СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/2682/23
пр. № 1-кп/759/816/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000473, внесеного 24 січня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стаханов Луганської області, українця, громадянина України, який здобув середню спеціальну освіту, розлучений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , згідно зі ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

за участю:прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 20.01.2023 року у АДРЕСА_3 , отримавши у тимчасове користування від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 автомобіль «Peugeot boxer» НОМЕР_1 , 1995 року випуску, реалізував його по вул. Кирилівській, 152 м. Київ за 500 USD, скориставшись послугами Інтернет ресурсу «ІНФОРМАЦІЯ_5», а отримані кошти витратив на власні потреби.

Так, 20.01.2023 року близько 07 години 00 хвилин у м. Києві, по вул. Сержа Ліфаря, 1-А ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для здійснення перевезення особистих речей громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які знаходились за адресою Святошинська площа, 1 м. Київ, передав для користування громадянину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 автомобіль Peugeot boxer НОМЕР_1 , 1995 року випуску.

20.01.2023 року, перебуваючи за адресою Святошинська Площа, 1 м. Київ ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне заволодіння автомобілем Peugeot boxer НОМЕР_1 , увівши в оману ОСОБА_6 , повідомив останньому, що зазначений вище автомобіль він придбав у гр. ОСОБА_5 і фактично являється його власником.

В подальшому, 20.01.2023 року біля 14:00 години ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, скориставшись послугами Інтернет ресурсу «ІНФОРМАЦІЯ_5» доставив автомобіль «Peugeot boxer» НОМЕР_1 , 1995 року випуску на вул. Кирилівську, 152 м. Київ де реалізував його ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за 500 USD, тим самим незаконного заволодів вказаним транспортним засобом, спричинивши матеріальну шкоду гр. ОСОБА_5 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, щиро розкаявся та суду показав, що дійсно, при обставинах, встановлених у мотивувальній частині вироку, він, 20.01.2023 року у м. Києві, по вул. Сержа Ліфаря, 1-А, отримавши у тимчасове користування від ОСОБА_5 автомобіль «Peugeot boxer» НОМЕР_1 , 1995 року випуску, реалізував його по вул. Кирилівській, 152 м. Київ за 500 USD, скориставшись послугами інтернет ресурсу «ІНФОРМАЦІЯ_5», а отримані кошти витратив на власні потреби.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, доведена повністю.

Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином; обставину, яка пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, згідно зі ст. 89 КК України не судимий, розлучений.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами є призначення покарання за ч. 1 ст. 289 КК України у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 289 КК України, не вбачаючи підстав для призначення іншого виду покарання.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, фактичних обставин справи та характеру злочинного діяння, те, що злочин має лише одну кваліфікуючу ознаку, думку потерпілого, який в судовому засіданні вказав про відсутність претензій до обвинуваченого та просив призначити останньому покарання не пов`язане з позбавленням волі, з огляду на особу винного, , наявності по справі обставини, що пом`якшує покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, приймаючі до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, який обіцяв в судовому засіданні не допускати в подальшому протиправної поведінки та просив надати йому шанс стати на шлях виправлення без позбавлення волі, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання, і тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити покарання у вигляді 3 років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати місце свого проживання з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. - АДРЕСА_2 , з роз`ясненням обов`язку прибувати за кожною вимогою суду до набранням вироком законної сили - залишити без змін.

Речовий доказ по справі: автомобіль «Peugeot boxer» НОМЕР_1 , 1995 року випуску повернути за належністю ОСОБА_5 .

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1