Справа № 357/486/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2023 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква, Київської області, кримінальне провадження № 0003188, внесеному 06.12.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Томилівка, Білоцерківського району, Київської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 09.04.2013 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки; 2) 07.09.2016 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців; 3) 19.12.2019 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців. Звільнений 12.03.2020 із залу суду по відбуттю строку прання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області: ОСОБА_4 ,

захисник адвокат: ОСОБА_5 ,

обвинувачений: ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, під час підготовчого судового засідання учасниками кримінального провадження укладена угода про визнання винуватості, за погодженням з потерпілим.

Так встановлено, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до ст. 1 Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, та від 18.04.2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб затвердженим Законом України від 23.08.2022 № 2500-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 серпня 2022 строком на 90 діб до 21.11.2022. Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб до 19.02.2023.

Проте, 02.12.2022 приблизно о 10.00 год. ОСОБА_3 , переслідуючи корисливий мотив, маючи умисел на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих переліз через паркан та незаконно проник на огороджену територію домоволодіння будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_6 , з метою вчинення крадіжки.

Так, ОСОБА_3 реалізуючи свій умисел, перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, таємно від оточуючих, в умовах воєнного стану, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою драбини, проник через відчинене вікно другого поверху до приміщення будинку, де з однієї з кімнат будинку вчинив крадіжку промислового фену «ТЕМП фп-2000е», вартістю 1010 гривень 65 копійок, який належав потерпілому ОСОБА_6 .

Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив майнової шкоди потерпілому ОСОБА_6 на суму 1010 гривень 65 копійок.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло та вчиненого в умовах воєнного стану.

01.02.2023 відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості від 01.02.2023 укладена між прокурором та обвинуваченим у присутності захисника подана до суду під час підготовчого судового засідання, суд відповідно до вимог, передбачених ч. 3 ст. 474 КПК України невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Обвинувачений в судовому засіданні просив затвердити дану угоду, оскільки повністю визнав вину в інкримінованому злочині та повністю згоден з встановленими фактичними обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Від надання показань відмовився з викладених підстав, також згоден з переліком викрадених ним речей та з їх вартістю.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву відповідно до якої не заперечував проти затвердження угоди, просив судовий розгляд проводити без його участі, а цивільний позов залишити без розгляду, оскільки обвинувачений повністю відшкодував шкоду, завдану вчиненням кримінального правопорушення. Матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_3 не має.

Прокурор у судовому засіданні, вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість за ч. 4 ст. 185 КК України у зазначених діях. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням із застосуванням іспитового строку строком на три роки, з покладанням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої шкоди, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлені. Також при призначенні покарання сторонами угоди враховані дані про особу обвинуваченого, а саме, що останній у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, раніше судимий, судимість у встановленому порядку не знята та не погашена, не одружений, у якого відсутні на утриманні члени сім`ї, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім, має постійне місце проживання, яке співпадає з місцем реєстрації, офіційно не працевлаштований, на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебуває та може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68 КК України, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд зважає на таке.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Згідно ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.01.2023 ОСОБА_3 обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладанням на останнього певних обов`язків, строком на два місяці по 23.02.2023.

Враховуючи, що прокурором не ставилось питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому, суд вважає за можливим запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_3 після спливу строку дії обов`язків покладених ухвалою слідчого судді від 11.01.2023, не продовжувати.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати - в межах обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 у порядку статей 122, 124 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, підлягає залишенню без розгляду на підставі заяви ОСОБА_6 , у зв`язку з відсутністю до ОСОБА_3 матеріальних та моральних претензій, через повне відшкодування шкоди потерпілому/цивільному позивачу.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду від 01.02.2023 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 01.02.2023 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на три роки.

На підставі п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речовий доказ по справі, а саме: специфікацію ломбарду «Найкращий» Богдан Ю.М. і компанія», яка зберігається у матеріалах кримінального провадження № 0003188 від 06.12.2022, зберігати у прокурора.

На підставі статей 122-124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи у розмірі однієї тисячі ста тридцяти двох гривень 68 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення залишити без розгляду.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , у вигляді особистого зобов`язання з покладеними обов`язками на останнього по 23.02.2023, не продовжувати до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Обвинувачений та захисник мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Суддя: ОСОБА_7