В И Р О К

Іменем України

07 лютого 2023 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000526 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ліщин, Житомирського району, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше судимого 27.09.2022 Житомирським районним судом за ч. 4 ст. 185, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Двадцять дев`ятого червня 2022 року о 13 годині ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: смт Озерне, вул. Авіаційна, 57, Житомирського району, на прохання потерпілого ОСОБА_6 за допомогою власного мобільного телефону «KRUGER&MATZ» моделі «FLOV 93/32GB NFC», здійснив вхід через мобільний застосунок «Приват24» до акаунту Інтернет-банкінгу ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» потерпілого, після чого запам`ятав пароль до зазначеного акаунту, таким чином отримав доступ до нього та банківських рахунків ОСОБА_6 , відкритих у вищевказаному банку.

У цей же день час та місці у ОСОБА_4 виник прямий умисел, направлений на повторне таємне викрадення грошових коштів ОСОБА_6 , які знаходилися на його банківському рахунку, відкритому в ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк», реалізуючи який о 20 годині 28 хвилин, обвинувачений повернувшись до свого місця проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, скориставшись тим, що його дії не помітні для потерпілого та останній не здогадувався про те, що його кошти можуть бути викрадені, здійснив вхід через мобільний застосунок «Приват24» до акаунту Інтернет-банкінгу ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк», належного ОСОБА_6 та перерахував із банківського рахунку картки № НОМЕР_1 на власний банківський рахунок НОМЕР_2 відкритий у згаданому банку грошові кошти у сумі 2300 грн, таким чином таємно їх викрав.

Надалі вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на згадану суму.

Другого липня 2022 року ОСОБА_4 аналогічним шляхом отримав доступ до акаунту та банківських рахунків потерпілого ОСОБА_7 , відкритих у ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк», та перебуваючи за місцем свого проживання із банківського рахунку НОМЕР_3 перерахував на власний банківський рахунок НОМЕР_4 відкритий в цьому ж банку грошові кошти у сумі 2425 грн, таким чином таємно їх викрав.

Після цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, цього ж дня у достовірно невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_4 здійснивши такі ж дії повторно перерахував з банківського ранку ОСОБА_7 на свій рахунок ще 2945 грн, якими розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 5370 грн.

Крім того, 03 липня 2022 року о 09 годині 40 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання аналогічним шляхом заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_6 у сумі 550 грн, спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 2850 грн.

Отже, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні згаданих злочинів визнав повністю, щиро розкаявся, фактичні обставини справи не оспорював та надав показання, які відповідають висунутому обвинуваченню.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів іншими учасниками судового засідання також не оспорюється.

За клопотанням прокурора, підтриманим стороною захисту, судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому обвинуваченому та іншим учасникам процесу судом роз`яснено, що в даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні вказаних злочинів доведена повністю, а тому кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є тяжкими злочинами, але від яких тяжких наслідків не настало, добровільне повернення потерпілим викрадених грошових коштів у повному обсязі, особу обвинуваченого, який до вчинення даних злочинів до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно.

Не залишає суд поза увагою правову позицію прокурора, щодо можливості виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, кількість епізодів та думку потерпілих, які не наполягали на суворості покарання, будь-яких претензій матеріального характеру не мають.

Також суд враховує відсутність обтяжуючих та сукупність пом`якшуючих покарання обставин.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого є визнання ним своєї вини у вчиненні інкримінованих злочинів, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування потерпілим завданої шкоди.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі.

Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 27.09.2022 ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 вчинив інкриміновані йому злочини до засудження 27.09.2022, суд вважає, що останньому необхідно призначити покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України.

Водночас, враховуючи особу ОСОБА_4 та його щире каяття у скоєному, відсутності тяжких наслідків, повне добровільне відшкодування завданої злочинами шкоди, а також беручи до уваги всі пом`якшуючі покарання обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, правову позицію прокурора, який просить призначити обвинуваченому покарання більш м`яке ніж передбачене санкцією ч. 4 ст. 185 КК України та думку потерпілих, які не наполягали на суворості покарання, суд вважає, що ОСОБА_4 можливо застосувати ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

Разом з тим, беручи до уваги, що від даного кримінального правопорушення тяжких наслідків не настало, особу обвинуваченого, наявність наведених вище обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, думку потерпілих, а також правову позицію прокурора про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції його від суспільства та звільнення його від відбування покарання з іспитовим строком, суд вважає, що обвинуваченого можливо звільнити від відбування наведеного покарання з випробуванням у відповідності до ст. 75 КК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим, яке призначене вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 27.09.2022 остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку - 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Потерпілим, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1