Справа № 643/1137/23
Провадження № 1-кс/643/229/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2023 м.Харків

Слідчий суддя Московського районного суд м. Харков ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні погоджене прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , клопотання старшого слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000140 від 29.11.2019,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням у якому просить накласти арешт на належні на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), а саме: 1/6 частку (номер відомостей про речове право №47791182), 1/3 частку (номер відомостей про речове право 47789475), 1/6 частку (номер відомостей про речове право 35375314).

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СВ Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000140 від 29.11.2019 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з 01.01.2013 по 29.12.2018, ОСОБА_5 обіймав посаду директора Державного підприємства «Дослідне виробництво інституту проблем машинобудування ім. А.М. Підгорного НАН України» (надалі ДП «ДВ ІПМаш ім. А.М. Підгорного НАН України»), що зареєстровано, та здійснює свою діяльність за адресою: м. Харків, провулок Механічний 4. Так, між ОСОБА_5 та Національною академією наук України (надалі НАН України) укладено контракт, термін дії якого з 01.01.2018 по 31.12.2018, на підставі якого між Директором підприємства ОСОБА_5 , та Органом управління майном цього підприємства - Національною академією наук України виникли трудові відносини. При цьому, ОСОБА_5 фактично перебував на посаді директора ДП «ДВ ІПМаш ім. А.М. Підгорного НАН України» до 29.12.2018, коли був переведений, на підставі наказу №18-к від 28.12.2018, виданого в.о. директора ОСОБА_6 , на посаду заступника директора з загальних питань.

Таким чином, ОСОБА_5 працюючи на посаді директора ДП «ДВ ІПМаш ім. А.М. Підгорного НАН України», відповідно до п.п. 6 64 та п. 12 розділу 2 вказаного контракту здійснював організаційно-розпорядчі, та адміністративно-господарські повноваження та обов`язки.

Одночасно, згідно до п. 15 розділу 3 вказаного контракту за виконання обов`язків, передбачених контрактом, Директору нараховується заробітна плата за рахунок частки доходу, одержаного підприємством у результаті його господарської діяльності, виходячи з установлених Директору: а) посадового окладу в розмірі 18750,00 гривень і фактично відпрацьованого часу; б) премії у разі виконання плану чистого прибутку за звітний період відповідно до умов, показників та розмірів преміювання, затверджених Органом управління майном, за підсумками роботи за: квартал - у розмірі до трьох місячних посадових окладів керівника підприємства; рік - у розмірі до шести посадових окладів керівника підприємства.

Таким чином, в період дії вказаного контракту, останнім не передбачалось призначення та виплата щомісячних премій директору ОСОБА_5 , а у разі преміювання за квартал чи рік, то виключно за погодження з НАН України.

В подальшому ОСОБА_5 , будучи службовою особою, реалізуючи свій злочинний умисел, в порушення вищевказаних положень контракту, без погодження з НАН України, тобто органом управління майном, діючи одноособово та від власного імені, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, з метою незаконного особистого збагачення та заволодіння бюджетних коштів, протягом 2018 року, щомісячно, неправомірно видавав накази про виплату собі премій у яких ставив свій підпис від імені директора ДП «ДВ ІПМаш ім. А.М. Підгорного НАН України», підставою виплати яких зазначав додаток №6 до колективного договору, положення якого щодо преміювання працівників не розповсюджуються на його трудову діяльність, та виконання особливо важливого виробничого завдання, а саме: наказ №3 від 21.01.2018 про виплату премії директору ОСОБА_5 в розмірі 31200,00 грн.; наказ №6 від 21.02.2018 про виплату премії директору ОСОБА_5 в розмірі 32400,00 грн.; наказ №10 від 21.03.2018 про виплату премії директору ОСОБА_5 в розмірі 36100,00 грн.; наказ №15 від 21.04.2018 про виплату премії директору ОСОБА_5 в розмірі 36100,00 грн.; наказ №21 від 21.05.2018 про виплату премії директору ОСОБА_5 в розмірі 36200,00 грн.; наказ №28 від 21.06.2018 про виплату премії директору ОСОБА_5 в розмірі 31500,00 грн.; наказ №32 від 19.07.2018 про виплату премії директору ОСОБА_5 в розмірі 41200,00 грн.; наказ №35 від 21.08.2018 про виплату премії директору ОСОБА_5 в розмірі 23800,00 грн.; аказ №39 від 21.09.2018 про виплату премії директору ОСОБА_5 в розмірі 29000,00 грн.; наказ №43 від 19.10.2018 про виплату премії директору ОСОБА_5 в розмірі 4000,00 грн.; наказ №46 від 21.11.2018 про виплату премії директору ОСОБА_5 в розмірі 1250,00 грн.; наказ №52 від 21.12.2018 про виплату премії директору ОСОБА_5 в розмірі 23313,60 грн.

Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, з метою незаконного особистого збагачення, надавав вказані накази про виплату йому щомісячної премії до відповідного підрозділу ДП «ДВ ІПМаш ім. А.М. Підгорного НАН України» для здійснення нарахувань та виплат за вказаними наказами, внаслідок чого ОСОБА_5 було безпідставно виплачено щомісячні премії за 2018, без погодження з НАН України, на загальну суму 326063,60 грн., тим самим, зловживаючи своїм службовим становищем, ОСОБА_5 , заволодів належними ДП «ДВ ІПМаш ім. А.М. Підгорного НАН України» грошовими коштами, чим спричинив матеріальну шкоду у великих розмірах, розмір якої більш ніж в 250 разів перевищує встановлений законом неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Крім того, ОСОБА_5 працюючи на посаді директора ДП «ДВ ІПМаш ім. А.М. Підгорного НАН України» () з 01.01.2018 по 29.12.2018, будучи службовою особою та здійснюючи вищевказані організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські повноваження, знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні вказаного державного підприємства за адресою: м. Харків, провулок Механічний 4, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, для здійснення нарахування та виплати собі щомісячних премій, право на отримання яких у останнього було відсутнє, щомісячно, на протязі 2018, складав завідомо неправдиві офіційні документи, а саме накази про виплату собі премій, у яких ставив свій підпис від імені директора ДП «ДВ ІПМаш ім. А.М. Підгорного НАН України», підставою виплати яких зазначав додаток №6 до колективного договору, положення якого щодо преміювання працівників не розповсюджуються на його трудову діяльність, та виконання особливо важливого виробничого завдання, без погодження НАН України, які в подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, надавав до відповідного підрозділу ДП «ДВ ІПМаш ім. А.М. Підгорного НАН України» для здійснення виплат. З використанням складених та виданих ним завідомо неправдивих документів, ОСОБА_5 , будучи службовою особою, в період з 01.01.2018 по 29.12.2018 шляхом зловживання своїм службовим становищем незаконно заволодів та розпорядився на власний розсуд коштами ДП «ДВ ІПМаш ім. А.М. Підгорного НАН України» на загальну суму 326063,60 грн., спричинивши державному підприємству тяжкі наслідки у вигляді матеріальних збитків на вказану суму, розмір якої більш ніж в 250 разів перевищує встановлений законом неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 191, ч.2 ст.366 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене у великих розмірах, складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки.

Потерпілим у даному кримінальному провадженні ДП «ДВ ІПМаш ім. А.М. Підгорного НАН України», було заявлено цивільний позов про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Слідчий зазначає, що необхідність у накладенні арешту на вказане у клопотанні майно виникла з метою забезпечення відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди, при цьому вказує, що у разі не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження існує реальна загроза відчуження цього майна, що у подальшому утруднить виконання рішення по справі.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав заяву в якій клопотання підтримав та просив розглянути без його участі.

Слідчий суддя, враховуючи клопотання слідчого та вимоги ч.2 ст.172 КПК України, визнав можливим розгляд клопотання здійснювати без повідомлення власника майна, з метою забезпечення виконання арешту майна.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження зареєстроване 29.11.2019 за №0000140 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.

У даному провадженні 06.02.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру.

На переконання слідчого судді, фактів й інформації, які переконливо свідчать про причетність до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до п.4 ч.2, ст.170 КК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з приписами ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Потерпілим у даному кримінальному провадженні ДП «ДВ ІПМаш ім. А.М. Підгорного НАН України», було заявлено цивільний позов про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди у розмірі 326063, 60.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Аналіз викладеного законодавства і обставин справи свідчить, що є передбачені законом підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Згідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що підозрюваному ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належить частка квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), а саме: 1/6 частка (номер відомостей про речове право №47791182), 1/3 частка (номер відомостей про речове право 47789475), 1/6 частка (номер відомостей про речове право 35375314).

Враховуючи наведені обставини, слідчий суддя погоджується із доводами сторони обвинувачення щодо необхідності накладення арешту на майно, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, на теперішній час здійснюється досудове розслідування, слідчим доведені законні підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку, що вказаним заходом забезпечення може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням та на переконання суду, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик відчуження майна.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.

Керуючись статтями: 107, 131-132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

З метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), накласти арешт, шляхом заборони відчуження, розпорядження, з забороною органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, але не обмежуючись Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районної, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) на належні на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), а саме: 1/6 частку (номер відомостей про речове право №47791182), 1/3 частку (номер відомостей про речове право 47789475), 1/6 частку (номер відомостей про речове право 35375314).

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1