Справа № 713/807/23
Провадження №1-кс/713/73/23
УХВАЛА

іменем України

10.03.2023 м. Вижниця

Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , перевіривши клопотання прокурора Вижницької окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_2 , про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000128 від 09.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155 КК України,

УСТАНОВИВ:

Прокурор Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000128 від 09.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155 КК України.

У клопотанні просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження ним, а саме на:

1) поліетиленовий предмет синього кольору із надписом «Durex» із кімнати №1, який упаковано в паперовий конверт, який опечатано печаткою «Для пакетів»;

2) поліетиленовий предмет синього кольору (розірваний) із надписом «Durex» із ванної кімнати, який упаковано в паперовий конверт, який опечатано печаткою «Для пакетів»;

3) простирадло білого кольору із абстрактними малюнками, яке упаковано в картонну коробку до якої прикріплена бирка із підписами учасників слідчої дії та опечатано печаткою «Для пакетів»;

4) нижню білизну (труси), які ОСОБА_3 добровільно видав працівникам поліції.

Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до чч.1, 2 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У частині 5 ст.171 КПК України закріплено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

З доданих до клопотання матеріалів встановлено, що майно вилучене та добровільно видане ОСОБА_3 09.03.2023 року, прокурор звернулася в суд з клопотанням 10.03.2023 року. Тобто клопотання прокурора подано з дотриманням строків, передбачених ч.5 ст.171 КПК України.

Разом з тим, клопотання підлягає поверненню прокурору, оскільки подано без додержання решти вимог ст.171 КПК України, а саме:

не зазначено, хто є власником вилучених поліетиленових предметів синього кольору з надписами «Durex» та простирадла білого кольору, де їх вилучено, де вони зберігаються;

не зазначено власників тимчасово вилученого майна, їх контактних телефонів, що унеможливить їх виклик у судове засідання для розгляду клопотання;

не обґрунтовано з наданням відповідних доказів наявності ризику знищення речових доказів з урахуванням того, що згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 добровільно надала дозвіл на огляд її господарства, а ОСОБА_3 добровільно видав свою нижню білизну для проведення експертизи.

не обґрунтовано з наданням відповідних доказів існування обставин, які підтверджують, що незастосування арешту тимчасово вилученого майна призведе до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання сторони обвинувачення у відповідності до ч.3 ст.172 КПК України підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.132, 170-172, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Вижницької окружної прокуратури про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000128 від 09.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155 КК України - повернути прокуророві Вижницької окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_2 для усунення недоліків, встановивши строк у 72 години для їх усунення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Іван ПИЛИП`ЮК