Провадження по справі №1-кс/522/13/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження № 0000263 від 04.08.2022 року стосовно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (справа №522/10916/22),

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження №0000263 від 04.08.2022 року стосовно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (справа №522/10916/22).

В обґрунтування вимог заявник посилається на те, що 27.09.2022 року суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 вже брала участь у підготовчому судовому засіданні та прийняла рішення, яке виходить за межі повноважень, передбачених ст. 314 КПК України, а також до розгляду кримінального провадження по суті та дослідження доказів зазначила про скоєння ОСОБА_3 кримінального правопорушення більш тяжкого ніж це інкримінується в обвинувальному акті. Суддя ОСОБА_5 своєю ухвалою повернула обвинувальний акт прокурору, мотивуючи рішення тим, що нібито в діях ОСОБА_3 замість ч. 2 ст. 190 КК України вбачається кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України. На думку захисника, зазначене твердження свідчить про упереджене ставлення до обвинуваченого, що погіршує процесуальне становище ОСОБА_3 , оскільки фактично суддя ОСОБА_5 вже висловила заздалегідь своє бачення стосовно винуватості та кваліфікації дій ОСОБА_3 .

Таким чином, захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 , вважає, що вищевикладене вказує на упередженість судді ОСОБА_5 та в таких обставинах сторона захисту не може довіряти судді ОСОБА_5 .

В судове засідання обвинувачений ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 , не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду поданої заяви повідомлялись належним чином. Від адвоката ОСОБА_4 до суду надійшла заява про проведення судового засідання без їх участі.

Інші учасники кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, були повідомлені про час та місце розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_5 відповідно до ст. 135 КПК України належним чином, але в судове засідання не з`явились. Відповідно до ч. 2 ст. 380 КПК України, їх неприбуття не є перешкодою для розгляду поданої заяви.

Суддя ОСОБА_5 до судового засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, надала заяву, в якій зазначила, що приймати участь у судовому засіданні та надавати пояснення щодо розгляду заяви про відвід давати не бажає.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши обставини по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 75 КПК України, відвід може бути заявлений лише тому судді, який розглядає кримінальне провадження.

Статтею 75 КПК України визначено перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Так, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

З метою дотримання загальновизнаних інституційних гарантій правосуддя таких як незалежність і безсторонність суду, усунення судді відбувається через самовідвід (самоусунення) або на підставі заяви про відвід, поданої особою, що бере участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до частин 3-5 статті 80 КПК України, заява про відвід може бути заявлена як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження; заява про відвід під час судового провадження подається до початку судового розгляду; відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій України», усім суб`єктам правовідносин гарантується захист їх прав, свобод і інтересів незалежним і неупередженим судом, утвореним відповідно до закону.

Відповідно до ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР), гарантовано право кожної особи на розгляд її справи належним, неупередженим та компетентним судом, що включає в себе право на розгляд справи тим судом, якому довіряють усі особи, які беруть участь у справі. Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільним від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

У пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 року у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (заява №4785/02) зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Так, за суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді.

Відповідно до об`єктивного критерію необхідно визначити, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», рішення від 24 лютого 1993 року «Веттштайн проти Швейцарії»).

Бангалорські принципи поведінки суддів від 19 травня 2006 року, які схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23 передбачають принцип об`єктивності судді як необхідну умову для належного виконання останнім своїх обов`язків. Так, об`єктивність має виявлятися не лише у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя має заявити самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Так, серед вказаних випадків зокрема є: (а) у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У рішенні ЄСПЛ по справі «П`єрсак проти Бельгії», встановивши порушення положень ч. 1 ст. 6 Конвенції, суд зробив висновок про те, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду.

У чинному кримінальному процесуальному законі закріплено інститут відводу (самовідводу) судді, який, по суті, є єдиним способом вирішення конфлікту інтересів в їхній професійній діяльності, прямо передбаченим законом. При цьому, інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть, якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

З досліджених матеріалів заяви вбачається, що суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 вже брала участь у підготовчому судовому засіданні під час розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000263 від 04.08.2022 року стосовно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та ухвалою від 12.09.2022 року суддя повернула вказаний обвинувальний акт прокурору для усунення протягом розумного строку вказаних в мотивувальній частині ухвали виявлених недоліків.

При цьому, суддя у вищезазначеній ухвалі вказала на можливу правову кваліфікацію дій ОСОБА_3 , оскільки маються ознаки вчинення ним більш тяжкого злочину, тобто фактично суддя ОСОБА_5 вже висловила заздалегідь своє бачення стосовно винуватості та кваліфікації дій ОСОБА_3 , що унеможливлює подальшу участь вказаного судді при розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000263 від 04.08.2022 року стосовно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (справа № 522/10916/22).

Таким чином, якщо суддя ОСОБА_5 і надалі братиме участь у вказаному кримінальному провадженні, при цьому вже сформувавши свою думку щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 , що очевидно викликатиме обґрунтовані сумніви щодо неупередженості суду з боку стороннього спостерігача.

Враховуючи вищезазначене, з метою виключення будь-яких сумнівів в об`єктивному вирішенні кримінального провадження, заява захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , про відвід судді ОСОБА_5 є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Кримінальне провадження №0000263 від 04.08.2022 року стосовно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (справа № 522/10916/22), необхідно передати до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для здійснення повторного автоматичного розподілу згідно з вимогами ст. 35 КПК України

Керуючись ст. 75, 80, 81, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження № 0000263 від 04.08.2022 року стосовно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (справа № 522/10916/22) задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_5 від участі у розгляді кримінального провадження №0000263 від 04.08.2022 року стосовно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (справа №522/10916/22).

Передати вказане кримінальне провадження № 0000263 від 04.08.2022 року стосовно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (справа №522/10916/22) до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для здійснення повторного автоматичного розподілу згідно з вимогами ст. 35 КПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси ОСОБА_1