», вартістю 269,83 гривень за одну банку, які взяв з полиці магазину та відразу поклав до правої кишені куртки особи, матеріали справи щодо якої були виділені в окреме провадженн. Після цього ОСОБА_5 та особа, матеріали справи щодо якої були виділені в окреме провадження, непомітно залишили приміщення магазину, не розрахувавшись за вказаний товар і таким чином перевів викрадене майно у своє протиправне володіння та отримав можливість розпоряджатися ним на власний розсуд, чим спричинено ТОВ «АТБ-маркет» матеріальну шкоду на загальну суму 809,49 грн.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить вказаний вирок змінити та вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.4 ст.185 КК на 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 13.07.2021, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць. В решті вирок просить залишити без змін.

На обґрунтування цих вимог вона зазначила, що незважаючи на невизнання своєї вини, обвинувачений усвідомив, що вчинив неправильно та бажає стати на шлях виправлення. Також послалась на те, що хоча ОСОБА_5 офіційно і не працював, однак мав не офіційний постійний дохід, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на його утриманні перебуває неповнолітня дитина, за місцем проживання скарг на нього не надходило. Вказала, що відповідно до висновку органу пробації, ризики повторного вчинення ним кримінального правопорушення є високими, однак його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Тому, на переконання сторони захисту, остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць буде достатнім для виправлення обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно приписів ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.

Стосовно обраного виду та міри покарання обвинуваченим, то колегія суддів вважає, що воно ґрунтується на вимогах закону про кримінальну відповідальність.

Так санкцією ч.4 ст.185 КК передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Згідно приписів ст.ст. 50, 65 КК, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.1 Постанови від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Ухвалюючи ций вирок, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог закону, призначивши обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, яке за своїм видом та розміром відповідає як особі винного, так і встановленим обставинам кримінального провадження.

Зокрема, місцевий суд врахував як ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, так і відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання. Ураховано також дані про особу винного - наявність у ОСОБА_5 попередніх судимостей, у тому числі непогашеної судимості за вчинення умисного злочину проти власності, і те, що він не працює, та хоча не одружений, однак має дитину, і на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Окрім того, судом дано належну оцінку досудовій доповіді органу пробації, згідно з якою, ОСОБА_5 має високі ризики повторного вчинення кримінального правопорушення, але його виправлення можливе без ізоляції від суспільства. При цьому враховано, що на момент складення цієї доповіді вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 13.07.2021 ще не надійшов на виконання до органу пробації.

Сукупність вказаних обставин стала підставою для висновку місцевого суду про можливість перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 лише в умовах ізоляції засудженого від суспільства та поміщенні його до кримінально-виконавчої установи і призначення йому мінімального покарання, передбаченого ч.4 ст.185 КК.

Окрім того, ч.1 ст.71 КК, на підставі якої ОСОБА_5 було призначено остаточне покарання, передбачено, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таким чином, місцевий суд дотримався вимог кримінального закону і при призначенні ОСОБА_5 остаточного покарання, частково приєднавши йому невідбуте покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 13.07.2021, згідно з яким ОСОБА_5 було засуджено за ч.ч.1, 2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК на 2 роки позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 цього Кодексу з іспитовим строком 1 рік.

Доводи про наявність в обвинуваченого легального (законного) заробітку, як зазначено в апеляційній скарзі «не офіційного постійного доходу», апеляційний суд визнає голослівним, оскільки це жодним чином не підтверджено стороною захисту. Також із аналогічних підстав не заслуговує на увагу і твердження апелянта про бажаня ОСОБА_5 стати на шлях виправлення.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що вирок місцевого суду є законним, обґрунтованим та вмотивованим, який ухвалений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність, а тому підстав для його зміни та пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 13 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 - у той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3