Справа № 192/585/20
Провадження № 1-кп/192/6/23
В И Р О К

Іменем України

"21" лютого 2023 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000102, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2020 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Аполлонівка, Солонянського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , має середньо-спеціальну освіту, не одружений, не працевлаштований, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей немає, ступеню інвалідності немає, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

21 лютого 2020 року, приблизно о 23 год. 00 хв., ОСОБА_3 перебуваючи неподалік багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_3 , в ході виниклої сварки, на підставі раптово виниклих неприязних відносин, діючи з необережності, внаслідок злочинної недбалості, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків, у вигляді тяжких тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_6 , хоча повинен був і міг їх передбачити, діючи більш обачливо, наніс один удар кулаком лівої руки в праву частину обличчя ОСОБА_6 , від якого останній не втримався на ногах, впав та ударився лівою частиною голови об бордюр, чим спричинив ОСОБА_6 , тілесні ушкодження у вигляді: відкритої тяжкої проникаючої черепно-мозкової травми, забію головного мозку другого ступеню з розвитком в посттравматичному періоді субдуральних гігром обох лобно-скроневих ділянок, переломів кісток склепіння та основи черепу ліворуч (втиснених багатоуламкових переломів передньої та задньої стінок лобної пазухи ліворуч і верхньої стінки (даху) орбіти ліворуч), пневмоцефалії, ушкодження твердої мозкової оболонки, гемосинусу лобної пазухи, ґратчастої кістки та верхньощелепної пазухи, масивної скальпованої рани в проекції правої надбрівної дуги з переходом міжбрівну область та далі на проекцію надбрівної дуги, перелому кісток носу, стану після носової кровотечі, синця у правій параорбітальній області, субкон`юнктивального крововиливу правого ока, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ст. 128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні не визнав надав суду такі показання: точної дати він не пам`ятає, але не заперечує, що це було 21 лютого 2020 року о 23 год. 00 хв. в с. Аполлонівка, Солонянського району, Дніпропетровської області по вул. Військове містечко, він відпочивав зі своїм братом. Проходячи по вулиці він побачив потерпілого з якимось чоловіком, який почав нахабно себе поводитись по відношенню до нього. Потерпілий схопив його за куртку, і тому він був вимушений розвернутись і побігти від потерпілого. Він бачив, що у потерпілого було обличчя та руки в крові.

Не зважаючи на не визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується такими доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Показаннями потерпілого, який будучи допитаним в судовому засіданні показав, що в ніч з 21 лютого 2020 року на 22 лютого 2020 року він вийшов на свій балкон і побачив, що невідомі особи чіпляються до його сусіда ОСОБА_7 . Він вийшов з дому і зробив даним особам зауваження. Невідомі особи, серед яких був і обвинувачений, запропонували відійти в бік, коли вони відійшли, то обвинувачений зайшов ззаду від нього і наніс йому удар, після цього він прийшов до тями лише в реанімації.

Показаннями свідка ОСОБА_8 , яка будучи допитаною в судовому засіданні показала, приблизно о 23 год. 00 хв. 21 лютого 2020 року вона перебуваючи на вулиці Військове містечко в с. Аполлонівка, Солонянського району, Дніпропетровської області, побачила як потерпілий лежав на землі в крові головою на бордюрі.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , яка будучи допитаною в судовому засіданні підтвердила показання свідка ОСОБА_8 .

Тобто даними показами свідків, підтверджується час, місце вчинення злочину, а також та обставина, що потерпілий отримав тілесні ушкодження.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , який будучи допитаним в судовому засіданні показав, що точної дати він не пам`ятає, зимою пізно ввечері він перебуваючи за адресою: с. Аполлонівка, Солонянського району, Дніпропетровської області, вулиця Військове містечко, буд. 28, бачив, що обвинувачений з невідомими особами спілкувалися з потерпілим, він відвернувся в інший бік, а після цього коли він подивися в бік потерпілого, то побачив, що той лежить на землі, а обвинувачений з невідомими особами стояли поруч з потерпілим.

Тобто даний свідок підтвердив показання потерпілого в частині виникнення конфліктної ситуації між потерпілим і обвинуваченим, і перебування обвинуваченого поряд з потерпілим в момент заподіяння останньому тілесних ушкоджень.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , який будучи допитаним в судовому засіданні показав, що він є старостою с. Аполлонівка, Солонянського району, Дніпропетровської області, і в селі встановлені камери вуличного відеоспостереження. 21 лютого 2020 року камери зафіксували, як обвинувачений з його рідним братом ОСОБА_12 були на вулиці Військове містечко в с. Аполлонівка, Солонянського району, Дніпропетровської області.

Окрім цього вина обвинуваченого підтверджується письмовими доказами дослідженими під час судового розгляду:

Протоколом огляду місця події від 21 лютого 2020 року та фототаблицями до нього, з якого вбачається, що об`єктом огляду є територія вулиці Військове містечко, що розташована в с. Аполлонівка, Солонянського району Дніпропетровської області, а саме місце злочину (Т. 1 а.с. 142-148).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 22 лютого 2020 року, та фототаблицями до нього, згідно якого ОСОБА_12 , показав, як 21 лютого 2020 року, приблизно о 23 год. 00 хв., в АДРЕСА_3 , його брат ОСОБА_3 завдав удару потерпілому (Т. 1 а.с. 154-158).

Висновком експерта №1024е від 16 квітня 2020 року, згідно якого у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: відкритої тяжкої проникаючої черепно-мозкової травми, забію головного мозку другого ступеню з розвитком в посттравматичному періоді субдуральних гігром обох лобно-скроневих ділянок, переломів кісток склепіння та основи черепу ліворуч (втиснених багатоуламкових переломів передньої та задньої стінок лобної пазухи ліворуч і верхньої стінки (даху) орбіти ліворуч), пневмоцефалії, ушкодження твердої мозкової оболонки, гемосинусу лобної пазухи, ґратчастої кістки та верхньощелепної пазухи, масивної скальпованої рани в проекції правої надбрівної дуги з переходом міжбрівну область та далі на проекцію надбрівної дуги, перелому кісток носу, стану після носової кровотечі, синця у правій параорбітальній області, субкон`юнктивального крововиливу правого ока, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Виявлені у нього тілесні ушкодження на обличчі праворуч та в області носу, спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) у вищевказані анатомічні ділянки, тілесні ушкодження на голові та обличчі переважно ліворуч, спричинені від механічної дії твердого предмету з обмеженою жорсткою контактуючою поверхнею, який частково володів ріжучими властивостями та діяв (діяли) у вищевказані анатомічні ділянки.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до первинного надання медичної допомоги в Солонянській ЦРЛ, тобто і в термін на який вказує обстежений та слідчий в постанові (Т. 1 а.с. 172-176).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 17 квітня 2020 року, та фототаблицями до нього, згідно якого ОСОБА_3 , показав, як 21 лютого 2020 року, приблизно о 23 год. 00 хв., в АДРЕСА_3 , він завдав удару потерпілому по обличчю, від чого потерпілий впав та ударився обличчям об бордюр (Т. 1 а.с. 154-158).

Дослідивши всебічно, повно й неупереджено в судовому засіданні обставини кримінального правопорушення, та оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що надані стороною обвинувачення докази на підтвердження обставин кримінального правопорушення, є належними, допустимими та достовірними, і в своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення поза розумним сумнівом про вину обвинуваченого у вчинені злочину за пред`явленим обвинуваченням.

Суд розцінює невизнання вини обвинуваченим як намагання ухилитись від покарання за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки під час судового розгляду судом достовірно встановлено, що обвинувачений завдав удару потерпілому, від якого той впав та ударився головою об бордюр, від чого отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Стосовно посилань захисника в частині недопустимості протоколу проведення слідчого експерименту від 17 квітня 2020 року, оскільки з протоколу не вбачається хто саме приймав участь в слідчому експерименті обвинувачений чи його брат, то суд зауважує, що дані доводи є безпідставними, враховуючи, що в протоколі зазначено, що слідчий експеримент проводиться за участю ОСОБА_3 .

Суд не враховує в якості доказів показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , оскільки дані особи нічого не повідомили по суті пред`явленого обвинувачення.

Також суд не враховує в якості доказів по справі вилучені і визнані по даному кримінальному провадженню речові докази марлевий тампон зі змивами речовини бурого кольору, одну скляну пляшку ємкістю 0,5 л з надписом «Жигулівське», одну скляну пляшку ємкістю 0,5 л надписом «Закарпатське» та запальничку чорного кольору зі слідами речовини буро-червоного кольору, оскільки стороною обвинувачення не доведено суду яке доказове значення має вказані речові докази і які обставини вони підтверджують (Т. 1 а.с. 149-150).

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів і, особу обвинуваченого, який працевлаштований, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем навчання характеризується попосередньо.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті, в якості обставини, яка пом`якшує покарання вказано щире каяття, обставин, які обтяжують покарання стороною обвинувачення не встановлено.

Суд, оцінивши позицію обвинуваченого до скоєного, те, що він вину не визнав, тому суд вважає, що в даній справі відсутня така обставина, яка пом`якшує покарання, як щире каяття.

Також суд вважає, що в даній справі відсутні обставини, які обтяжують покарання.

Керуючись принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням відсутністю обставин справи, які пом`якшують покарання та обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком 1 рік, оскільки призначенням більш м`якого виду покарання не буде досягнено виховної мети покарання, а також запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Суд не знаходить підстав для призначення більш суворішого покарання.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 22 лютого 2020 року, обвинувачений був затриманий 22 лютого 2020 року о 12 год. 55 хв. (Т.1 а.с. 159-161).

Ухвалою слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2020 року, до обвинуваченого був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 12 год. 55 хв. 21 квітня 2020 року, який закінчив свою дію 21 квітня 2020 року (Т. 1 а.с. 165-166).

Тому суд вважає, що в строк покарання обвинуваченому слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 22 лютого 2020 року по 21 квітня 2020 року включно перерахувавши його за правилами ст. 72 КК України.

Що стосується початку відрахування строку покарання обвинуваченому, то оскільки обвинувачений на даний час під вартою не перебуває, тому строк покарання слід обраховувати з дня початку фактичного виконання даного вироку суду.

При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Оскільки суду не було надано жодного речового доказу, тому й вирішити питання, щодо їх долі суд позбавлений можливості.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся, документально підтверджені процесуальні витрати відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинувачені у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком один рік.

Зарахувати в строк покарання ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з 22 лютого 2020 року по 21 квітня 2020 року перерахувавши його за правилами ст. 72 КК України з розрахунку один день позбавлення волі два дні обмеження волі.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту початку його фактично виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору.

Головуючий: суддя ОСОБА_1