Справа № 170/913/19 Провадження №11-кп/802/124/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 (в режимі відеоконфренції),

захисника - ОСОБА_8 (в режимі відеоконфренції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу судді Шацького районного суду Волинської області від 05 жовтня 2022 року, якою відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_7 про перегляд ухвали Шацького районного суду Волинської області від 26 грудня 2019 року про приведення у відповідності із законодавством України вироку суду Московського району м. Брест Республіки Білорусь від 18 квітня 2019 року, у зв`язку із нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И В

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Шацького районного суду Волинської області із завою про перегляд ухвали цього суду від 26 грудня 2019 року, якою за клопотанням Міністерства юстиції України вирок суду Республіки Білорусь щодо ОСОБА_7 приведено у відповідності із законодавством України, на підставі ст. 459 КПК України, у зв`язку із нововиявленими обставинами.

У поданій заяві зазначає про неврахування судом, при приведенні у відповідність із законодавством України вищевказаного вироку суду обставини, що зменшує строк відбування призначеного йому покарання, зокрема постанови начальника виправної колонії № 3 управління Департаменту виконання покарань МВС по Вітебській області Республіки Білорусь від 19 листопада 2019 року, якою ОСОБА_7 було частково звільнено від призначеного покарання строком на 1 рік на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 8 Закону Республіки Білорусь від 19 липня 2019 року «Про амністію у зв`язку із 75 -річчям визволення Білорусі від німецько - фашистських загарбників». Оскільки дана обставина не була відома суду, відповідно, безпідставно не була ним взята до уваги.

Окрім того, після постановлення Шацьким районним судом 26 грудня 2019 року ухвали щодо ОСОБА_7 , в черговий раз, начальником виправної колонії № 3 управління Департаменту виконання покарань МВС по Вітебській області Республіки Білорусь 16 червня 2020 року винесено постанову про часткове звільнення засудженого від призначеного покарання строком на 1 рік на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 7 Закону Республіки Білорусь від 18 травня 2020 року «Про амністію у зв`язку із 75 -річчям Перемоги у Великій вітчизняній війні 1941-1945 років».

Покликаючись на викладене, засуджений ОСОБА_7 просив поновити йому строк для подачі заяви про перегляд вищевказаної ухвали суду за нововиявленими обставинами. Скасувати її та постановити нову ухвалу, якою вирішити питання про зменшення строку відбування призначеного йому покарання на строк 2 роки, з урахуванням зазначених вище постанов начальника виправної колонії № 3 управління Департаменту виконання покарань МВС по Вітебській області Республіки Білорусь.

Ухвалою судді від 05 жовтня 2022 року, за наслідками розгляду такої заяви, у відкритті провадження було відмовлено.

Вважаючи таке рішення суду незаконним та необґрунтованим, захисник ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування вимог кримінального процесуального закону, порушення умов Договору, укладеного між Україною та Республікою Білорусь про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання від 12 червня 2009 року, який ратифікований Законом України від 17 лютого 2010 року № 1904-VI. Вказує, що законодавством України не передбачено розгляду судом питання про приведення у відповідність із законодавством України іншого акту іноземної Держави (крім вироку суду), зокрема такого як постанова посадової особи установи виконання покарань іноземної держави, а оскільки кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 є закінченим та остаточним, тому звернення із заявою про перегляд ухвали цього суду від 26 грудня 2019 року за нововиявленими обставинами є єдиним доступним способом захисту прав та інтересів засудженого, тому така заява підлягає задоволенню. Просить апеляційну скаргу задовольнити. Ухвалу судді від 05 жовтня 2022 року скасувати та призначити новий розгляд даної заяви у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, засудженого, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який частково погодився із її доводами, визнавши постанову начальника виправної колонії від 19 листопада 2019 року нововиявленою обставиною, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є підставною, підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_7 , суддя керувався тим, що за нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті лише судові рішення по суті кримінального обвинувачення, що набрали законної сили, у випадку коли кримінальне провадження закінчене і рішення стало остаточним, тоді як зазначена ухвала суду, постановлена в порядку визначеному ст. 610 КПК України, до таких судових рішень не відноситься, що унеможливлює, у цьому конкретному випадку, його перегляд за нововиявленими обставинами.

Однак, колегія суддів не може погодитись із таким його висновком, з огляду на таке.

Провадження за нововиявленими обставинами регулюється нормами глави 34 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Змістом ч. 2 ст. 459 КПК України визначено, що слід вважати нововиявленими обставинами:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідності із законодавством України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

Як стверджується змістом поданої до суду засудженим ОСОБА_7 заяви та доводами апеляційної скарги захисника, усі документи щодо останнього, у тому числі, довідка про незастосування щодо нього амністії, були підготовлені білоруською стороною у серпні 2019 року, тоді як Міністерство юстиції України звернулось із відповідним клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідності із законодавством України до Шацького районного суду Волинської області лише в листопаді 2019 року, без перевірки нової (актуальної), на час звернення, інформації щодо засудженого, тобто без урахування постанови про його часткове звільнення від призначеного покарання на підставі Закону Республіки Білорусь «Про амністію».

При вирішенні питання про відкриття провадження, зазначені обставини залишились без належної уваги судді, як і той факт, що розгляд національним судом обставин щодо застосованого до засудженого ОСОБА_7 акта про амністію у звичайному порядку кримінального провадження, на даний час, є для нього недоступним, оскільки вирок суду іноземної держави щодо нього вже приведений ухвалою Шацького районного суду Волинської області від 26 грудня 2019 року у відповідності із законодавством України, а із прийняттям Закону України № 2783-IX від 01 грудня 2022 року «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», який набрав чинності 23 грудня 2022 року, про зупинення дії та вихід із Конвенції та Протоколу до Конвенції, припинено співробітництво судів та інших компетентних органів України із відповідними органами Республіки Білорусь з питань надання правової (судової) допомоги у кримінальних справах на підставі Конвенції, у тому числі, безпосередні зносини установ юстиції, що унеможливлює, у зазначеному випадку, застосування механізму, визначеного положеннями ст. 615 КПК України.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ст. 8 КПК України).

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відтак, порушене засудженим ОСОБА_7 питання про перегляд ухвали суду за нововиявленими обставинами, на думку колегії суддів, підлягає розгляду не лише у контексті положень кримінального процесуального Закону, а і з урахуванням принципів доступу до правосуддя, верховенства права та ст. 6 Конвенції, яка гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи, що за наявності виявленого суттєвого недоліку попереднього провадження, який може вплинути на результат справи у цілому, безпідставно не було враховано суддею.

Без належної оцінки якого залишився і той факт, що у відповідності до ч. 2 ст. 11 Договору між Україною та Республікою Білорусь про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання від 12 червня 2009 року, ратифікованого Законом України від 17 лютого 2010 року № 1904-VI, який слугував правовою підставою для приведення вироку суду іноземної держави щодо засудженого ОСОБА_7 у відповідності до законодавства України, держава виконання вироку забезпечує продовження відбування покарання відповідно до свого законодавства, не погіршуючи становище засудженої особи.

З урахуванням викладене, висновок суду про відмову у прийнятті до провадження поданої засудженим ОСОБА_7 заяви, не можна визнати законним та обґрунтованим через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ч. 1 ст. 412 КПК України).

Оскільки згадана вище заява не була предметом безпосереднього розгляду судді першої інстанції, а суд апеляційної інстанції не наділений повноваження розгляду зазначеного питання по суті, апеляційну скарга захисника слід задовольнити, а ухвалу судді першої інстанції від 05 жовтня 2022 року про відмову у відкритті провадження - скасувати з призначенням нового розгляду поданої засудженим ОСОБА_7 заяви у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу судді Шацького районного суду Волинської області від 05 жовтня 2022 року, якою відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_7 про перегляд ухвали Шацького районного суду Волинської області від 26 грудня 2019 року про приведення у відповідності із законодавством України вироку суду Московського району м. Брест Республіки Білорусь від 18 квітня 2019 року, у зв`язку із нововиявленими обставинами - скасувати.

Призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді: