Справа № 740/2530/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/208/23
Категорія - ч. 2 ст. 286 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження:

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001442 від 18 листопада 2019 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 листопада 2022 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лосинівка Ніжинського району Чернігівської області, громадянина України, одруженого, який має одну неповнолітню дитину, працюючого у ФГ «Град» охоронником, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України на три роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 7 088 грн. 76 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Питання про долю речових доказів і документів вирішене у відповідності до ст. 100 КПК України.

Як установив суд, 18 листопада 2019 року, о 18 годині 59 хвилин, ОСОБА_6 , керуючи у стані алкогольного сп`яніння автомобілем марки «ВАЗ 21140», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху по вул. Прилуцька від вул. Шевченка м. Ніжина, у напрямку с. Хвилівка Ніжинського району Чернігівської області, зі швидкістю 70 км/год., чим перевищив максимально допустиму швидкість руху в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.45 Правил дорожнього руху, навпроти будинку по вул. Прилуцька 65, при виникненні перешкоди для руху у вигляді пішохода ОСОБА_9 , який рухався в попутному напрямку, проявив неуважність, внаслідок чого несвоєчасно вжив заходів до зменшення швидкості руху аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , який від отриманих тяжких тілесних ушкоджень в області голови, тулуба та кінцівок помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у КНП «Ніжинська центральна районна лікарня ім. М. Галицького».

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_10 порушив вимоги п. 2.3 (б), п.12.3, п.12.4 Правил дорожнього руху, що стало причиною настання дорожньо-транспортної пригоди i знаходиться у прямому причинному зв`язку з її наслідками.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить призначити судово-медичну експертизу до Чернігівського обласного бюро судово-медичної експертизи для визначення чи перебував ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, вирок суду змінити, застосувати ст.75 КК України та звільнити його підзахисного від відбування покарання з визначенням іспитового строку.

Аргументує тим, що саме перебування водія ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння визнано обтяжуючою вину обставино, яка позбавила суд можливості призначити обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України. Суд взяв до уваги результатами медичного огляду обвинуваченого, який проводився в КНП «Ніжинська центральна районна лікарня», під час якого був встановлений факт відповідної наявності концентрації алкоголю в крові ОСОБА_6 на момент його огляду, який проводився о 21 год. 24 хв., в той час, як транспортним засобом він керував о 18 год. 59 хв. Жодного доказу того, що на час керування автомобілем ОСОБА_6 перебував в стані алкогольного сп`яніння, у матеріалах кримінального провадження немає.

Відповідно до практики Верховного Суду, який встановив, що норми кримінального процесуального законодавства не передбачають необхідності доведення факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння якимсь певним видом доказів, визначений обов`язок, що зазначені обставини підлягають доказуванню й оцінці, виходячи із положень ст.ст. 84, 92, 94 КПК України, шляхом дослідження і оцінки всієї сукупності доказів, в тому числі і показань свідків.

Обвинувачений ОСОБА_6 вказував про те, що він вжив алкогольні напої вже після того, як сталася дорожньо-транспортна пригода, що повністю узгоджується з показаннями свідків, які були допитані під час судового розгляду, а саме показаннями ОСОБА_11 , який вказував, що запаху алкоголю від обвинуваченого не відчував, ОСОБА_12 , який вказав, що спілкувався з обвинуваченим після дорожньо-транспортної пригоди, показаннями самого обвинуваченого, який був допитаний до проведення огляду в приміщені лікарні та повідомив про те, що перед тим як керувати автомобілем, він алкоголю не вживав, що у своїй сукупності підтверджує ту обставину, що на момент пригоди, яка сталася о 18 год. 59 хв. ОСОБА_6 не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

На думку захисника, призначене його підзахисному покарання, не відповідає меті самого покарання та потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, покарання має бути законним, пропорційним та має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

За відсутності такої обтяжуючої обставини,як вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, з урахуванням даних про особу винного, що значно знижують рівень суспільної небезпеки дій ОСОБА_6 , суд має всі підстави для призначення покарання з випробуванням, з визначенням іспитового строку, що буде достатнім для виправлення обвинувачення та попередження нових злочинів.

Заслухавши доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала проти аргументів сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у порушенні пунктів 2.3 (б), 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_9 , та смертельного його травмування, відповідають фактичним обставинам справи, зібраним та перевіреним під час судового розгляду доказам, в апеляційній скарзі не оспорюються.

Вирішуючи питання про порушення обвинуваченим ОСОБА_6 правил безпеки руху, суд виключив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, як складову об`єктивної сторони кримінального правопорушення, у той же час залишив як обставину, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Дійсно дорожньо-транспортна пригода сталася о 18 год. 49 хв. 18 листопада 2019 року, у той час як водій ОСОБА_6 до КНП «Ніжинська центральна районна лікарня» був доставлений та оглянутий лікарем о 21 год. 15 хв. 18 листопада 2019 року, про що в матеріалах кримінального провадження є висновок лікаря на а. с. 71 том. 1.

При токсикологічному дослідженні крові, відібраної у ОСОБА_6 18.11.2019 в приймальному відділенні КНП «Ніжинська центральна районна лікарня» був виявлений алкоголь 3,08 г/л, що відповідає тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння.

Версія ОСОБА_6 , що він випив півпляшки горілки, яка була в його автомобілі, після того, як здійснив наїзд на пішохода, не заслуговує на довіру.

Поширення алкоголю по організму людини не складний процес. Потрапляючи в кров, етиловий спирт розноситься струмом крові по організму до всіх органів, в тому числі до легень і головного мозку. У печінці він поступово невеликими порціями розщеплюється і виводиться з організму. При вживанні без закуски 250 грамів горілки, з урахуванням фізичних даних обвинуваченого та його віку, концентрація алкоголю через дві години після вживання, була б значно меншою від 3,08 г/л.

Підпункт «є» п. 2.10 Правил дорожнього руху, зобов`язує водія у разі причетності його до дорожньо-транспортної пригоди до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі.

Показання свідків про те, що вони не відчували запаху спиртного від водія ОСОБА_6 , не можуть прийматися до уваги, оскільки свідки на прохання водія викликали швидку, поліцію та перевіряли стан пішохода, і не приділяли уваги з`ясуванню ознак сп`яніння у водія. Спілкування відбувалося на вулиці, на значній відстані, а не в безпосередній близькості, що позбавляло свідків можливості судити про справжній стан водія.

Результати медичного огляду від 18.11.2019, проведеного лікарем КНП «Ніжинська центральна районна лікарня» встановлено, що 18 листопада 2019 року ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння, у нього був виявлений вміст алкоголю 3,08 г/л (‰).

Сам обвинувачений ОСОБА_6 не повідомляв про те, що алкоголь вживав після дорожньо-транспортної пригоди, у висновку своїх заперечень з цього приводу не вказав. Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що під час вилучення та огляду автомобіля у ньому було виявлено недопиту пляшку горілки об`ємом 0,5 л, половину якої начебто випив обвинувачений.

За вимогами статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає покарання від 3 до 8 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами або без такого.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою покарання обставиною. Характер порушення правил безпеки руху, такий як перевищення швидкості руху у населеному пункті, є грубим порушенням правил безпеки руху, яке вчиняється умисно.

Порушення пішоходом правил перетину проїжджої частини не звільняє водіїв від дотримання Правил дорожнього руху, а саме бути уважним та стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування під час руху, а у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки автомобіля або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Керуючи автомобілем 18 листопада 2019 року, ОСОБА_6 був обізнаний про погодні умови та стан дорожнього покриття, що вимагало від нього особливої уваги під час керування. Рухаючись в темний час доби на неосвітленій частині дороги, у населеному пункті, водій повинен обрати таку безпечну швидкість руху, щоб у разі виникнення перешкоди (у даному випадку пішохода) вчасно зреагувати та мати можливість зупинити автомобіль або ж об`їхати перешкоду, чого не виконав.

Отже, з урахуванням обставин дорожньо-транспортної пригоди, характеру порушень правил безпеки руху допущених обвинуваченим, а також невиконання правил безпеки руху пішоходом, вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, визнання провини, відшкодування шкоди потерпілій, яка не наполягала на реальній мірі покарання, суд призначив мінімальне покарання, передбачене санкцією частини статті, інкримінованої обвинуваченому.

Таке покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, підстав визнати його надмірно суворим, як про це зазначено в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не знаходить.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 листопада 2022 року щодо ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15