Провадження № 1-кс/752/40/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, клопотання слідчого СВ Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції України в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001813 від 02.08.2022, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Телаві Грузії, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (зі слів), раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185КК України ,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського УПГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001813 від 02.08.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Клопотання погодив прокурор Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчими слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001813 від 02.08.2022 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи не погашену судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та вчинив повторне викрадення чужого майна (крадіжку) поєднаному з проникненням у приміщення квартири.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.07.2022, приблизно о 17:00 год., ОСОБА_5 , перебував за адресою: АДРЕСА_2 , в цей момент у останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, з метою власного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , з корисних мотивів, з метою власного збагачення впевнився, що за ним ніхто не спостерігає і його дії залишаються таємними, наблизився до квартири АДРЕСА_3 , та невстановленим досудовим розслідуванням способом проник до даної квартири, звідки таємно викрав текстильну сумку бренду «Ostin», вартістю 425,00 грн в якій знаходились шкіряний гаманець бренду «Braun Buffel», вартістю 590,00 грн у якому знаходились грошові кошти у розмірі 300 грн та кредитна картка «Приват Банк», яка не має матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_8 .

Далі, ОСОБА_5 викрадене забрав і зник з місця вчинення злочину у невідомому напрямку, викраденим майном розпорядився на свій власний розсуд.

Своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненими повторно, поєднаними з проникненням у житло, вчинені в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 завдав ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 1315 грн.

23.09.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

На обґрунтування необхідності застосування щодоОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилається на ризики, передбачені пунктами 1,3,4 частини 1 статті 177 КПК України.Зазначає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування; виключно застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити. Пояснив, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, є обґрунтованою; ризики, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, є доведеними.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника, просив відмовити у задоволенні клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Встановлено, що слідчими слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001813 від 02.08.2022 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

23.09.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Постановою слідчого від 11.10.2022 досудове розслідування зупинено та оголошено підозрюваного у розшук.

Постановою слідчого від 21.03.2023 відновлено досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001813 від 02.08.2022.

Відповідно до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинупередбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який у відповідності до положень ст. 12 КПК України, відноситься до категорії тяжкого.

Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження встановлені ст. 132 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтована підозра», при оцінці цього питання слід звернутись до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошується, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього матеріали кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, щоОСОБА_5 міг вчинити зазначений вище злочин.

Підставами для обґрунтованої підозри про те, що ОСОБА_5 вчинила зазначене кримінальне правопорушення, є відомості, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах кримінального провадження, зокрема: протоколи оглядів місця події; протокол огляду документів; висновок товарознавчої експертизи; протокол допиту потерпілого; протоколи допитів свідків; інші матеріали, додані до клопотання.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дійОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчиненняОСОБА_5 вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені пунктами 1,3,4 частини 1 статті 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України є обґрунтованим з таких підстав.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченогоч. 4 ст. 185 КК України, за яким законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років. Вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Зазначене узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Слідчий суддя, враховуючи тяжкість та характер злочину у вчинені якого підозрюєтьсяОСОБА_5 , обставини вчинення інкримінованого йому злочину, особу підозрюваного, не виключає, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе здійснити дії з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Прокурором також обґрунтовано наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_5 про осіб, які давали показання у кримінальному провадженні, він може здійснити спроби впливу на них з метою зміни наданих показань, що в подальшому виключить надання ними правдивих і повних показань під час досудового розслідування і судового розгляду.

При оцінці зазначеного ризику, слідчий суддя враховує встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права підозрюваного, обвинуваченого на одночасний та перехресний допит. Так, суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

Отже, на даний час існує загроза того, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на потерпілого, свідків з метою надання ними органу досудового розслідування недостовірних показань щодо участі та ролі ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення або відмови від надання показань для уникнення останнім кримінальної відповідальності.

Оцінюючи наявність ризику, передбаченого пунктом 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує спосіб та обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину. На переконання слідчого судді ризик перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом перешкоджання збиранню стороною обвинувачення доказів та вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, є доведеним.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також на виконання вимог ст. 178 КПК України на підставі наданих сторонами матеріалів враховує такі обставини: вік та стан здоров`я підозрюваного; сімейний стан (неодружений); офіційно не працевлаштований; раніше неодноразово судимий (26.04.1995 вироком Подільського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 222, ч. 3 ст. 42 КК України засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі указу президента України про амністію звільнений 28.06.1995; 30.06.1996 вироком Подільського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 140 КК України засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією майна, звільнений від відбування покарання 28.12.1998; 19.04.2001 вироком Лисичанського міського суду Луганської області за ч. 2 ст. 140 КК України засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією майна, звільнений від відбування покарання 14.07.2003; 12.08.2005 вироком Подільського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; 10.12.2009 вироком Старобешевського районного суду Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений від відбування покарання 21.12.2012; 29.10.2013 вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполь Донецької області за ч. 1 ст. 121 КК України засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років, звільнений від відбування покарання 25.07.2019; 17.02.2021 вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці).

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину та доведених стороною обвинувачення ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, на даному етапі кримінального провадження, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості даного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою прокурором доведено наявність обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання трьом доведеним ризикам буде недостатнім, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть в повній мірі запобігти зазначеним вище ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

За таких обставин, оскільки прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання слідчого і наявність підстав для застосування щодо підозрюваногоОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, строком на 40 діб, а саме по 30.04.2023 до 19 год. 00 хв.

Керуючись статтями 32, 110, 131, 132, 176-178, 183-184, 193, 194, 206, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, строком на 40 діб, а саме по 30.04.2023 року до 19 год. 00 хв. включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено 27.03.2023 року о 17.40 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1