КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

справа №133/2829/22

08.02.23 м. Козятин

Слідчий суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

представника заявника - адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000476 від 27.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Козятинського міськрайонного суду Вінницької області надійшло клопотання від адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах власника арештованого майна ОСОБА_3 , та яка просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 01.12.2022 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000476 від 27.11.2022, на автомобіль марки Skoda Oktavia, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_3 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 29.10.2021 року, а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , яке належить ОСОБА_3 , та яке вилучене у ОСОБА_7 шляхом заборони його перетворювати, знищувати, відчуджувати.

Клопотання мотивоване тим, що з моменту початку здійснення досудового розслідування пройшло достатньо часу для проведення всіх слідчих дій та експертиз із вилученим транспортним засобом, що свідчить про безпідставне затягування строків досудового слідства. Досудове розслідування триває продовжний період, що свідчить про те, що воно проводиться неефективно. Накладення ареште призводить до надмірного обмеження прав власника автомобіля, його конституційних прав та свобод, в частині вільного володіння та користування належним йому на праві власності майном. Крім того, на даний час в учасника ДТП ОСОБА_7 , яка керувала вищезазначеним транспортним засобом, відсутній будь-який процесуальний статус, у зв`язку з чим органом досудового розслідування не доведена можливість використання арештованого автомобіля як речового доказу, та не вказано, які саме сліди кримінального правопорушення містить на собі безпосередньо зазначений автомобіль. До того ж, вилучений автомобіль зберігається в неналежних умовах під відкритим небом, з частими перепадами температури, опадами, що призводить не тільки до знищення слідів, які утворились в результаті ДТП, а також сприяє посиленню корозії металевих деталей кузова, втрати своїх фізичних властивостей гумових та пластмасових деталей, тощо. Наведене створює ризик понесення значних матеріальних затрат для нього як власника та виникнення можливих пошкоджень чи розкомплектування транспортного засобу, що вплине на його технічний стан і ринкову вартість, а сам транспортний засіб втрачає свої властивості як речовий доказ.

Стосовно накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, вважає відсутніми правові підстави арешту вказаного майна, так як відсутнє процесуальне рішення, яке б вказувало, що вилучення майна здійснено у передбачений законом спосіб, що ставить під сумнів допустимість отриманого під час огляду доказу - свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, можливість його використання у кримінальному провадженні, та дає підстави зробити висновок про недоведеність слідчим й прокурором необхідності арешту майна в цій частині.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили суд його задовольнити. При цьому заявник зазначив, що вказаний автомобіль є його джерелом доходів, і він, забравши автомобіль додому, має намір відремонтувати його, аби в подальшому використовувати для власних цілей. З огляду на це, заявник та його представник погоджувались на часткове задоволення клопотання, а саме - наполягали на знятті заборони перетворювати транспортний засіб, про що було зазначено в ухвалі про арешт майна. Відповідно до виявленого бажання, сформульованого у судових дебатах, просили повністю задовольнити клопотання.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала про часткове скасування арешту, зокрема щодо свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; щодо скасування арешту з автомобіля, посилаючись на те, що в рамках даного кримінального провадження не проведено ряду експертиз, а тому даний автомобіль потрібен для проведення експертизи саме в такому вигляді, у якому він є, прокурор заперечувала.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення заявника та його представника, прокурора, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, а також оглянувши матеріали кримінального провадження №0000476 від 27.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, які були витребувані судом, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання, з огляду на таке.

В судовому засіданні встановлено, що СВ №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000476 від 27.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

01.12.2022 ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області у справі №133/2829/22,накладено арешт, в тому числі, на автомобіль марки - «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_3 , жителю АДРЕСА_1 , яким керувала ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_2 , шляхом заборони його відчуження, знищення та перетворення власником, володільцем або іншою особою, та після проведення усіх необхідних слідчих дій передати під зберігальну розписку володільцю ОСОБА_7 , та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , яке належить ОСОБА_3 , жителю АДРЕСА_1 , яке вилучено у ОСОБА_7 , шляхом заборони його перетворювати, знищувати, відчужувати, та після проведення усіх необхідних слідчих дій передати під зберігальну розписку фактичному володільцю ОСОБА_7 .

Відповідно до вимог ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, зокрема, за наявності достатніх підстав вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Так, відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

З ухвали слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 01.12.2022 вбачається, що при вирішенні питання про накладання арешту слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання у органу досудового розслідування були достатні підстави вважати зазначене у клопотанні майно речовим доказом у кримінальному провадженні №0000476; тобто існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, а арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження такого майна як речового доказу, і потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Крім того прокурором повідомлено, що в рамках даного кримінального провадження ще не проведено жодної експертизи, які планується провести.

Таким чином, доводи адвоката заявника про те, що відпала потреба у такому заході забезпечення, як арешт майна автомобіля «Шкода Октавія» д.н.з. НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_3 , є такими, що залишились недоведеними, оскільки з наданих матеріалів вбачається, що арешт на майно накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, та наявні достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям речового доказу, та може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Так, на час розгляду слідчим суддею даного клопотання про скасування арешту майна, встановлено, що обставини, якими обґрунтовувався арешт автомобіля не перестали існувати, а необхідність в подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, на даний час не відпала, оскільки застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у цьому кримінальному провадженні.

Суд не бере до уваги доводи представника заявника щодо неефективності проведення досудового розслідування, оскільки вони є необгрунтованими; крім того, така обставина не є підставою для скасування арешту майна, що слідує зі змісту ст. 174 КПК України.

На думку слідчого судді, зняття арешту з автомобіля на цій стадії досудового слідства може завдати слідству невідворотної шкоди, оскільки зняття заборони відчуження, знищення та/або перетворення автомобіля унеможливить проведення всебічного розслідування обставин кримінального правопорушення, та може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення та самого автомобіля як речового доказу.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в частині скасування арешту автомобіля «Шкода Октавія» д.н.з. НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_3 , дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання в цій частині.

Разом з тим, що стосується скасування арешту в частині арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , яке належить ОСОБА_3 , жителю АДРЕСА_1 , яке вилучено у ОСОБА_7 , суд приходить до наступного висновку.

Як зазначалось вище, відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що предметом кримінального правопорушення виступає транспортний засіб - автомобіль марки Skoda Oktavia, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_3 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 29.10.2021 року .

Прокурор вказала, що у відповідній базі даних містяться усі відомості, які зазначені в арештованому свідоцтві, а тому наразі вже немає потреби у збереженні арешту такого документа.

Таким чином у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу немає необхідності, а скасування даного заходу жодним чином не вплине на повноту та всебічність досудового розслідування кримінального провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту в частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , яке належить ОСОБА_3 , жителю АДРЕСА_1 , яке вилучено у ОСОБА_7 , підлягає задоволенню. В решті вимог клопотання слід залишити без задоволення, оскільки залишилось недоведеним те, що немає необхідності у збереженні арешту належного заявнику автомобіля.

Враховуючи викладене, керуючись ст.169, 170 172, 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , яке належить ОСОБА_3 , жителю АДРЕСА_1 , яке вилучено у ОСОБА_7 , повернувши таке свідоцтво ОСОБА_3 .

У решті вимог щодо скасування арешту автомобіля клопотання залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено 13.02.2023 о 16:00.

Слідчий суддя Наталя ПЄТУХОВА

Дата документу 08.02.2023