Справа № 638/7554/22
Провадження № 1-кс/638/1312/22
У Х В А Л А

іменем України

28 грудня 2022 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі

головуючої слідчої судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув клопотання сторони кримінального провадження, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002020 від 15 грудня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 320 КК України про арешт майна, -

встановив:

23 грудня 2022 року до суду надійшло клопотання про арешт майна.

Із вказаним клопотанням звернувся прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 .

Відповідно до ухвали від 26 грудня 2022 року вказане клопотання було повернуто та надано 72 години для усунення недоліків.

28 клопотання 2022 року прокурор ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

В обґрунтуванні клопотання особа, яка звернулась з ним посилається на те, що в ході досудового розслідування встановлено, в провадженні СД ХРУП № 3 ГУ Національної поліції України в Харківській області перебуває вказане вище кримінальне провадження. Під час огляду приміщень за адресою м. Харків вул. Сумська,59 було виявлено та вилучено препарати під назвою « Метадон», « Демидрол»,« Сонат», рецептні бланки, рецепти на купування вказаних препаратів, службова документація, термінальні та касові чеки за грудень 2022 року які, особа, яка звернулась із клопотанням, вважає за необхідне заарештувати.

Прокурор зазначає, що виявлені та вилучені препарати та документи, мають важливе значення у кримінальному провадженні у якості речових доказів, самі по собі, та в своїй сукупності можуть містити відомості, про вчинення кримінального правопорушення та у подальшому необхідні стороні обвинувачення для проведення ряду процесуальних дій, доказу вини причетних до злочинної діяльності у суді.

Таким чином, вилучені під час проведення оглядує медичні препарати та документи, можуть бути предметом та знаряддям вчинення злочину, та можуть бути використані як доказ, у зв`язку з чим встановлена наявність підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачена частиною 3 статті 132 КПК України.

Прокурор просив задовольнити вказане клопотання.

Дослідивши зміст клопотання про арешт майна суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання, виходячи з наступного.

Відповіднодо вимог частини 2 статті 171КПКУкраїни у клопотанні слідчого,прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1)підстави імету відповідно до положень статті 170 цього Кодексута відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2)перелік і види майна, що належить арештувати; 3)документи,які підтверджують право власності на майно,що належить арештувати,або конкретні факти і докази,що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним,обвинуваченим,засудженим,третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною другою статті 170КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 5 статті 214 КПК до ЄРДР вносяться відомості про: дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; інші обставини, передбачені положенням про ЄРДР.

Верховний Суд неодноразово вказував про неприпустимість проведення обшуку під виглядом огляду місця події, зокрема у постановах від 07 червня 2018 року (справа № 740/5066/15-к), від 26 лютого 2019 року (справа № 266/4000/14-к), від 19 березня 2019 року (справа № 380/157/14-к), від 03 березня 2021 року (справа № 759/3393/19) оскільки таким чином нівелюються вимоги судового контролю, передбачені статтею 233, частиною 2 статті 234 КПК.

Крім того, при розмежуванні огляду і обшуку необхідно виходити з характеру дій органів правопорядку.

Відповідно до статті 234 КПК обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що з клопотанням про проведення обшуку прокурор, слідчий до слідчого судді не зверталися, а тому, відповідно до приписів КПК, отримані внаслідок такої слідчої дії, як огляд місця події, докази є недопустимими й не можуть бути використані судом при прийнятті рішення.

Відповідно до ухвали від 26 грудня 2022 року у задоволенні клопотання про надання дозволу на проведення вже проведеного огляду за вказаним кримінальним провадженням відмовлено.

При розгляді клопотання, судом встановлено, що в його змісті відсутнє належне обґрунтування підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження. Лише посилання на те, що вилучені речі та документи можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні є недостатнім.

У клопотанні не зазначено детальних обставин кримінального правопорушення, тому з його змісту не зрозуміло, яке відношення до розслідуваних обставин мають виявлені предмети та документи.

Суд звертає увагу на формулювання рапорту, про виявлення начебто порушень, а саме : « обласна соціальна аптека відпускає наркотичні препарати та не звільняють приміщення заявника, договор оренди з ними розторгнутий». У подальшому ж у цьому рапорті від 21 грудня 2022 року зазначено, що « заявник повідомив що строк договору між аптекою було розірвано в односторонньому порядку, так як не була плата за оренду приміщення...»

Суд акцентує та наголошує не лише на орфографічних та стилістичних помилках у вказаному процесуальному документі, а й ще на невідповідності вказаного рапорту даним з Витягу ЄРДР.

Суд вважає вказані та виявлені судом факти- фактами суттєвого впливу з боку правоохоронних органів на господарську діяльність господарюючого суб`єкту, втручанням в його підприємницьку діяльність.

До клопотання не надано жодного облікового доказу наявності вказаних медичних препаратів, що взагалі ставить під сумнівів правильність обрахунків препарату та їх наявності за вказаною адресою.

Не зазначено які саме документи- « службова документація» були вилучені з приміщень за адресою м. Харків вул. Сумська б. 59.

Суд роз`яснює органу досудового розслідування, що відповідно до загальновідомих даних, за адресою м. Харків вул. Сумська,59 містяться безліч господарюючих суб`єктів. Тому необхідно уточнити у яких саме приміщеннях за вказаною адресою відбувався огляд.

Отже, суд приходить до висновку, що прокурор у своєму клопотанні про арешт майна лише формально посилається на норми КПК України та зазначає, що вилучені речі можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, не вказуючи при цьому, який факт чи обставини вони можуть підтвердити.

Враховуючи, що у клопотанні про арешт майна не конкретизовано всіх обставин злочину, не наведено обґрунтованих доводів, які б свідчили про необхідність у накладенні арешту та наявність реальних ризиків, суд, з урахуванням вимог КПК України, вважає необхідним повернути клопотання про арешт майна прокуророві для усунення недоліків.

При вирішенні питання про вказаний арешт, суд враховує відсутність підстав для арешту, недостатність доказів, що вказує на вчинення будь- якою особою кримінального правопорушення. Суду також не зазначено можливий розмір шкоди, завданої правопорушенням та цивільний позов. В клопотанні не зазначено про наслідки арешту майна для інших осіб, інтереси, яких можливо будуть порушені при вказаному арешті майна.

Суд акцентує увагу на відсутності в даному випадку критеріїв розумності.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 159, 163, 164, 165, 166, 372 КПК слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання сторони кримінального провадження, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002020 від 15 грудня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 320 КК України про арешт майна - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_5