печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4082/23-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000018, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи клопотання сторона кримінального провадження вказує, що Печерською окружною прокуратурою міста Києва здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 30.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 09.07.2013 купила квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 (зазначені квартири фактично вже були об`єднані в одну квартиру), а також паркомісце АДРЕСА_4 у вищевказаному будинку).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 23.11.2022 квартиру АДРЕСА_2 та паркомісце № НОМЕР_1 продано за договорами купівлі-продажу, які посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_5 . За вищевказаними договорами ОСОБА_4 продала вищевказані об`єкти нерухомості ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

В подальшому, 03.01.2023 приватним нотаріусом ОСОБА_5 зареєстровано договір про задоволення вимог іпотекодержателя, відповідно до якого власником зазначених об`єктів нерухомості став ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Водночас, потерпіла ОСОБА_4 , яка нібито відчужила квартиру 23.11.2022, перебувала за кордоном та у відчуженні своєї нерухомості ніяким чином участі не брала.

31.01.2023 постановою прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000018.

В заяві поданій до суду прокурор ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав у повному обсязі, судове засідання просив проводити без його участі.

Зважаючи на позицію органу досудового розслідування, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання без повідомлення власника майна, з метою забезпечення арешту майна.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України під час розгляду клопотання слідчим суддею фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Слідчий суддя вивчивши клопотання, надавши оцінку документам, що долучені до нього, зважаючи на постанову прокурора про визнання майна речовими доказами, з метою збереження речових доказів та недопущення їх відчуження чи зникнення, вважає, що є достатні підстави для накладення арешту на нерухоме майно.

Також прокурором на підставі наданих матеріалів доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики зникнення цього майна.

Відтак клопотання підлягає до задоволення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000018 - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , із забороною відчуження та розпорядження вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 днів із дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1