ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/301/23 Справа № 225/8148/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року м.Кривий Ріг

16 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 (в режимі відео конференції EASYCON)

розглянувши у місті Кривому розі Дніпропетровської області у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 26 січня 2022 року у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000677 від 23.11.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

Встановила:

Вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 26 січня 2022 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Торецька (Дзержинська) Донецької області, громадянки України, яка раніше судима:

04 червня 2021 року вироком Дзержинського міського суду Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000 гривень; 25 серпня 2021 року ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області несплачену суму штрафу замінено на 240 голин громадських робіт,

зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України із застосуванням ст. ст. 71, 72 КК України та остаточно призначено покарання у виді 2 місяців арешту

Згідно з вироку суду першої інстанції, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджена за ст. 309 ч.1 КК України згідно вироку Дзержинського міського суду Донецької області від 04.06.2021 до покарання у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

25.08.2021 Дзержинським міським судом Донецької області ОСОБА_9 несплачену суму штрафу в розмірі 17000 грн., у відповідності до ст. 53 ч.5 КК України замінено на 240 годин громадських робіт. ОСОБА_9 була ознайомлена з рішенням суду.

В період часу з 04.10.2021 по 27.10.2021 засуджена ОСОБА_9 згідно із направленням виданим Торецьким МВ філії ДУ «Центр Пробації» в Донецькій області МЮ України до КП «Торецьккомсервіс» для відбуття покарання не з`явилась, у зв`язку з чим не було складено графіки виходу її на роботу на жовтень 2021 року. Засуджена ОСОБА_9 відпрацювала АКП «Комунальник» 4 години 28.10.2021 року.

У подальшому ОСОБА_9 , будучи ознайомленою з графіком виходу на роботу на листопад 2021 року, а також попередженою про кримінальну відповідальність, діючи умисно порушуючи встановленні обов`язки засудженого до покарання у виді громадських робіт, з 01.11.2021 року по 07.12.2021 року без поважних причин не приступила до відбування покарання у виді громадських робіт, станом на 09.12.2021 року не відпрацювала 236 годин.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, вважати ОСОБА_9 засудженою до за ч. 2 ст. 389 КК України до 1 місяця арешту та на підставі ст. ст. 71, 72 КК України остаточно призначити покарання у виді 1 місяця 15 днів арешту. На обґрунтування своїх вимог вказує, що відповідно до ст. 73 КК України, строки покарання обчислюються в роках, місяцях та годинах. Обчислення строків у днях допускається лише при заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення. Відповідно до ч. 1 ст. 60 КК України покарання у виді арешту призначається на строк від одного до шести місяців. При цьому. Суд першої інстанції, призначив основне покарання ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 1 місяці 15 днів арешту, в порушення вищенаведених норм закону.

Обвинувачена ОСОБА_9 до судового засідання не з`явилась, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлення належним чином, про причини неявки суд не повідомила. У зв`язку із тим, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченої, її неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора та захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Відповідно до приписів ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_9 та кваліфікації її дій за ч. 2 ст. 389 КК України ніким не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Згідно вимог ст.370 КПК, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, у разі ухвалення обвинувального вироку.

Однак, суд першої інстанції, ухвалюючи вказаний вирок, не дотримався в повній мірі вказаних вимог закону.

Як вбачається з резолютивної частини вироку, судом обвинуваченій ОСОБА_9 призначено покарання за ч.2 ст.389 КК у виді арешту строком 1 місяць 15 днів.

Проте за визначенням ст.73 КК, строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

Згідно з правовою позицією, викладеної Верховним Судом у постанові від 04 жовтня 2021 року у справі №937/10313/19, із законодавчого визначення та судової практики встановлено, що відповідно до ст.73 КК строкові покарання обчислюються в різних вимірах, якими є: 1) роки (позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк); 2) місяці і роки (виправні роботи, службові обмеження для військовослужбовців, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців); 3) місяці (арешт); 4) години (громадські роботи). Отже, строки покарань не можуть обчислюватись у неділях, декадах тощо.

У певних випадках може виникнути потреба в обчисленні строкових покарань в одиницях вимірювання, відмінних від перелічених вище, у тому числі в днях. Обчислення строків покарання у днях допускається у разі: 1) заміни покарання іншим; 2) складання остаточного покарання (здійснюється під час призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів і сукупністю вироків); 3) зарахування попереднього ув`язнення у порядку застосування ч.5 ст.72 КК.

При цьому суди повинні спершу призначити одне із видів основного покарання за нормою, яка передбачає відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, керуючись загальними засадами призначення покарання, а потім зарахувати строк попереднього ув`язнення. І лише зарахування строку попереднього ув`язнення у фактично призначене покарання для визначення його остаточного розміру може бути обчислено у днях.

Враховуючи наведене, призначене ОСОБА_9 покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту, строк якого визначено судом у розмірі 1 місяця 15 днів, не відповідає вимогам закону України про кримінальну відповідальність з огляду на положення ст. 73 КК України.

Водночас, зі змісту ст.65 КК, вбачається, що суд під час призначення покарання зобов`язаний враховувати всі положення Загальної частини цього Кодексу, які пов`язані з призначенням покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 КК України покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого в умовах ізоляції і встановлюється на строк від одного до шести місяців.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону про кримінальну відповідальність та необхідності призначення обвинуваченій ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст.389 КК у виді арешту на строк один місяць з урахуванням невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, на підставі положень ст.71, 72 цього Кодексу, адже таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів, а також буде відповідати вимогам ст.ст.65, 73 КК.

За таких обставин апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції - зміні на підставі ст.ст. 409, 413 КПК України у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність шляхом зменшення строку призначеного ОСОБА_9 покарання у виді арешту до одного місяця.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407 - 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 26 січня 2022 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, змінити.

Вважати ОСОБА_9 засудженою за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді 1 місяця арешту.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 04 червня 2021 року та призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць 15 (п`ятнадцять) днів.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді