Справа № 157/1595/22 Провадження №11-сс/802/477/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід - домашній арешт Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 , (в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні- прокурора Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 08 грудня 2022 року (ЄРДР №0000570),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 08 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

Підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів до 05 лютого 2023 року включно.

Покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки:

- не залишати місце проживання житловий будинок та присадибну земельну ділянку на АДРЕСА_1 цілодобово;

- прибувати до слідчого, прокурора та суду на першу вимогу.

Слідчий суддя своє рішення мотивував міцністю соціальних зв`язків підозрюваного та даними про його особу, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину у скоєному визнав, навчається, підробляє на будівництві, органом місцевого самоврядування характеризується позитивно, проживає з батьками та братом. Судом враховано, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та обґрунтованість підозри стверджується матеріалами кримінального провадження, проте на переконання слідчого судді запобіжний захід у виді домашнього арешту здатен запобігти ризикам, наявність яких була доведена прокурором та слідчим при розгляді даного клопотання.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою слідчого судді, прокурором подано апеляційну скаргу, в якій він просить оскаржену ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 . В обґрунтування апеляційних вимог вказує про незаконність та необґрунтованість оскарженої ухвали через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Сторона обвинувачення клопотала про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням того, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, в результаті якого загинула людина, що викликало значний суспільний резонанс, свою вину визнав частково, керував транспортним засобом не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Враховуючи наведене вважає застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а покладені оскарженою ухвалою слідчого судді обов`язки є недостатніми для запобігання наявних обґрунтованих ризиків.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного та його захисника, які її заперечили, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить наступного висновку.

За положеннями ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання таким спробам як: переховування від органів досудового розслідування або суду; знищення, сховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінальне правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку апеляційного суду, зазначені вимоги закону при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 слідчим суддею дотримані в повній мірі.

Статтею ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 176 178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватись лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатись ухилятись від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Судом вірно встановлено і це відповідає матеріалам провадження, що слідчим відділом СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000570 від 06.12.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , якому 07 грудня 2022 року було повідомлено про підозру у вчиненні цього злочину. Обґрунтованість підозри у вчиненні злочину стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами.

При цьому, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що при розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу, стороною обвинувачення не доведено того, що застосований до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту не забезпечить запобігання наявним ризикам, які передбачені п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора, виходив із того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання від 3 до 8 років позбавлення волі, водночас вперше притягається до кримінальної відповідальності вину у скоєному визнав, навчається, підробляє на будівництві, органом місцевого самоврядування характеризується позитивно, проживає з батьками та братом, що в сукупності свідчить про міцні соціальні зв`язки підозрюваного за місцем постійного проживання.

Апеляційний суд вважає, що слідчим суддею правильно враховано те, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання наявним ризикам, повністю забезпечить такий запобіжний захід, як домашній арешт.

Твердження сторони обвинувачення щодо необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою для запобігання ризикам, вказаним у ч.1 ст.177 КПК України, належним чином не мотивовані. Клопотання не містить належних обґрунтувань, а матеріали провадження будь-яких доказів, які давали б суду підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, а також, що більш м`який запобіжний захід не зможе дієво запобігти вказаним у клопотанні ризикам.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчий суддя врахувавши усі обставини справи у їх сукупності, прийшов обґрунтованого висновку про відмову в обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки, ані слідчим, ані прокурором не надано доказів і об`єктивно не доведено про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

А тому, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про доцільність та можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, зокрема цілодобового домашнього арешту, є правильним та достатнім, який буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Будь-яких порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає, а тому дане судове рішення є законним та обґрунтованим.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення, - без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні- прокурора Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 08 грудня 2022 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді