Справа № 136/1176/22
провадження №1-кп/136/85/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000221 від 03.08.2022, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зозів Липовецького району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.07.2022 у першій половині дня, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , разом із своїми знайомими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відпочивали на березі місцевого ставка, що розташований в с. Славна Липовецької ОТГ Вінницької області, та спільно розпивали алкогольні напої. У той час коли ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 пішли купатись у водоймі, ОСОБА_4 залишився на березі ставка та здійснював нагляд за їхніми особистими речами, серед яких помітив на рушнику мобільний телефон марки «Redmi Note 10», який належить ОСОБА_10 . У подальшому на ґрунті раптово виниклого умислу на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи з метою особистого збагачення та обернення його на свою користь, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, протиправно, достовірно знаючи про те, що на території України введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, та від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 25 травня 2022 року № 2263-ІХ), який востаннє продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, таємно заволодів вказаним мобільним телефоном марки «Redmi Note 10» та поклавши його до кишені своїх шортів з місця події зник. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 5388,8 грн.
Такі умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України при обставинах вказаних в обвинувальному акті визнав у повному обсязі, що підтвердив у судовому засіданні, погодившись із кваліфікацією вчиненого ним діяння, розкаявшись у вчиненому.
У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що 01.07.2022 у першій половині дня він разом із своїми знайомими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відпочивали на березі місцевого ставка, що розташований в с. Славна, та спільно вживали алкогольні напої. У той час коли його знайомі пішли купатись він залишився на березі ставка та здійснював нагляд за їхніми особистими речами, серед яких помітив на рушнику мобільний телефон марки «Redmi Note 10», який належить ОСОБА_10 . Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає він викрав вказаний телефон та пішов з місця події. Телефон викрав для особистого користування. Через деякий час, викрадене майно було у нього вилучено працівниками поліції. Про те, що вчиняє злочин в умовах воєнного стану усвідомлював, у вчиненому розкаюється.
Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд кримінального провадження без його участі. Матеріальних претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не буде.
Ураховуючи те, що обвинувачений визнав свою винуватість та, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і правильно розуміють зміст цих обставин, а також відсутність сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК України та ухвалив дослідити докази, обмежившись показами обвинуваченого, а також письмовими доказами, що характеризують його особу, стосуються речових доказів та процесуальних витрат.
Суд переконався, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого в умовах воєнного стану.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, не працює, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Суд, призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його характер, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, майновий стан обвинуваченого.
З врахуванням наведених обставин, суд вважає що достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 буде покарання передбачене санкцією статті у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Разом із тим, з урахуванням щирого каяття обвинуваченого, розміру викраденого, відсутності претензій з боку потерпілого, особи обвинуваченого, його поведінку за час судового розгляду та інших обставин справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання та ізоляції його від суспільства, а тому приймає рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 2 роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, що передбачені ст.76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Питання про долю речових доказів та процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.
Судом встановлено, що в ході досудового розслідування кримінального провадження застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно, питання про яке суд вирішує відповідно до ст.174 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 11-12, 50-51, 63, 65-67, 75-76, ч. 4 ст. 185 КК України, ст.ст. 368, 370, 374, 376, 394-395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п.п.1, 2, ч.1 ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_4 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 566 (п`ятсот шістдесят шість) грн. 31 коп.
Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Redmi Note 10» у корпусі синього кольору, який належить потерпілому ОСОБА_5 - повернути за належністю потерпілому, скасувавши арешт, накладений на вказане майно ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 05.08.2022.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду й дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом 30-ти днів із дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_12 Іванець