№707/2800/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001403 від 14.09.2022, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси Черкаської області, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс», усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, 14 вересня 2022 року близько 08 години 00 хвилин, перебуваючи на території сільськогосподарських угідь, які знаходяться у с. Білозір`я Черкаського району Черкаської області, зірвав рослини роду коноплі у кількості 18 штук з метою виготовлення, у подальшому, особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс» для власного вживання без мети збуту, та, з моменту придбання, незаконно зберігав при собі до 13 години 10 хвилин 14 вересня 2022 року.

У подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний намір, маючи умисел на незаконне зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу «канабісу» для власного вживання, без мети збуту, переносивши до власного домоволодіння у білих поліетиленових пакетах вказаний наркотичний засіб, був помічений працівниками поліції та при спілкуванні з останніми повідомив, що має при собі заборонену в обігу речовину «канабіс», а тому на місце події було викликано працівників слідчої оперативної групи Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.

По приїзду останніх, із застосуванням засобу відеофіксації та за участю двох понятих, у період часу з 13 години 10 хвилин до 13 години 46 хвилин 14 вересня 2022 року, неподалік від приватного будинку АДРЕСА_1 , під час огляду місця події було виявлено та вилучено наркотичний засіб, який ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту, що відповідно до висновку судової експертизи № СЕ-19/124-22/10189-НЗПРАП від 13 жовтня 2022 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 1 475,97 г, що відповідно до таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, затверджених Комітетом з контролю за наркотиками при МОЗ України, є великим розміром наркотичного засобу.

Після проведення огляду місця події видану ОСОБА_5 речовину було вилучено працівниками поліції у якості доказу, упаковано до упакування та скріплено биркою із підписами учасників події.

Указані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу у великих розмірах без мети збуту.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину) визнав у повному обсязі, підтвердив обставини скоєння злочину, викладені в обвинувальному акті, погодився з кваліфікацією його дій, щиро розкаявся, просив суд його суворо не карати, від дачі показів по суті відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, переконавшись, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, перевіривши добровільність його позиції, роз`яснивши ОСОБА_5 наслідки застосування положень частини третьої статті 349 КПК України, а саме позбавлення його права оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини вчинення кримінального правопорушення, що викладені у обвинувальному акті, беручи до уваги визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину) у повному обсязі, зважаючи на те, що жодним учасником судового провадження не оспорено винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину) та визначені обвинуваченням обставини його вчинення, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, суд вважає можливим застосувати положення частини третьої статті 349 КПК України та визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежується дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series А, заява № 25, від 18 січня 1978 року, пункт 161, та «Коробов проти України», заява № 39598/03, від 21 липня 2011 року, пункт 65, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_5 , у судовому засіданні не добуто.

З огляду на вищевикладене, суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, враховуючи позицію обвинувачення та визнання обвинуваченим вини, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу у великих розмірах без мети збуту.

Підстав, у відповідності до частини третьої статті 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Відтак, суд, за внутрішнім переконанням, дійшов висновку про те, що встановлені судом обставини дозволять ухвалити обвинувальний вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у пунктах 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.

На підставі вимог статті 65 КК України суд призначає покарання за вчинене кримінальне правопорушення відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдання фізичних страждань або приниження людської гідності.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує наступне:

- позицію сторін судового провадження щодо необхідної міри покарання (прокурор просила призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; обвинувачений та його захисник просили суд суворо не карати ОСОБА_5 , врахувати характеризуючі дані щодо нього, при цьому зазначили, що матеріальний стан обвинуваченого дозволяє йому сплатити штраф у розмірі, запропонованому прокурором, так як ОСОБА_5 наразі працевлаштувався водієм у м. Тернопіль, хоч і не офіційно);

- відношення обвинуваченого до вчиненого (визнання вини, щире каяття);

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином;

- особливості й обставини вчинення кримінального правопорушення: форму вини (прямий умисел), мотив і мету (придбання та зберігання для власного вживання, без мети збуту,особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс»), спосіб (придбання, шляхом привласнення зірваних рослин роду коноплі), стадію вчинення (закінчений злочин), характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали (порушення закону в сфері обігу наркотичних засобів);

- особу обвинуваченого, який є раніше не судимим /а.с. 102,103/, визнав свою вину, щиро розкаявся, працює водієм у м. Тернопіль без оформлення трудових відносин у встановленому законом порядку, є одруженим /а.с. 101/, має на утриманні двох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с. 99, 100/, здійснює догляд за батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є особою з інвалідністю ІІ групи /а.с. 58-60/, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває /а.с. 97, 98/, проте згідно довідки КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради» № 01-34/782 від 27 вересня 2022 року, а також виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 1372 від 27 вересня 2022 року в період із 15 вересня 2022 року до 27 вересня 2022 року пройшов курс лікування у КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради», діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів, стан відміни неускладнений, на момент виписки мав задовільний стан, скарги відсутні, потяг до канабіноїдів заперечував, явища абстиненції відсутні, психопродуктивної симптоматики не виявлено /а.с. 33-34/.

При призначенні ОСОБА_5 покарання, згідно зі статтею 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, яке проявилося у визнанні обвинуваченим факту вчинення кримінального протиправного діяння,критичній оцінці своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні нести кримінальну відповідальність за вчинене; а також добровільне звернення до лікувального закладу і проходження лікування від наркоманії.

Водночас, суд дійшов висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення (злочину), не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, який виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого статті 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

Обставин, передбачених статтею 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

За вищевикладених обставин, суд, проаналізувавши поведінку обвинуваченого: визнання вини, вчинення кримінального правопорушення вперше, щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, з метою захисту прав і законних інтересів особи, суспільства і держави, зважаючи на вимоги справедливості і мету правосуддя, беручи до уваги досудову доповідь органу пробації, згідно висновку якої орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства /а.с. 55-56/, вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч. 2 ст. 309 КК України, за якою він обвинувачується.

Саме таке покарання, на думку суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, є гуманним, справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Визначене покарання, на думку суду, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Майнова шкода кримінальним правопорушенням (злочином) не завдана.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обиралась.

Підстав для вирішення питань, пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого, немає у зв`язку з відсутністю таких клопотань сторони обвинувачення та з огляду на положення статей 22,26 КПК України, згідно яких суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

У порядку частини 2 статті 124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судової експертизи № CE-19/124-22/10189-НЗПРАП від 13 жовтня 2022 року в сумі 943 грн 90 коп.

Речові докази слід розподілити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджену вартість проведення судової експертизи № CE-19/124-22/10189-НЗПРАП від 13 жовтня 2022 року в сумі 943 (дев`ятсот сорок три) гривні 90 копійок.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: один полімерний мішок із паперовою биркою НДЕКЦ МВС, у який поміщено 18 рослин, зовні схожих на наркотичні, що згідно висновку експерта № СЕ-19/124-22/10189-НЗПРАП від 13 жовтня 2022 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - «канабіс», який переданий на відповідальне зберігання в кімнату для збереження речових доказів при Черкаському районному управлінні поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, квитанція № 4726 від 19.10.2022, - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1