УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3, перевіривши матеріали скарги адвоката ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 18.11.2022 року, про відмову у задоволенні клопотання №22-339-0812 від 11.11.2022 року про проведення слідчих (процесуальних) дій, у кримінальному провадженні №0001485 від 23.09.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 212 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

30.11.2022 року до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшла вказана скарга адвоката ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 18.11.2022 року, про відмову у задоволенні клопотання №22-339-0812 від 11.11.2022 року про проведення слідчих (процесуальних) дій, у кримінальному провадженні №0001485 від 23.09.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 212 КК України.

В обґрунтування скарги зазначив, що в провадженні Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань перебуває кримінальне провадження №0001485 від 23.09.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 212 КК України.

18.11.2022 року постановою старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні клопотання №22-339-0812 від 11.11.2022 року про проведення слідчих (процесуальних) дій, та прийняття рішення про закриття кримінального провадження №0001485, а саме: провести огляд офіційної сторінки Офісу контролю за іноземними активами Міністерства фінансів США щодо заявника ОСОБА_2 , провести огляд офіційної сторінки НАБУ щодо ОСОБА_6. Також на підставі проведених слідчих дій прийняти рішення у даному провадженні про закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001485.

Адвокат ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_1 , не згоден із прийнятою прокурором постановою про відмову в задоволенні його клопотання, оскільки вона необґрунтована та не відповідає вимогам ч.5 ст. 110 КПК України.

Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Частиною 2 ст. 22 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.

Об`єктом оскарження на підставі Глави 26 КПК України можуть бути тільки рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Як убачається з матеріалів скарги адвокат ОСОБА_4 просить скасувати постанову старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 18.11.2022 року, про відмову у задоволенні клопотання №22-339-0812 від 11.11.2022 року про проведення слідчих (процесуальних) дій, та прийняття рішення про закриття кримінального провадження №0001485, а саме: провести огляд офіційної сторінки Офісу контролю за іноземними активами Міністерства фінансів США щодо заявника ОСОБА_2 , провести огляд офіційної сторінки НАБУ щодо ОСОБА_6. Також на підставі проведених слідчих дій прийняти рішення у даному провадженні про закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001485.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Отже, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до зазначеної норми КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.

В той же час, належне процесуальне реагування полягає у виконанні слідчим процесуальної дії відповідно до вимог кримінального процесуального закону, зокрема, прийняття відповідного рішення у передбаченій КПК України формі - вмотивованій постанові.

Адвокатом ОСОБА_4 було подано до слідчого клопотання в якому він просив провести огляд офіційної сторінки Офісу контролю за іноземними активами Міністерства фінансів США щодо заявника ОСОБА_2 , провести огляд офіційної сторінки НАБУ щодо ОСОБА_6. Також на підставі проведених слідчих дій прийняти рішення у даному провадженні про закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001485. Старшим слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 18.11.2022 року розглянуто зазначене клопотання та в межах визначеного ст. 220 КПК України - винесено вмотивовану постанову про відмову в задоволенні клопотання.

Отже, слідчий не допустив бездіяльності, яка б підпадала під ознаки, перелічені у ч. 1 ст. 303 КПК України, та могла б оскаржуватись захисником.

Разом з тим, оскарження постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (процесуальних) дій частиною 1 статті 303 КПК України не передбачено.

В Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування" зазначено, що п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК передбачене право на оскарження постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а не будь-яких процесуальних дій, для проведення яких учасник кримінального провадження вносив клопотання слідчому. З огляду на зазначене слідчі судді обґрунтовано відмовляють у відкритті провадження, якщо скарга зумовлена прийняттям постанови про відмову у проведенні дій, які не можуть бути віднесені до категорії слідчих (розшукових).

З наведеного вбачається, що подана скарга не підпадає під випадки оскарження рішення прокурора, що перелічені також і у п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Визначений ст. 303 КПК України перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого і прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, є вичерпним і розширеному застосуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу ініціатора клопотання, що якість досудового розслідування, об`єм та спрямованість слідчих та оперативних дій є виключною компетентністю органу досудового розслідування та відповідних процесуальних керівників, і не входить до предмету судового контролю за досудовим розслідуванням, відповідно до повноважень слідчого судді та засад диспозитивності, а може бути предметом оцінки лише на стадії судового розгляду провадження по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюють учасники кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, та враховуючи те, що у даній скарзі оскаржується рішення прокурора, яке не підлягає оскарженню, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження з розгляду даної скарги.

Керуючись статтями 303, 304, 309, 395 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 18.11.2022 року, про відмову у задоволенні клопотання №22-339-0812 від 11.11.2022 року про проведення слідчих (процесуальних) дій, у кримінальному провадженні №0001485 від 23.09.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 212 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_3