Справа № 201/1051/23
Провадження № 1-кс/201/420/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

підозрюваної ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у с. Хороше, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не працевлаштованої, заміжньої, раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, внесене під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000297 від 24.01.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказав на те, що громадянка України ОСОБА_4 в кінці літа - початку осені 2022 року (більш точної дати органом досудового розслідування не встановлено), діючи умисно з власних мотивів, в ході спілкування в месенджері «Telegram» із інформатором представників збройних формувань держави-агресора - Російської Федерації, створених на тимчасово окупованій території Донецької області, під нікнеймом «Неандерталец», якого ідентифіковано як - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (в 2015 році судимий за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, в 2017 році обміняний в рамках Мінських домовленостей, досудове розслідування стосовно якого проводиться в кримінальному провадженні № 0000097 від 08.08.2014 року за ч. 1 ст.258-3, ч. 1 ст. 111 КК України), надала останньому добровільну згоду на надання допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, шляхом збору та передачі останньому інформації про переміщення військової техніки і особового складу ЗСУ на території населених пунктів Іверське і Новодонецьке та території Краматорського і Покровського районів Донецької області, а також місця постійної і тимчасової дислокації підрозділів ЗСУ на території вказаних населених пунктів, місць дислокації підрозділів PEP, а також місць розгрузки ешелонів військової техніки ЗСУ на території вказаних населених пунктів, прольоти військової авіації ЗСУ поблизу АДРЕСА_1 .

При, цьому громадянка України ОСОБА_4 усвідомлювала, що передана нею інформація буде використана збройними формуваннями держави-агресора для нанесення ракетних, авіаційних та інших вогневих ударів з метою завдання вогневого ураження підрозділам Збройних сил України, знищення військової техніки, особового складу Збройних сил України.

Таким чином, дії ОСОБА_4 , виразились у наданні незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та/або в збройним формуванням держави-агресора допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

По даному факту 24 січня 2023 року були внесені відомості до ЄРДР за № 0000297, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

28 січня 2023 року ОСОБА_4 , було затримано на підставі ст. 208 КПК України та 29 січня 2023 року ОСОБА_4 , вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

На підставі вищезазначеного, в клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу, стосовно ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із тим, що підозрювана вчинила особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої, не має постійного місця проживання у м. Дніпрі, у зв`язку з чим, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_5 та підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечували проти клопотання сторони обвинувачення.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя, враховуючи необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому, слідчий суддя виходить з наступного.

З матеріалів клопотання встановлено, що 24 січня 2023 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000297, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

28 січня 2023 року ОСОБА_4 , було затримано на підставі ст. 208 КПК України.

29 січня 2023 року ОСОБА_4 , у цьому кримінальному провадженні, в порядку ст.ст. 42, 276-278 КПК України, було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 (затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2402-ІХ) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введений воєнний стан. Указом Президента України від 07.11.2022 року № 757/2022 (затверджений Законом України від 16.11.2022 року № 2738-ІХ), в Україні продовжено строк дії воєнного стану із 05.30 години 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до Наказу № 197 від 20 липня 2022 року визначено тимчасове місце дислокації слідчих підрозділів ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, а саме слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь, Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях та 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк, Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях на території Соборного району в м. Дніпрі, на період дії воєнного стану, або до прийняття окремого рішення Головою Служби безпеки України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищувати, сховати або спотворювати будь-яку з речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено підстави для застосування запобіжного заходу, до яких відносяться: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий або прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам або ризику, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 , інкримінованого їй злочину, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав, які б свідчили про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 , інкримінованого їй злочину, слідчий суддя враховує наступні обставини.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри, щодо вчинення ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, про що свідчать наступні докази, зокрема, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 24 січня 2023 року; рапорт про виявлення кримінального правопорушення від 24 січня 2023 року; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 26 січня 2023 року; протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 06 грудня 2022 року; протокол обшуку від 28 січня 2023 року; протокол огляду від 28 січня 2023 року, а отже, сукупність цих фактичних даних на даному етапі досудового розслідування надають можливість переконатись в обґрунтованості підозри до такого ступеня, за якого об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

При цьому, слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не вирішує питання, щодо доведеності винуватості останньої у вчиненні інкримінованого їй злочину і правильності кваліфікації її дій, що є предметом судового провадження.

Також, на думку слідчого судді, доведеними є ризики, передбачені п.п. 1, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрювана ОСОБА_4 , не має постійного місця проживання у м. Дніпрі, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене максимальне покарання у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої, що може бути обґрунтованим ризиком її переховування від слідства і суду з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Поряд із цим, слідчий суддя вважає недоведеним під час розгляду клопотання наявність ризиків, визначених пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та можливість незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з підстав їх необґрунтованості та відсутності будь-яких достатніх доказів на підтвердження їх існування. У зв`язку із чим, вказані ризики не враховуються слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.

В той же час, прокурором доведено і недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких, що підтверджується копією пред`явленої їй підозри, вчинила вказане діяння у період дії воєнного стану, не має постійного місця проживання, роботи і міцних соціальних зав`язків у м. Дніпрі, де здійснюється досудове розслідування, тож, з урахуванням встановлених вище ризиків, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання підозрюваною ОСОБА_4 , покладених на неї процесуальним законом обов`язків.

Виходячи з вищенаведеного, а також враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній ОСОБА_4 , у разі визнання її винуватою у вчиненні злочину; вік та стан її здоров`я, які не перешкоджають застосуванню такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою; майновий стан підозрюваної, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід, як тримання під вартою, забезпечить дотримання підозрюваною ОСОБА_4 , процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Підстав для застосування менш суворого запобіжного заходу суд не вбачає.

Згідно абзацу третього ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4», строком дії до 28 березня 2023 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 28 березня 2023 року.

Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений об 15.10 годині 01 лютого 2023 року.

Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1