Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 311/1542/21
Провадження № 1-і/332/40/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 23.12.2019 Василівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України, до покарання у виді 1 року 5 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від реального відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 28.01.2020 Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України від реального відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначив, що у провадженні Василівського районного суду Запорізької області (справа № 311/1542/21) перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081 від 08.03.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.187, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України.

18.01.2023 ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя строк тримання під вартою обвинуваченого продовжено до 16.03.2023 включно.

Ризики, які слугували підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , передбачені ст.177 КПК України не зникли, не зменшилися та продовжують існувати, а саме: останній може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

У зв`язку з цим, прокурор просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 строком на 60 днів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_4 заперечували щодо задоволення клопотання, вважали його належним чином не обґрунтованим, просили обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В обґрунтування зайнятої позиції захисник надав копію договору найму житлового приміщення у м. Запоріжжі, підписаний матір`ю обвинуваченого та гарантійний лист щодо можливого працевлаштування ОСОБА_6 у ТОВ «Розетка.уа».

Суд, з`ясувавши позицію учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

У рішенні ЄСПЛ по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 зазначено, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. Згідно з рішенням ЄСПЛ від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальні правопорушення. Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» визначає, що таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Враховуючи вищевикладене та те, що встановлені судом обставини при продовженні обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, беручи до уваги тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, продовження існування ризиків, які існували на момент обрання та продовження обвинуваченим запобіжного заходу, а також те, що судове провадження з об`єктивних причин не може бути завершене до спливу строку тримання під вартою, приймаючи до уваги запровадження в Україні воєнного стану, та тимчасову окупацію територій, де проживає обвинувачений та відсутність контролю за зобов`язаннями обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Доказів неможливості перебування обвинуваченого в умовах СІЗО за станом його здоров`я суду не надано.

При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Отже, з наведених підстав, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131-132, 176-178, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 12 травня 2023 року включно.

Копію ухвали направити до ДУ «Кропівницький слідчий ізолятор», прокурору та захиснику.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1