Справа № 138/936/15-к
Провадження №11-кп/801/1121/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30 вересня 2022 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Унгени Республіки Молдова, молдована, громадянина Республіки Молдова, України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , який проживає по АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, засудженого 14.04.2015 року Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 201 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією предметів контрабанди, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки з покладенням обов`язку, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання,-

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30 вересня 2022 року задоволено подання органу пробації (начальника Могилів-Подільського МРВ КВІ УДПтС України у Вінницькій області) та ОСОБА_7 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, призначеного вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14.04.2015 за ч. 1 ст. 201 КК України

Судом установив, що засуджений після постановлення вироку з метою ухилення від відбування покарання не виконав покладений на нього вироком суду обов`язок повідомляти орган пробації про зміну місця проживання.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі захисника засудженого адвоката ОСОБА_8 ставиться питання про скасування ухвали Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30 вересня 2022 року через невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та постановлення ухвали про відмову в задоволенні клопотання органу пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд при розгляді клопотання не взяв до уваги, що засуджений ОСОБА_7 не ухилявся від органів пробації, після проголошення вироку тривалий час проживав за адресою, зазначеною у вироку суду, повідомлень від органу пробації про з`явлення для постановки на облік не отримував. Таким чином на переконання захисника відсутні відомості, які свідчать про вчинення засудженим будь-яких дій з метою ухилення від відбування покарання.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника засудженого вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.
Захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надав заяву про відкладення судового розгляду через зайнятість у іншому провадженні в суді першої інстанції.
Вирішуючи питання про поважність неявки захисника в судове засідання суд виходить з положень ч. 4 ст. 405 КПК України, якими визначено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Отже зазначена норма процесуального закону зобов`язує суд у всякому випадку установити поважність неприбуття в судове засідання сторони, належним чином повідомленої про час та місце судового засідання незалежно від подання заяви про відкладення судового розгляду.
Вирішуючи зазначене питання суд виходить з того, що під час розгляду клопотання в суді першої інстанції захисником ОСОБА_8 неодноразово (зокрема 19.08.2022, 19.09.2022, 23.09.2022, 27.09.2022) подавались заяви про відкладення розгляду.
Після відкриття апеляційного провадження судове засідання в суді апеляційної інстанції було призначено на 10:30 годину 10.11.2022, проте цього ж дня захисником подано заяву про відкладення апеляційного розгляду через захворювання. У зв`язку з надходженням заяви апеляційний розгляд було відкладено на 09:00 годин 29.11.2022, про що захиснику повідомлено належним чином.
При цьому захисником ОСОБА_8 до наступного судового засідання не надано відповідних медичних документів, які свідчать про його захворювання та неможливість прибуття в раніше призначене судове засідання, натомість на електронну адресу суду повторно надіслано заяву про відкладення судового розгляду через зайнятість у іншому судовому засіданні в суді першої інстанції, призначеного на 10:00 годин 29.11.2022. Однак і в цьому випадку захисником не розглянуто можливість здійснення участі в судовому засіданні в режимі відеоконференцзвязку з приміщення іншого суду чи з застосуванням власних електронних засобів.
Така процесуальна поведінка захисника свідчить про зловживання правом, через що суд визнає неявку захисника неповажною.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступ прокурора, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника засудженого не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з ухвали, судом дотримано зазначені положення закону та висновки відповідають установленим фактичним обставинам провадження.

Як установлено судом, ОСОБА_7 був засуджений 14.04.2015 року Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 201 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією предметів контрабанди, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки з покладенням обов`язку, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання (т. 1, а.с. 6-7).
Також після проголошення вироку ОСОБА_7 було роз`яснено його зміст та суть покладеного обов`язку та останній надав підписку про зобов`язання з`явитись до Могилів-Подільського МРВ КВІ УДПтС України у Вінницькій області у триденний строк з моменту набрання вироком законної сили (т. 1, а.с. 30).
13.06.2015. Могилів-Подільським міськрайонним судом до Шаргородського РП КВІ УДПтС України у Вінницькій області направлено розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили (т. 1, а.с. 15).
13.08.2015. інспектором Могилів-Подільського МРВ КВІ УДПтС України у Вінницькій області засудженому ОСОБА_7 надіслано повідомлення про виклик до кримінально-виконавчої інспекції для постановки на облік (т. 1, а.с.8), проте ще до цього часу засуджений залишив межі України, про що свідчить повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.09.2015 за № 51/1717 (т. 1, а.с.26).
Окрім того за повідомленням житлового кооперативу від 07.09.2015 за № 27 ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 не зареєстрований, не проживає та не проживав (т. 1, а.с.13).
Згідно із ст. 5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціація та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.
Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Частиною першою статті 166 КВК України встановлено, що якщо засуджений з-поміж іншого, не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, а також покладені на нього судом, що свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
В ч. 2 статті 78 КК України зазначено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Таким чином судом першої інстанції було встановлено невиконання засудженим ОСОБА_7 обовязку, покладеного вироком суду, а саме повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, фактичну зміну місця проживання та такі його дії очевидно свідчать про мету ухилення від відбування покарання.
З наведених підстав рішення суду про задоволення подання органу пробації про скасування звільнення особи від відбування покарання з випробуванням та направлення її для відбування покарання призначеного вироком суду є законним і обгрунтованим.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, КПК України суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30 вересня 2022 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_7 та направлення його для відбування покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, призначеного вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14.04.2015 за ч. 1 ст. 201 КК України залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: