Справа №350/1/15-к
Провадження № 1-кп/345/4/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2022 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області

у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю прокурора - ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника свідка ОСОБА_9

представників цивільного позивача - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші кримінальне провадження № 0000042 від 18.01.2013 про обвинувачення

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, освіта вища, працюючої старшим контролером-касиром ПАТ «Державний ощадний банк України» ТВБВ 10008/0108 філії Івано-Франківського обласного управління, на даний працюючу майстром по відключенню Рожнятівської газової дільниці, одруженої, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше не судимої, громадянки України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України,

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, освіта вища, працюючої старшим контролером-касиром ПАТ «Державний ощадний банк України» ТВБВ 10008/0108 філії Івано-Франківського обласного управління, на даний час працюючої вчителем фізики Брошівської гімназії , одруженої, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимої, громадянки України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_13 вчинила розтрату чужого майна, яке їй було увірене, вчинену за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

ОСОБА_14 вчинила розтрату чужого майна, яке їй було увірене, вчинену за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

Кримінальне правопорушення ОСОБА_13 вчинено при наступних обставинах:

01 вересня 2006 року у територіальному відокремленому безбалансовому відділенні №10008/108 Івано-Франківського обласного управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", що в АДРЕСА_1 (до реорганізації філія Рожнятівське відділення) між ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем АДРЕСА_2 з однієї сторони та ВАТ "Ощадбанк" з іншої сторони, укладено договір №2630-203 на вклад "Депозитний ощадного банку" в іноземній валюті на строк 9 місяців, тобто до 02 червня 2007 року. Відповідно до умов договору, цього ж дня ОСОБА_15 було внесено на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 34 600 (тридцять чотири тисячі шістсот) доларів США.

Після укладення договору та внесення депозитного вкладу ОСОБА_15 виїхав за межі території України до Російської Федерації, де в подальшому проживав без в`їзду до України, в селі Чунояр Богучанського району Красноярського краю, до часу смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Достовірно знаючи про те, що на депозитному рахунку ОСОБА_15 , строк якого, відповідно до умов договору №2630-203 від 01.09.2006 року закінчився 02.06.2007 року, знаходиться сума вкладу із відсотками, а вкладник ОСОБА_15 з часу відкриття депозитного рахунку до відділення банку з приводу зняття грошей чи продовження договору жодного разу не звертався, так як знаходився за межами України, працівники Рожнятівського відділення Івано-Франківської філії обласного управління АТ "Ощадбанк", зокрема старший контролер-касир ОСОБА_13 та контролер касир ОСОБА_14 , за попередньою змовою між собою та невстановленими під час досудового слідства особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, вирішили здійснити розтрату та привласнення його депозитного вкладу.

Так, 06 листопада 2010 року, операційно-касові працівники ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , скориставшись тим, що у відділенні банку працює тільки операційна частина, працівниками якої вони є, за попередньою змовою між собою та невстановленими під час досудового слідства особами, після закінчення роботи з клієнтами в суботу, тобто після 14.00 год., з метою реалізації свого злочинного умислу, знаючи про те, що у касі ТВБВ 10008/0108, до якої вони мали доступ, сума коштів в доларах США є меншою ніж депозитний вклад ОСОБА_15 з відсотками, умисно формально провели валютно-обмінні операції від його імені, в результаті чого до валютної каси поступила потрібна сума грошових коштів в доларах США.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на розтрату чужого майна в особливо великих розмірах, ОСОБА_13 працюючи на посаді старшого контролер-касира ТВБВ 10008/0108 та будучи матеріально-відповідальною особою відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 15.09.2010 року, перебуваючи в злочинній змові з ОСОБА_14 та іншими невстановленими особами, умисно, при виплаті коштів та закритті депозитного рахунку вкладника ОСОБА_15 , порушила вимоги посадової інструкції від 16.09.2010 року, з якою була ознайомлена, вимоги п.п. 5.42, 5.60 "Порядку відкриття, ведення та закриття рахунків фізичних осіб у національній валюті установами АТ Ощадбанк", затвердженого постановою правління ВАТ "Ощадбанк" від 16.02.2004 №17-2 (зі змінами та доповненнями), не здійснила ідентифікацію клієнта при проведенні операцій; не отримала від вкладника ощадну книжку для перевірки відповідності записів в ній із записами в картці особового рахунку; не пересвідчилась в його особі; не перевірила зазначені в заяві на видачу готівки дані паспорта особи, яка отримує кошти, або документа, що його заміняє та в порушення вищевказаних нормативних актів, зареєструвала дану операцію в касовому журналі (операційному щоденнику).

В свою чергу ОСОБА_14 , перебуваючи в змові з ОСОБА_13 та невстановленими під час досудового слідства особами, працюючи на посаді контролер-касира, будучи матеріально-відповідальною особою, відповідно до договору про повну індивідувальну матеріальну відповідальність від 12.01.2010, виконуючи функції касира, порушила вимоги посадової інструкції від 04.01.2010, з якою була ознайомлена, вимоги п.п. 5.42; 5.61 "Порядку відкриття, ведення та закриття рахунків фізичних осіб у національній валюті установами АТ Ощадбанк", затвердженого постановою правління ВАТ "Ощадбанк" від 16.02.2004 №17-2 (зі змінами та доповненнями), при видачі коштів з рахунку не здійснила ідентифікацію клієнта при проведенні операцій; не перевірила правильність та повноту оформлення переданих контролером документів, не підписала записи операцій в ощадній книжці та в порушення вищевказаних нормативних актів здійснила видачу із депозитного рахунку ОСОБА_15 вкладу із відсотками в сумі 36 040,88 доларів США, що становить 285 083,36 грн. не ОСОБА_15 , а невстановленій під час досудового слідства особі, яка перебувала із ними в змові, тим самим здійснила розтрату чужого майна - грошового вкладу, яке було їм увірене, в особливо великих розмірах.

З метою приховати сліди вчиненого злочину із автоматизованої системи вкладних операцій (АСВО Вклади) невстановленою особою, яка діяла за попередньою змовою із операційно-касовими працівниками ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , було видалено номер депозитному рахунку 2630/203 вкладника ОСОБА_15 та знищено справу з юридичного оформлення рахунку.

Таким чином, ОСОБА_13 за попередньою змовою із ОСОБА_14 та невстановленими під час досудового слідства особами здійснили розтрату грошових коштів з депозитного рахунку ОСОБА_15 в сумі 285 083,36 грн., що у 656 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

Кримінальне правопорушення ОСОБА_14 вчинено при наступних обставинах:

01 вересня 2006 року у територіальному відокремленому безбалансовому відділенні №10008/108 Івано-Франківського обласного управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", що в АДРЕСА_1 (до реорганізації філія Рожнятівське відділення) між ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем АДРЕСА_2 з однієї сторони та ВАТ "Ощадбанк" з іншої сторони, укладено договір №2630-203 на вклад "Депозитний ощадного банку" в іноземній валюті на строк 9 місяців, тобто до 02 червня 2007 року. Відповідно до умов договору, цього ж дня ОСОБА_15 було внесено на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 34 600 (тридцять чотири тисячі шістсот) доларів США.

Після укладення договору та внесення депозитного вкладу ОСОБА_15 виїхав за межі території України до Російської Федерації, де в подальшому проживав без в`їзду до України, в селі Чунояр Богучанського району Красноярського краю, до часу смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Достовірно знаючи про те, що на депозитному рахунку ОСОБА_15 , строк якого, відповідно до умов договору №2630-203 від 01.09.2006 року закінчився 02.06.2007 року, знаходиться сума вкладу із відсотками, а вкладник ОСОБА_15 з часу відкриття депозитного рахунку до відділення банку з приводу зняття грошей чи продовження договору жодного разу не звертався, так як знаходився за межами України, працівники Рожнятівського відділення Івано-Франківської філії обласного управління АТ "Ощадбанк", зокрема контролер касир ОСОБА_14 та старший контролер-касир ОСОБА_13 , за попередньою змовою між собою та невстановленими під час досудового слідства особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, вирішили здійснити розтрату та привласнення його депозитного вкладу.

Так, 06 листопада 2010 року, операційно-касові працівники ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , скориставшись тим, що у відділенні банку працює тільки операційна частина, працівниками якої вони є, за попередньою змовою між собою та невстановленими під час досудового слідства особами, після закінчення роботи з клієнтами в суботу, тобто після 14.00 год., з метою реалізації свого злочинного умислу, знаючи про те, що у касі ТВБВ 10008/0108, до якої вони мали доступ, сума коштів в доларах США є меншою ніж депозитний вклад ОСОБА_15 з відсотками, умисно формально провели валютно-обмінні операції від його імені, в результаті чого до валютної каси поступила потрібна сума грошових коштів в доларах США.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на розтрату чужого майна в особливо великих розмірах, ОСОБА_13 працюючи на посаді старшого контролер-касира ТВБВ 10008/0108 та будучи матеріально-відповідальною особою відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 15.09.2010 року, перебуваючи в злочинній змові з ОСОБА_14 та іншими невстановленими особами, умисно, при виплаті коштів та закритті депозитного рахунку вкладника ОСОБА_15 , порушила вимоги посадової інструкції від 16.09.2010 року, з якою була ознайомлена, вимоги п.п. 5.42, 5.60 "Порядку відкриття, ведення та закриття рахунків фізичних осіб у національній валюті установами АТ Ощадбанк", затвердженого постановою правління ВАТ "Ощадбанк" від 16.02.2004 №17-2 (зі змінами та доповненнями), не здійснила ідентифікацію клієнта при проведенні операцій; не отримала від вкладника ощадну книжку для перевірки відповідності записів в ній із записами в картці особового рахунку; не пересвідчилась в його особі; не перевірила зазначені в заяві на видачу готівки дані паспорта особи, яка отримує кошти, або документа, що його заміняє та в порушення вищевказаних нормативних актів, зареєструвала дану операцію в касовому журналі (операційному щоденнику).

В свою чергу ОСОБА_14 , перебуваючи в змові з ОСОБА_13 та невстановленими під час досудового слідства особами, працюючи на посаді контролер-касира, будучи матеріально-відповідальною особою, відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 12.01.2010, виконуючи функції касира, порушила вимоги посадової інструкції від 04.01.2010, з якою була ознайомлена, вимоги п.п. 5.42; 5.61 "Порядку відкриття, ведення та закриття рахунків фізичних осіб у національній валюті установами АТ Ощадбанк", затвердженого постановою правління ВАТ "Ощадбанк" від 16.02.2004 №17-2 (зі змінами та доповненнями), при видачі коштів з рахунку не здійснила ідентифікацію клієнта при проведенні операцій; не перевірила правильність та повноту оформлення переданих контролером документів, не підписала записи операцій в ощадній книжці та в порушення вищевказаних нормативних актів здійснила видачу із депозитного рахунку ОСОБА_15 вкладу із відсотками в сумі 36 040,88 доларів США, що становить 285 083,36 грн. не ОСОБА_15 , а невстановленій під час досудового слідства особі, яка перебувала із ними в змові, тим самим здійснила розтрату чужого майна - грошового вкладу, яке було їм увірене, в особливо великих розмірах.

З метою приховати сліди вчиненого злочину із автоматизованої системи вкладних операцій (АСВО Вклади) невстановленою особою, яка діяла за попередньою змовою із операційно-касовими працівниками ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , було видалено номер депозитному рахунку 2630/203 вкладника ОСОБА_15 та знищено справу з юридичного оформлення рахунку.

Таким чином, ОСОБА_14 за попередньою змовою із ОСОБА_13 та невстановленими під час досудового слідства особами здійснили розтрату грошових коштів з депозитного рахунку ОСОБА_15 в сумі 285 083,36 грн., що у 656 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_13 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнала та пояснила, що 06.11.2010 вона працювала у ТВБВ 10008/0108 Івано-Франківського обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України", що в смт. Рожнятів по вул. Січових Стрільців, 4 і виконувала обов`язки контролера-касира операційного відділу. Для неї була це була зовсім нова робота, оскільки до того вона працювала на інших посадах в банку, а на цій посаді вона працювала тільки з вересня 2010 року. Вклад закривався в листопаді 2010 року. 06.11.2010 була субота і тільки працювало тільки двоє людей: контролер і касир, а вона тоді працювала контролером. Робочий день тривав з 08.00 год. до 14.00 год. . Також був охоронець. Переліміт каси того дня був 20 000 доларів США. В п`ятницю вечером вона також працювала контролером, і їй касир ОСОБА_16 дала готівку в сумі 20 тис. дол.. США для закриття вкладу, однак якого, на яку суму і на чиє ім`я їй не було відомо. В суботу вони працювали у звичному режимі, видавали пенсії, був обмін валют. Приблизно о 11 годин зайшла ОСОБА_17 , яка на той момент працювала бухгалтером, і спитала, чи залишили їм долари в касі, бо буде закриватися вклад, приблизно на 35 тисяч доларів. Вони з ОСОБА_18 сказали, що такої суми в касі немає, оскільки їм залишили тільки 20 тисяч доларів, 15 тисяч не стане. ОСОБА_19 сказала, що це її кум буде закривати вклад і вийшла. Вони продовжили працювати в звичному режимі і почали старатися назбирати відповідну суму для закриття вкладу. Приблизно біля 13.30 годин ОСОБА_19 зайшла знову до них і спитала, яка ситуація з грошима. Вони порахували гроші і приблизно ще не вистачало 10 тисяч доларів. ОСОБА_19 сказала , що її кум зламав ногу і сидить в машині, а тоді дала їй паспорт ОСОБА_20 і сказала, що гроші зараз будуть, щоб вони звіряли вкладника і видавали вклад. Вона подивилась на паспорт, відкрила АСВО «Вклади», звірила серію та номер паспорта, потім пішла у валютний відділ і подивилась у вікно, там була справді машина, на яку вказувала ОСОБА_19 . На той момент вона не дуже розуміла, як перераховувати відсотки вручну і передзвонила до працівниці банку за порадою. Остання їй сказала, що відсотки можна дорахувати і в понеділок. 10 тися доларів не вистачало, однак ОСОБА_19 казала, що гроші будуть і що вкладник готовий навіть закрити вклад без отримання всіх відсотків. Крім того, сказала, що керуюча відділенням ОСОБА_21 внесе 5000 доларів в касу на рахунок. Оскільки вкладник був згідний на все і на отримання депозиту в гривні, так сказала ОСОБА_19 , то вона почала готувати документи на закриття вкладу, звірила дані паспорта, роздрукувала квитанції на закриття вкладу, на видачу процентів, дала документи ОСОБА_22 і пішла з нею до машини. Дійсно вкладник був в машині, це був ОСОБА_20 , оскільки вона дивилась на паспорт, крім того ОСОБА_17 була постійно біля неї, говорила, що це ОСОБА_20 і що це її кум, і тому ніяких сумнівів, що це не та людина, у неї не виникало. На підпис йому подали документи в машину, він підписав документи, там де були поставлені галочки, з машини не виходив. Тоді вона з ОСОБА_19 повернулася в банк, ОСОБА_23 готувала гроші. Вона закрила вклад, документи були підписані. Вона також звірила підпис ОСОБА_20 , який був на тих документах, що він підписав, з тим, що був у наявності банку. Підписи були візуально схожі. Також у особовому рахунку не було зазначено, що видавалась ощадна книжка і так само про це говорила ОСОБА_19 , а саме про те, що вкладник по цьому вкладу ощадної книжки немає. Тоді вона внесла на вклад 5000 доларів США керуючої ОСОБА_24 . На той час остання напевне була у ОСОБА_18 на касі. Закривши вклад, маючи всі ордера і паспорт вкладника, вона передала всі документи ОСОБА_25 на касу. На той момент сумнівів у неї про те, що це не вкладник і що вона закрила вклад не тій людині, не було.

Вказівку готувати закриття вкладу дала ОСОБА_17 , сказала, що це її кум.

ЇЇ не дивувало те, що було таке швидке видання депозиту. Якщо б не стало грошей в банку, то вони б не видали депозит, але ж гроші були.

5000 доларів того дня поставила на свій валютний рахунок ОСОБА_21

8000 грн. також зранку поставила на рахунок ОСОБА_19 .

Вона не пригадує, щоб в попередніх показах, вона вказувала, що ОСОБА_19 в банку не було. Зараз вона вказує інше, бо бачить, яка складається ситуація, вона не думала, що ОСОБА_19 так може їх обманути.

Що в машині може бути не ОСОБА_20 вона не могла подумати.

Паспорт був ОСОБА_20 , була в ньому фотографія і серія номер паспорта були такі, як в базі банку.

Вона стояла біля машини, дверка була відкрита, документи ОСОБА_20 передавала ОСОБА_19 . Вона на той момент діяла згідно інструкції і вважає, що нічого не порушувала, однак може упустила той момент, що не вона передавала в руки ОСОБА_20 документи, а передавала ОСОБА_26 ..

На той момент, коли вона носила документи до автомобіля керуюча була в банку. Керуюча вказівки носити документи в машину не давала.

Під час службового розслідування у неї відбирали пояснення, вона не пояснювала цього, що на даний час пояснює в судовому засіданні, тому, що боялась.

В особовому рахунку не було вказано, що ОСОБА_20 видавалась ощадна книжка, в базі «Вклади» також такого заначено не було і вона такого не бачила, і тому і не вимагала ощадну книжку. В системі вона перевіряла чи видавалась ощадна книжка.

Відомості про рахунок вкладу на ОСОБА_20 в системі були.

Для закриття рахунку крім паспорта, ощадної книжки, подається ще в банк договір, але це не обов`язково.

Коли закривала депозит, крім особової картки і комп`ютерної справи, паперової справи вона не бачила. Також вона не бачила копії паспорта, яка була подана при відкритті рахунку. Паспорт вона не співставляла з копією паспорта, що був у банку.

Закривши рахунок, вона залишила собі заяву на закриття рахунку і видачу процентів (заяву на видачу готівки і видачу процентів). Якщо є ощадна книжка, то вона має здаватись. В даному випадку вона не бачила, що є ощадна книжка. Вище вказані документи вона передала ОСОБА_27 , і крім того ще документ на валютно-обмінні операції. За ними документи перевіряє бухгалтер наступного контролю і зауважень по закриттю рахунку не було.

Копію паспорта ОСОБА_20 вона не робила.

Вона несла тільки документи по зариттю рахунку до машини, ОСОБА_18 несла кошти.

Їй відомо, що документи по закриттю депозиту ОСОБА_20 , пропали. Чи ще пропадали якісь документи в банку їй невідомо. Під час проведення службового розслідування вона ще працювала в банку.

Про відсутність документів по вкладу ОСОБА_20 їй стало відомо під час службового розслідування.

Хто видалив дані з програми їй невідомо. Щоб видалити дані в програмі, треба було видалити і в них, і в бухгалтера наступного контролю.

Програмісту було відомо їхні паролі. Паролей інших працівників вона не знала і де програміст зберігав ці пролі їй також невідомо.

Якої марки була машина, в якій був ОСОБА_20 , вона не пригадує. Пам`ятає, що була машина темного кольору, якого саме, сказати не може.

Що ОСОБА_19 і ОСОБА_20 є кумами їй відомо тільки зі слів ОСОБА_19 .

Вона знайома з договором про матеріальну відповідальність. Заяву на видачу готівки при закритті вкладу вона роздруковувала. Таку операцію здійснювала на прохання ОСОБА_19 . При видачі вкладу вони ніколи не залучали бухгалтера. Вважає, що інструкцію не порушувала, клієнт був, бачила його в машині. За підписом керуючої і головного бухгалтера була підписана сума, яка була в касі, в п`ятницю вечером. Вона не могла під своїм паролем видалити з системи дані по рахунку ОСОБА_20 .

Програміст ОСОБА_28 працював у їхньому відділенні, сидів з ОСОБА_19 у одному кабінету, він був її зятем. До системи «Вклад» мали доступ працівники операційної системи, бухгалтерії. ОСОБА_19 також мала доступ.

Вечером в п`ятницю ОСОБА_23 не працювала. Вона з ОСОБА_18 познайомилась, коли вийшла з декрету, десь у вересні 2010 року. До цього часу її не знала.

ОСОБА_19 в суботу казала, що ОСОБА_20 терміново треба забрати в той день вклад. Поведінку і прохання ОСОБА_19 вона сприймала як правду, оскільки їй довіряла. ОСОБА_20 сидів в машині при відкритих дверях на сидінні пасажира, сидів до неї боком, але обертався до неї лицем прямо. Машина була припаркована навпроти входу до банку. Яка в ОСОБА_20 була зломананога вона не бачила. Це були слова ОСОБА_19 , що кум зламав ногу. Хто був за кермом, чи чоловік , чи жінка, вона не пригадує. Чи був ззаді хтось в машині також не пригадує. До машини вона підходила тільки один раз. Паспорт ОСОБА_20 їй дала в банку ОСОБА_19 . Вона зробила почала операцю по видачі вкладу у відсутності клієнта, оскільки він був в машині. Коли вона роздруковувала заяви на закриття, рахунок ще був повністю не закритий.

При закритті рахунку вона дивилась програму «Вклад» на наявність рахунку і тільки особову карту, яка зберігається окремо, і не знаходиться в паперових справах про відкриття рахунку. Готівку вкладнику видавала ОСОБА_29 .. Наскільки їй відомо пропали документи не тільки ОСОБА_20 , а й документи за цілий місяць. Ці документи зберігались в ОСОБА_30 , на той час за архів відповідала ОСОБА_31 .

ОСОБА_28 пояснював, що нічого не видаляв, що може програма дала збій і що можна попробувати дані відносити, оскільки є резервні копії. Програміст працював в банку тривалий час.

Вона працювала щодня, з касиром ОСОБА_32 вони працювали не часто. В банку встановлювали графік роботи.

Ковтун знала, що є переліміт каси і буде закриватися рахунок. Коли вони фактично закривали рахунок ОСОБА_33 в банку не було. На рахунок закриття вкладу ОСОБА_20 вона з ОСОБА_33 не говорила. Вона не вказувала, що ОСОБА_33 їм давала вказівки на закриття рахунку, оскільки таких вказівок на закриття рахунку вона не давала.

З ОСОБА_19 після закриття рахунку спілкувались тоді коли була банківська перевірка. Вони з ОСОБА_18 їздили до ОСОБА_19 після початку кримінальної справи, хотіли вияснити за виданий вклад. Вона запевняла їх, щоб вони нічого не переживали, бо це точно був ОСОБА_20 , а документи знайдуть. На даний час з нею контактів немає.

На той момент і на даний момент вона впевнена, що видала кошти ОСОБА_20 .

Копію паспорта ОСОБА_20 , яка зберігається в банківській справі, вона бачила під час досудового слідства. Під час закриття рахунку вона копії паспорта ОСОБА_20 з депозитної справи вона не бачила. Коли закривала рахунок ОСОБА_20 копію його паспорта не робила.

В даному випадку керуюча і головний бухгалтер знали, що в касі залишено кошти на закриття рахунку. Візи керівника на закриття рахунку в такій великій сумі не було.

Що стосується дачі різних показів під час досудового слідства, на перших судових засіданнях, то вона на той момент була впевнена, що це була та особа, а саме ОСОБА_20 , вона знала, хто її привів, і їх з ОСОБА_18 запевняли, що це дійсно був ОСОБА_20 і що все буде добре . Зараз їх з ОСОБА_18 уникають , вона бачить яка критична ситуація у неї і в Тані, що хочуть покласти на них всю відповідальність, і в них просто немає виходу, як говорити правду. Вона до кінця впевнена, що вона нічого не порушила, вона впевнена , що депозит видала іменно ОСОБА_20 , оскільки його бачила особисто і з паспортом людина була схожа.

Давала раніше інші покази, тому що боялась піти з роботи.

Їй відомо про рішення суду про стягнення з банку суми вкладу і відсотків.

Цивільний позов не визнала, просила її виправдати.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_14 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнала, та пояснила, що 06.11.2010 вона працювала в банку на посаді касира, ОСОБА_34 була контролером. Коли вона відкрила касу і сейф , то побачила, що там була велика сума грошей, понад 20 тисяч доларів. ОСОБА_34 сказала, що ОСОБА_35 в п`ятницю говорила про те, що буде закриватися якийсь депозит. Після чого вони стали працювати в звичайному режимі. Десь біля 11 годин прийшла ОСОБА_22 і питала ОСОБА_34 чи залишали гроші для вкладника ОСОБА_20 , на що ОСОБА_36 відповіла, що залишали і тоді сказала їй подивитись скільки є грошей. Вона перерахувала гроші і в касі було 23 чи 24 тисячі доларів. ОСОБА_19 сказала, що цих грошей це вистачає закрити вклад, однак гроші будуть. Десь біля 2-ї години прийшла ОСОБА_22 і спитала , чи вони назбирали потрібну суму, на що вони сказали, що ні. Тоді ОСОБА_19 відповіла, що 5000 доларів дасть ОСОБА_37 . Вона особисто пішла в кабінет до керуючої і забрала 5000 доларів і перерахувавши їх пішла до каси, і почала готувала суму депозиту для видачі. Коли вона підготувала всі документи і суму депозиту для видачі, то пішла з ОСОБА_19 до машини, тому що вкладник в банку не був. Вони пішли до машини, дали йому гроші і вкладник підписав документи на обмін валюти. Нічого не запідозривши, вона пішла назад в приміщення банку .

ОСОБА_19 приходила зранку в банк і питала, яка є сума в касі, оскільки необхідно видати вклад. ОСОБА_19 праювала бухгалтером, сиділа в кабінеті з програмістом.

Бухгалтеру вона не зобов`язана повідомляти скільки грошей є в касі, однак повідомила ОСОБА_19 про суму грошей, оскільки остання говорила, що депозит буде закривати її кум.

ОСОБА_38 була на роботі. Під кінець робочого дня вона ходила в кабінет ОСОБА_33 брати 5000 доларів, туди її відправила ОСОБА_19 . Ковтун особисто давала їй гроші, для чого ці кошти вона надає, не пояснювала.

ОСОБА_34 оформляла документи на закриття депозиту. Вона особисто працювала з готівкою і документами, які їй передала ОСОБА_34 . Квитанції про обмін валют також оформляла ОСОБА_39 ..

Про суму, яку мають видати, їй сказала також ОСОБА_34 , оскільки вона в своїй системі не може бачити суми вкладу.

В її обов`язки при видачі готівки входить перевірити документи. В електронному варіанті вона нічого не перевіряє, тільки в паперовому варіанті перевіряє, ОСОБА_34 їй передає ордера з підписами, а людина повинна особисто підійти до неї з паспортом , вона звіряє документи, перевіряє чи та людина підписала документи і також дає підписувати цій людині документи. Людину з паспортом перевіряє візуально, паспорт особа подає їй у віконечко.

В положеннях банку не передбачено, що вона має йти до машини перевіряти клієнта і нести йому гроші.

ОСОБА_34 передала їй паспорт ОСОБА_20 і документи. Особу ОСОБА_20 вона бачила, будучи біля машини. Перед видачею коштів особу, якій видається депозит, вона не перевіряла. Перевірила тоді, коли виносила кошти до машини. Коли вона понесла кошти, то мала з собою квитанцію про купівлю-продаж валюти і паспорт. Були також квитанції на видачу вкладу, на видачу процентів. Паспорт вкладника також був у неї.

Вона підійшла до машини, особа поставила підпис на документах, віддала гроші, паспорт, і пішла до відділення банку. Перебувала вона біля машини десь пів хвилини- хвилину. Гроші давала людині особисто в руки.

Спочатку дала кошти, тоді особа підписала документи, вона віддала паспорт і пішла.

Автомобіль був при вході в банк. ОСОБА_20 сидів в машині зі сторони банку, з машини не виходив. Машина була темного кольору, марки не знає. Це був легковий автомобіль. Особа, якій давала вклад, сиділа спереді, за кермом був інший ОСОБА_40 .

Підпис особи був такий як в паспорті. У неї не було сумнівів, що це саме вкладник. Біля машини ще була ОСОБА_19 .

Вона особисто по комп`ютері операцій при видачі депозиту не проводить. Вона видає готівку по квитанціях, які видає контролер. Вона комп`ютер має з по комунальних службах і на ньому прогами «Вклади» немає .

Про велику суму в касі вона побачила по журналу, який ведеться вручну, і по готівці.

Електронний касовий журнал ведеться, його робить ОСОБА_39 .

Від того часу, як ОСОБА_36 сформувала квитанції по видачі депозиту і передала їй , пройшло багато часу, так як вони підраховували проценти, які чомусь не сходились, дзвонили ще до однієї працівниці банку на рахунок процентів. Це було десь до години часу, коли віддали людині гроші.

Кошти, які вона брала в ОСОБА_33 , занесла до себе в касу, до того часу ОСОБА_34 вже була оформила видачу депозиту, а потім внесла кошти ОСОБА_33 в касу.

ОСОБА_34 зробила видачу швидше, ніж внесла гроші, оскільки знали, що гроші будуть, тому що різні програми приходу і відходу, і це можна було зробити.

ОСОБА_19 сказала зробити обмін валют.

Вона не знає чи клієнт давав згоду на здійснення валютно-обмінних операцій.

Ковтун не давала згоди на переліміт каси та на закриття рахунку.

Після цієї події, вона працювала в банку ще десь 2 роки до декретної відпустки. Вона не підозрювала, що по видачі вкладу, можуть виникнути якісь питання. Потім їй стало відомо , що спадкоємці ОСОБА_20 звернулися в банк щодо вкладу. Вони говорили з ОСОБА_19 відносно цього вкладу, вона їм відповідала по-різному, говорила, що вони від неї хочуть, що вони бачили людину, якій видали вклад. Вона вважає, що ОСОБА_19 ввела їх в оману.

ОСОБА_19 їнім керівником не була, їй не підпорядковувалась, довіреності від ОСОБА_20 не мала

Банківські операції не можна проводити поза приміщенням банку.

Договір про повну матеріальну відповідальність з нею укладався.

Їй відомо про рішення суду про стягнення з банку коштів і про випалату банку коштів по депозиту ОСОБА_20 на користь спадкоємців.

ОСОБА_19 більше 20 років працювала в банку, була нормальною людиною. До видачі вкладу вона працювала в банку близько 2 років, ОСОБА_36 десь 2 місяці. Разом з ОСОБА_34 вони часто не працювали.

З п`ятниці залишилося в касі 20 000 доларів. На той час коли ОСОБА_19 питала за гроші, вона вже знала, що в касі є переліміт. Щодо того, що хтось їх може обманути, в тому числі ОСОБА_19 , у неї ніколи не закрадалось жодної думки.

Йшла до машини передавати гроші, тому що про це попросила ОСОБА_19 .

Вважає, що в її діях є порушення, вона тепер це розуміє. Ці її дії можуть охоплюватись дисциплінарним правопорушенням.

Вона не звертала уваги на те, чи були ознаки зламаної ноги у ОСОБА_20 . Була переконана, що це вкладник, оскільки бачила його, спілкувалась з ним, бачила його паспорт.

До ОСОБА_19 вона та ОСОБА_34 їздили додому, коли дізналися, що виникли проблеми з виданим вкладом. ОСОБА_19 під час розмови не заперечувала, що підходила до них і привела клієнта, однак вказувала, що вкладник був і в даному випадку, що вони від неї хочуть. ОСОБА_19 вже давно з ними не контактує.

Хто видалив інформацію з системи вона не знає.

ОСОБА_41 був програмістом, працював тривалий час. Він бачив всі вклади. Він був зятем ОСОБА_19 .

Після проведення всіх операцій по видачі вкладу, проводиться перевірка, зауважень не було.

Правильність підпису особи звірявся по формі 1.

В приміщенні банку, коли видавався вклад, були керуюча, вона, ОСОБА_36 і охоронець. Керуюча в банк може потрапити тільки через загальний вхід.

Згідно інструкції ощадну книжку вкладника при видачі вкладу повинна була вилучити ОСОБА_34 .

ОСОБА_19 і кожен бухгалтер мала вхід до «Вкладів» і могли знати про великі кошти на депозитах , які не пролонговані.

ОСОБА_27 брала документи на перевірку за суботу в понеділок.

Визнає себе винною в тому, що понесла кошти до машини.

Цивільний позов не визнала, просила виправдати.

Потерпілий ОСОБА_42 в судове засідання не з`явився. В даному кримінальному провадженні зазначений потерпілий давав показання під час судового розгляду, який закінчився винесенням вироку від 11.04.2016.

Під час нового розгляду справи в суді забезпечити явку потерпілого для допиту не вдалося, так як останній перебуває за межами держави.

Так, під час попереднього розгляду справи в суді першої інстанції, потерпілий ОСОБА_42 був допитаний в судовому засіданні, де вказував, що після смерті батька ОСОБА_15 , вони почали оформляти спадщину і направляли запити в установи банків, зокрема в Рожнятівське відділення ощадбанку , де їм надали відповідь, що у батька відкритих рахунків не було. Однак, рідна сестра батька , ОСОБА_43 , після його смерті передала їм документи, які батько залишив їй на зберігання, серед яких був договір про відкриття депозиту на суму 34600 доларів США у Рожнятівському відділенні ощадбанку та ощадну книжку. В кінці 2011 року вони змушені були звернутись до прокуратури про незаконне зняття коштів з депозитного рахунку батька, а по-скільки це питання довго розглядалося , то звернулися із позовом до Рожнятівського районного суду про витребування коштів, який судом задоволено. В період з 2006 року і до смерті батько на територію України не приїжджав, спілкувався з ним по телефону раз у декілька місяців. Тіло батька на територію України привезли чоловік його сестри ОСОБА_44 та родич ОСОБА_45 , які також передали йому і паспорт батька. Також у Росії перебуває і рідний брат батька, однак вони спілкуються дуже рідко. На даний час йому повністю відшкодована шкода, претензій морального, матеріального характеру немає. Щодо міри покарання, то покладається на розсуд суду (дані показання зазначені у вироку суду від 11.04.2016).

Крім того, в матеріалах справи міститься заява потерпілого від 26.11.2016, в якій він вказує, що не може бути присутнім у судових засіданнях, так як проживає за кордоном, тому просить його попередні свідчення в суді долучати у наступних судових розглядах (т. 6 а.с. 2). Також в матерілах справи міститься заява ОСОБА_42 від 19.03.2015, в якій він вказує, що просить розгляд кримінального провадження проводити без його участі, перетензій матеріального характеру не має, просить карати обвинувачених згідно закону (т.1 а.с.129).

Як зазначив у своїй постанові від 19.11.2019 Верховний суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду ( справа № 750/5745/15-к) ,суд при розгляді справи повинен забезпечити право сторін на допит особи, яка дає показання, важливі для вирішення справи, і не вправі використовувати позасудові свідчення такої особи. Що стосується судових свідчень особи під час минулого розгляду, то навіть за умови наявності таких свідчень, сторона має право вимагати допиту такої особи під час нового судового розгляду, і в такому випадку суд має вжити всіх необхідних заходів для забезпечення такого права. У той же час, якщо попри всі необхідні заходи забезпечити явку такої особи виявилося неможливим, сторона на доведення своєї позиції може надати суду показання особи, які та давала під час минулого судового розгляду, і сам факт відсутності такої особи під час нового розгляду не може бути підставою для визнання таких її показань недопустимим доказом. Водночас, дослідивши ці показання, суд повинен дати їм оцінку з погляду допустимості, належності та достовірності, враховуючи, у тому числі, наскільки були забезпечені права сторони під час допиту особи в минулому розгляді. Факт неможливості допиту цієї особи під час нового судового розгляду має враховуватися судом при оцінці достовірності цього доказу у сукупності з іншими доказами у справі.

Враховуючи наведене та те, що потерілий не може прибути в судові засідання, так як проживає за межами держави, про що написав відповідні заяви, учасники кримінального провадження не наполягали на безпосередньому допиті в судовому засіданні вище вказаного потерпілого, суд бере до уваги покази, надані ним під час попереднього розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції та відповідно дає їм оцінку з погляду допустимості, належності та достовірності у сукупності з іншими доказами у справі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_46 в судовому засіданні пояснив, що до серпня 2012 року працював на посаді головного бухгалтера філії Рожнятівського відділення ПАТ «Ощадбанк», в його функціональні обов`язки входило контроль за своєчасним та правильним відображенням всіх операцій в бухгалтерському обліку, дебіторська та кредиторська заборгованість, контроль за своєчасним отриманням звітностей від підзвітних установ банку, та інші .

Йому відомо, що ОСОБА_20 мав депозитний вклад в банку . Він поставив на шість місяців. Видача вкладу була в листопаді, це була субота 06.11.2010.

На той період ліміт в касі це був десь 10-15 тисяч доларів, ліміт в гривнях був інший. Якщо були в касі гроші необхідні для видачі депозиту, то працівники могли були видати. На скільки він знає, що таких грошей в доларах не було. Клієнт має прийти в любий час і йому повинні видати гроші. Якщо таких грошей не було, то можна вклад видати в гривнях по курсу долара, якщо клієнт на це згідний. Якщо особа бажає зняти депозит, то вона приходить до контролера, пред`являє паспорт і ощадну книжку і повідомляє, що хоче закрити вклад. Контролер перевіряє документи, робить закриття , забиває окремо інформацію по депозиту, окремо по відсотках. Потім дає особі розписатись в відповідних документах. Після того, як клієнт розписався, контролер ставить свій і разом з паспортом передає касиру. Касир звіряє всі дані суми, звіряє підпис та дані паспорта, викликає клієнта, перераховує гроші і видає. Якщо видавалась ощадна книжка, то відповідний працівник банку повинен зробити запис, що вклад закритий, дату, місяць та рік і може навіть пошкодити ощадну книжку. Договір на вклад не потрібно обов`язково пред`являти. Після робочого дня складається звіт і всі документи за день подаються в бухгалтерію і відповідальний за реєстрацію бухгалтер реєструє в журналі всі звіти і подає іншому бухгалтеру для перевірки звітності, а потім здається в архів. При закритті рахунків касові працівники користуються базою даних «Вклади» і особовий рахунок. Законність і порядок видачі перевіряє бухгалтерія і складає в картотеку. Якщо видавалась ощадна книжка, то операційно-касовий працівник повинен виписати форму 78 і ззаді записати номер книжки і йде в бухгалтерію і бухгалтер, який здійснює контроль, списує цю книжку. Ця форма 78 залишається в бухгалтерії.

Йому відомо, що в ОСОБА_20 було два вклади. Це дізнались, коли спадкоємці прийшли отримувати вклади. Він давав відповідь спадкоємцям про те, що оскільки вони не представили свідоцтва на спадщину, то їм не можна дати відповідь чи є депозитний вклад. Ще один запит був від нотаріуса про наявність в ОСОБА_20 вкладів. Він особисто доступу до операційної системи «Вклади» не мав.

Як було відкрито вклад, йому точно невідомо, але по документах виходило, що ОСОБА_20 вніс на депозит гроші. Клієнт на відкриття депозитного вкладу має бути обов`язково присутнім. Чи ОСОБА_20 був, сказати не може, оскільки особисто цього не бачив.

Про суму, яка замовляється на видачу, касири повідомляють керуючу банком.

Він не знає чи обвинувачені особисто знали вкладника, на його думку, скоріше ні. У нього немає ствердної інформації, що саме обвинувачені заволоділи коштами ОСОБА_20 чи вступили в змову з іншими особами, для заволодіння коштів. Він особисто ощадну книжку ОСОБА_20 не бачив і форми 78 також.

Депозитну справу ОСОБА_20 не могли знайти, вона повинна була бути в архіві. Де вона ділась, йому невідомо.

Ключі від окремих кімнат, в підвальному приміщенні, де зберігались справи, були в керуючої. В обов`язки обвинувачених не входило здача справ в архів і відповідальність за здачу чи зберігання справ в архіві.

Свідок ОСОБА_47 суду пояснила, що в той час вона працювала на посаді бухгалтера наступного контролю, тобто в її обов`язки входило здійснення контролю за оформленням первинних документів щодо дотримання законності здійснення операцій за рахунками вкладників, здійснення контролю за правильністю ідентифікації клієнтів, здійснення контролю за правильністю відкриття та закриття вкладних рахунків та ін.. Вона перевіряє при закритті депозиту депозитну справу, всі первинні документи (депозитний договір, копію паспорта, ідентифікаційний код, звіряє всі підписи, суму депозиту ).

У заяві про відкриття депозитного рахунку вказується сума, яку особа вносить, паспорті дані. Заява подається на внесення коштів, така заявка видруковується з комп`ютера. В самій заявці інформації про видачу ощадної книжки нема. Така заява видруковується в двох екземплярах: одна людині, одна в депозитну справу. Відомості про видачу ощадної книжки також вносяться в систему.

При перевірці закриття депозитного вкладу ОСОБА_15 зауважень не було, всі документи були на місці. Ощадна книжка до неї не поступала, однак чи вона видавалась ОСОБА_15 - не пригадує. Якщо б вона видавалась, то такі відомості були б у системі.

Наскільки вона пригадує, якщо депозити ставились на невеликий термін, то ощадна книжка не видавалась.

Всі справи по закритих рахунках, які формуються нею щомісячно, в кінці року вона здає в архів. Опис справ при передачі їх в архів та акт прийому-передачі не складались і справи в архів вона передавала без складання будь-яких документів. Вона особисто їх заносила в архів й ставила на підлогу. Під підпис в архів справи не передавала. Як зникла справа ОСОБА_20 з архіву вона пояснити не може, цього не знає. Кімнати закривалися на ключ, ключі були в охоронців, які брали, коли потрібно було поставити туди справи.

Був запит нотаріуса про наявність рахунків у ОСОБА_20 . Вона надала відповідь, що відкритих рахунків на ОСОБА_20 не має. Перевіряла по комп`ютеру по базі даних по прізвищу запитуваного. Вона помилково зазначила у відповіді, що немає відкритого рахунку в ОСОБА_20 , так як не побачила його.

Наступного разу відповідь на запит по рахунках ОСОБА_20 вона не робила.

06.11.2010 до неї попали заява ОСОБА_20 на видачу депозиту і відсотків і вона перевіряла вкладні рахунки. Яка там точно була зазначена сума вона не пам`ятає. Квитанції про обмін валют при видачі депозиту ОСОБА_20 до неї не поступали. При любому депозиті є дві квитанції: на депозит і на відсотки. Будь-яких зауважень по видачі депозиту ОСОБА_20 у неї не було.

Особисто з вкладником ОСОБА_20 вона не знайома. Як саме відкривав вклад ОСОБА_20 їй невідомо. Чи працювали на момент відкриття цього вкладу обвинувачені в банку не пам`ятає. Обвинувачені з пропозицією заволодіти вкладом ОСОБА_20 не підходили і про те, що вони вступали в змову про заволодіння вкладом з іншими працівниками банку, їй невідомо.

Їй відомо, що при проведенні ревізії було виявлено, що відсутня депозитна справа ОСОБА_15 , причина її відсутності невідома, однак зауважила, що пропала ціла пачка (тобто декільна справ).

Вона, мала доступ до АСВО „Вклади, оскільки здійснювати операції в даній системі безпосередньо входило в її обов`язки, вносити зміни до даної системи вона не могла. У даній системі вона працювала під своїм паролем й бачила всі дані, що й контролер та касир.

В річних звітах, які формувались, відображалась вся інформація по коштах, які були в залишках банку по депозитних рахнуках. Таких великих вкладів, як в ОСОБА_20 , у ОСОБА_48 відділенні банку не було.

Свідок ОСОБА_49 , як під час першочергового допиту, так і під час повторного допиту, суду пояснив, що ним було проведено службове розслідування по факту видачі депозиту ОСОБА_20 і було встановлено, що обвинувачені не перевіривши правильність документів на видачу депозиту, видали кошти інші невідомій особі. Всі документи по даному факту в банку відсутні.

Операцію по закриттю рахунку було здійснено обвинуваченими.

При відкритті депозитного рахунку в банку укладається договір, додається копія паспорта належним чином завірена , заповнюється заява, обліковується на відповідному рахунку бухгалтерського обліку. Якщо було внесено кошти на рахунок, то заповнюється заява на внесення готівки. Видається заява в двох екземплярах: одна клієнту, одна залишається в банку. На той момент програма «Вклади» відображала видачу клієнту у формі 78 видачу ощадної книжки і обов`язково зазначається номер рахунку. Також дана книжка видається клієнту і заповняється форма 36, де клієнт пише, що ощадну книжку отримав.

Така виписка, яка є в матеріалах справи, свідчить про те, що ОСОБА_20 видавалась ощадна книжка.

Коли клієнт звертається до контролера про видачу депозиту, в даному випадку була ОСОБА_34 , то остання повинна була перевірити паспорт, ідентифікувати клієнта, перевірити, чи це дійсно та особа, роздрукувати заяву на видачу депозиту, переконавшись ще раз, що це дійсно вкладник, і передати касиру. Касир ( ОСОБА_18 ) повинна була переконатись в особі даного вкладника, і після цього видати клієнту гроші, при наявності в касі.

Під ідентифікацією розуміється дані паспорта, коли виданий, ким, і переконатись , що саме це ця людина, яка зробила вклад. Якщо видавалась ощадна книжка, то при закритті депозитного рахунку, працівник банку повинен був забрати ощадну книжку та зробити запис, що рахунок закрито. Якщо вкладник каже, що він не може пред`явити ощадну книжку в зв`язку з втратою, то пишеться відповідна заява, яка реєструється в журнал. Працівники банку повинні зареєструвати такий випадок в спеціальному журналі.

По даному випадку відомостей, про те, що особа зверталась із заявою про втрату ощадної книжки чи операційно-касовими представниками витребовувалась така книжка встановити не вдалось, оскільки відповідного пакету документів не було.

Згідно висновку службового розсування встановлено, що обвинувачені неправомірно видали кошти: контролер ОСОБА_36 не зробила повну ідентифікацію клієнта, не перевірила всі дані, тобто допустила порушення порядку індектифікації клієнта; ОСОБА_18 також також не ідентифікувала клієнта, не первірила повноту оформлених документів на видачу коштів, що була зобов`язана зробити, і видала кошти. Було порушено п.5.45 Порядку відкриття та ведення, закриття рахунків.

Службове розслідування проводилось по тому факту, що звернувся спадкоємець про відсутність вкладу спадкодавця. Робили перевірку відкриття і закриття рахунку, запросили працівників для дачі пояснень, встановлювали правильність виконання ними роботи, згідно посадових обов`язків. Всі пояснення додали до акту службового розслідування.

Під час проведення службового розслідування обвинувачені нічого не хотіли говорити, вказували , що був клієнт у банку. Шумей і ОСОБА_18 через деякий час звертались до них і сказали, що хочуть пояснити деякі моменти видачі депозиту і вказували, що виносили кошти з банку.

По закінченні робочого часу працівники не мали права закривати рахунок, це є порушенням нормативно-правових документів і функціональних обов`язків працівників. На час видачі депозиту була нестача коштів в касі, тому спочатку мало було пройти зарахування , а потім видача, в іншому випадку є порушення.

Працівники банку повинні видавати гроші в банку і всі операції проводити в межах банку і виносити гроші за межі банку вони не мають права, тому що це є порушенням нормативно-правових документів банку.

Документів від керуючої чи бухгалтера про збільшення ліміту він не бачив. Вони мали були повідомити про переліміт. Про переліміт це їм потім пояснювала ОСОБА_50 , сказала, що кошти були для видачі депозиту.

Головний бухгалтер і керуюча повинні були знати, що закривається така значна сума депозиту. Від даних осіб відбирались пояснення, але що вони говорили , не пам`ятає.

Залишок готівки в касі на кожен день контрольований і встановлений. Який був ліміт каси на той час він не пам`ятає, але наскільки пам`ятає готівки не вистачало і було здійснено обмінні операції.

Під час службового розслідування не пам`ятає чи було встановлено чи видавався дозвіл керуючої на закриття вкладу ОСОБА_20 .

Кошти з депозитного рахунку були видані. З архіву справа ОСОБА_20 пропала. В програмному комплексі даних по даному рахунку також не було.

В програмі банку є такий пункт, де фіксується видача ощадної книжки. Таку інформацію фіксують працівники банку, які відкривають рахунок. Контролер та касир при закритті депозитного рахунку бачать таку інформацію, оскільки вона відображена в системі.

З програми можна було видалити дані про видачу ощадної книжки, як і будь-яку іншу інформацію. Ким це було зроблено, під час службової перевірки ними не встановлено.

Перед тим як видається ощадна книжка, складаться форма 36, і при видачі вкладу кижка вилучається, переривається і головний бухгалтер повинна була бачити, що дана ощадна книжка не була виявлена під час видачі депозиту.

На час відкриття депозитного рахунку діяли тільки паперові документи.

В картці форми 1 зазначається про видачу ощадної книжки клієнту.

Шумей і ОСОБА_18 грубо порушили нормативно-правові документи, і припускати, що обвинувачених підставили, він не може.

Після проведення службової перевірки вони всі дані передали в правоохоронні органи. Головного бухгалтера було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення, а за решту осіб він зараз точно не пам`ятає.

Банку шкода не відшкодована.

Свідок ОСОБА_51 пояснив, що він є спеціалістом комп`ютерної системи й також проводив службове розслідування по факту закриття депозитного рахунку ОСОБА_15 , за результатами якого з`ясовано, що після видачі коштів інформація по депозитному рахунку ОСОБА_15 в АСВО „Вклади була видалена тільки частина ( прізвище, ім`я та по-батькові ) і це могла зробити будь-яка особа під своїм паролем, однак хто це зробив йому невідомо. Це могли зробити з робочого місця контролер, касир, бухгалтер і програміст, які мали доступ до цього. Хто саме з них це зробив не встановлено. Коли було видалено ними дані в АСВО „Вклади також не встановлено, оскільки в старих програмах всіх дій не фіксувалось. Фактично збереглися всі дані, крім прізвища, тому при пошуку вкладника у системі по прізвищу дані будуть відсутні, а по інших параметрах - дані наявні.

Також залишилась інформація про рух коштів, а тому відповідно формується виписка та все зафіксовано у щоденнику. Крім цього, повинні були бути резервні копії дисків, однак їх також виявлено не було.

Також свідок зазначив, що якщо у програмі поставити галочку на ощадну книжку, що вона не видавалась, то те, що вона видавалася бачити не будуть. Це могли зробити люди, які мали доступ до відповідної програми, тобто також і ті люди, яких він зазначив вище.

Контролер заходив під своїм паролем в програму, касир - під своїм, бухгалтер під своїм. Програміст міг зайти в систему, але його повинні були допустити до чийогось з цих комп`ютерів, тобто комп`ютера контролера, касира чи бухгалтера.

На час видачу депозиту інформація в програмі про депозит повинна була бути наявна, оскільки не можна буде видати вклад. Тому вона була видалена після видачі коштів. При видачі депозиту заявка про видачу депозиту друкується з комп`ютера, тому там повинні бути всі відомості.

Свідок ОСОБА_52 , як під час першочергового допиту, так і під час повторного допиту, суду пояснив, він разом із ОСОБА_51 та ОСОБА_49 проводили службове розслідування по факту закриття депозитного рахунку ОСОБА_15 на підстав заяви сина ОСОБА_53 .. Було встановлено, що у ОСОБА_15 був депозитний рахунок у банку, депозит виданий контролером та касиром (обвинуваченими), договір та інші документи відсутні, а дані стерті.

До даних мали доступ контролер, касир та бухгалтер наступного контролю. Дані перевірки були направлені в правоохоронні органи.

Під час розслідування ніхто не вказував, що гроші видавались на прохання когось із працівників банку. Шумей і Булатова спочатку казали, що потрібен їм час, і що вони скажуть всю правду, однак так і нічого не сказали. Працівники банку вважали, що вони все зробили правильно.

Під час розслідування не можливо було встановити було під чиїм паролем було зайдено для знищення інформації, оскільки на той час програмне зебезпечення було застарілим .

Встановили наявність рахунку ОСОБА_20 за допомогою інформації, яка збереглася на жорсткому диску.

На час проведення службової перевірки ОСОБА_33 , ОСОБА_19 та комп`ютерщик не працювали.

За зберігання депозитних справ по закритті рахунків відповідальним був бухгалтер наступного контролю.

Безпека банку була під належним контролем, були укладені відповідні договора.

Сторонні особи могли попасти в архів тільки з дозволу бухгалтера і то тільки в робочий час, оскільки потім банк був під сигналізацією. Приміщення архіву було під охороною, претензій до охорони не було.

Під час службової перевірки ними було встановлено, хто мав доступ до системи та до архіву, тобто ними в службовій перевірці було висловлено свої підозри. Хто саме це зробив, ними встановлено не було.

Вважає, що до неправильного закриття рахунку можуть бути причетні контролер та касир, адже при видачі коштів вони повинні перевіряти паспорт, що посвідчує особу та забрати ощадну книжку або пояснення.

Хто отримав кошти їм невідомо, хто видалив інформацію по депозитному рахунку ОСОБА_15 в АСВО „Вклади також невідомо.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснила, з 2003 року по 29 квітня 2011 року вона працювала на посаді керуючої філії Рожнятівського відділення ПАТ «Ощадбанк».

Згідно порядку отримання депозитних вкладів особою-вкладником в Рожнятівському відділенні ПАТ «Ощадбанк» станом на 2010 рік особа, яка бажає зняти депозитний вклад звертається до операційної частини, а саме до операційно касового працівника і представляє договір та паспорт після чого, контролер касир здійснює перевірку наявності депозитного рахунку відповідно до системи «Вклад». Після того як контролер касир пересвідчився в тому, що в базі даних на цю особу відкритий депозитний рахунок, він здійснює перевірку його паспорта, ідентифікує його. Перевіривши та встановивши особу, контролер-касир вираховує відсотки, списує дані про закриття даного депозитного рахунку, після чого видруковує дві заяви на отримання відсотків та основної суми вкладу та дає особі їх для підпису. Після підписання особою заяви на отримання коштів контролер-касир звіряє підписи на заявах та на тій документації, яка зберігається при депозитному договорі. Звіривши підписи контролер-касир передає вище вказані документи касиру, після чого касир знову встановлює особу, яка бажає зняти депозитний вклад, встановлює, які кошти він бажає зняти, після чого підписує заяву на видачу готівки та видає кошти. Також вони мають перевірити, чи є гроші для видачі депозиту. Якщо грошей не вистачає, то касир не може видати депозит та може сказати вкладнику, що такі кошти слід замовити і в подальшому їх замовляє. Гроші замовляють оперативно-касові працівники.

Якщо гроші є в касі, то оперативно-касовий працівник видає ці гроші вкладнику, погодження на видачу цих коштів з бухгалтерією чи з нею, як керуючою, не потрібно.

В листопаді 2010 року вона прийшла у відділення банку. Деякий час побула на роботі, потім відлучилась. Потім знову повернулася на робоче місце. Ніяких порушень в роботі того дня вона на бачила. Також того дня вона внесла гроші на свій рахунок. У виплаті депозитів чи перевірки таких документів вона не приймає. У перевірці таких виплатах в подальшому приймає участь бухгалтер наступного контролю. Вказівок на видачу вкладу вона не видавала. ОСОБА_54 вона не знала, ніколи не бачила, і взагалі надання будь-яких вказівок на видачу вкладу не входить в її функції.

У неї були відкриті рахунки в банку в доларах і в євро, і вона того дня внесла кошти на свій поточний рахунок. Вона повинна була отримати заяву на внесення готівки, однак того дня вона такої заяви не отримала, а отримала її пізніше. Ордер на внесення готівки видається з програми. Чи тоді, коли вона отримувала ордер на внесення готівки, не може сказати, чи був ще хтось з працівників банку. Коли вона вносила гроші, то не пам`ятає чи пред`являла свій паспорт, це було багато років назад.

Того дня, до неї з працівників банку про те, що потрібно видати депозит вкладнику і не вистачає коштів в касі, ніхто не звертався.

Який був ліміт каси на той час, вона точно не пам`ятає, може 15-20 тисяч у валюті. Ліміт у касі в розмірі 5 тисяч доларів на той час може відповідати дійсності. На кінець робочого дня ліміт в касі може бути більшим.

Операційно-касові працівники могли закрити рахунок у відсутності валюти зі згоди вкладника шляхом одночасної процедури обміну валюти, тобто вкладник отримує частину коштів у доларах США, а іншу частину гривнями, при чому оформляється процедура одночасного обміну валюти з долара США на гривню.Якщо немає коштів, і клієнт звертається до банку про видачу депозиту, то кошти замовляються для видачі.

Для закриття рахунку ОСОБА_20 їй невідомо чи замовлялися гроші. За замовлення готівки відповідали інші працівники, її ставили до відома у таких випадках. Але в цих випадках не конкретизується, для кого саме ці гроші замовляються, замовлялись для роботи.

Як рахунок ОСОБА_20 був закритий і видано кошти до того, як вона внесла кошти в касу, вона не знає. Це треба питати оперативно-касових працівників. Коли провели по комп`ютері квитанцію, яку вона отримала за внесення коштів, не знає.

Кошти, які вона вносила, не були її особисті кошти, ці кошти їй дала сестра на зберігання, на пам`яник племінника, який похоронений в смт. Рожнятів й ці кошти були нею внесені на свій рахунок . Через деякий час вона їх зняла.

До перевірки їй ніхто не повідомляв про якісь проблеми з видачею депозиту ОСОБА_20 чи про відсутність документів. Вона це дізналась після звільнення. Також перед її звільненням протягом двох тижнів проводилась ревізія, яка жодних порушень не виявила.

При закритті депозитного рахунку, якщо ощадна книжка видавалась, то працівник банку повинен зробити в ній запис про закриття рахунку і пошкодити дану книжку.

З питанням того, що операційно-касові працівники не вилучили ощадну книжку, до неї ніхто не звертався.

Всі звіти робить бухгалтер наступного контролю.

Після видачі депозитів, документи в подальшому зберігаються в архіві. Складається акт про передачу справ до архіву. Доступ до архіву мали головний бухгалтер, бухгалтера. Порушень в роботі архіву не було, архів закривався. Касири в архів, наскільки їй відомо, не ходили, хіба після її звільнення.

Романіва вона не знає, для впізнання їй не пред`являли його фотографію.

Всіх вкладників банку вона не знала, вкладники звертаються до операційно-касових працівників за внесенням вкладу чи закриттям.

Наскільки їй відомо, одного разу працівники банку зв`язувались з ОСОБА_20 щодо вкладу, він сказав пролонгувати його, а потім з ним вже ніхто не зв`язувався.

Щодо внесення нею коштів в сумі 5000 доларів у банку до неї претензій не було і немає.

Що стосується досудового розслідування, коли вона давала пояснення, то вона просто була в стресовій ситуації, у неї було багато особистих проблем.

Її в листопаді 2010 року ніхто не просив внести свої особисті кошти для того, щоб закрити депозитний рахунок.

З обвинуваченими будь-яких розмов щодо незаконного зняття коштів з рахунку не було. Змін після видачі депозиту в поведінці обвинувачених не було, вони як працювали, так і працювали, збагачення з іїхньої сторони вона не бачила. З будь-якими зауваженнями щодо незаконно проведених операцій до неї ніхто за цей час не підходив.

Операційно-касовий працівник міг побачити чи видавалась ощадна книжка на депозитному рахунку в системі. Чи видавалась ощадна книжка ОСОБА_20 вона не знає, інформації по даному рахунку вона не бачила.

Між вкладником ОСОБА_20 і банком, в її особі, було укладено договір вкладу. При видачі депозиту, операційно-касовий працівник, не повинен узгоджувати дії з іншими працівниками банку. Це може бути у випадку, коли у операційно-касового працівника, виникли якісь питання по видачі депозиту.

Вона не може сказати, яким чином пропала справа з архіву.

Не пригадує, щоб видача депозиту, у разі відсутності необхідних коштів в касі, погоджувалася з нею.

При повторному допиті свідок пояснила, що про дану справу дізналася вже при звільненні. Вказівки працівникам на закриття даного депозитного рахунку не давала. Романіва вона не знала. 5000 доларів вона внесла на поточний свій валютний рахунок, це були гроші її сестри, які вона дала на пам`ятник. Ці гроші десь через тиждень були знято. До неї була приїхала сестра і дала їй ці кошти і по дорозі в банк вона їх занесла, і щоб не лежали вдома, поставила на рахунок. Того дня вона двічі заходила в банк. Чому внесення її коштів оформлено в позаробочий час, пояснити не може. Коли вкладала кошти, то дівчата видали їй ордер. В якій саме годині вона забрала касовий ордер, точно не пам`ятає. В після робочий , якщо ще банк не поставлений на сигналізацію, вона може ще туди потрапити, але це при нагальних потребах. Того дня такої потреби не було. Який був ліміт каси на той час вона сказати не може. Ліміт каси це одне, але якщо в касі є гроші, то їх можна видати депозит.

Вона не пам`ятає, яка тоді була обстановка, що вона не залишила гроші не в своєму сейфі, а поставила на рахунок. Значить їй так було надійніше.

На що вона виписувала гроші в п`ятницю вечером вона на пам`ятає, можливо ці гроші були комусь необхідні для роботи. Але вони точно не замовлялися для закриття депозиту ОСОБА_20 .

Гроші вона дала в касу для внесення на поточний рахунок, а не на депозит. Це було десь о 11 годин чи біля 12 годин. Ордер забрала в кінці дня.

Оперативно-касові працівники не можуть перескакувати черговість операцій, тобто якщо розпочата операція з одним клієнтом, то вона повинна була бути закінчена, а тоді проводитись з іншим клієнтом.

Як саме працювали обвинувачені, часто разом чи окремо, вона на даний час не пам`ятає.

В банку ведеться журнал обліку переліміту, його ведуть бухгалтерські працівники і на наступний день після переліміту доповідають керуючій. Чи вона знала тоді про даний переліміт, на даний час сказати не може і чому він утворився на суботу , вона не знає. Вона не пригадує, щоб їй хтось про такий переліміт каси їй доповідав.

ЇЇ сестра проживала в Луганській області і приїжджала сюди в листопаді 2010 року, оскільки в її померлого сина 17 листопада день народження. Тоді в листопаді і остання дала їй кошти, які збирала на пам`ятник сина.

Програміст ОСОБА_28 є зятем ОСОБА_19 . Але він не одразу, коли прийшов на роботу в банк, був її зять.

В ту суботу, коли вона прийшла десь біля 11 годин, був на роботі був охоронець, ОСОБА_19 і обвинувачені. Чи ще хтось був, вона не пам`ятає.

Вона того дня безпосередньо спілкувалася з операційно-касовими працівниками. Вручила свої гроші ОСОБА_55 , і пішла. Вона спочатку дала кошти, тоді пішла з банку, а потім пізніше вернулась і забрала документи на кошти. Гроші давала не після закінчення робочого часу.

ЇЇ не повідомляли того дня, що закривається депозитний рахунок. Чому була того дня ОСОБА_19 на роботі вона не з`ясовувала і про роботу з нею не говорила.

Закриття рахунків перевіряє бухгалтер наступного контролю. В понеділок також їй про закриття ніхто не повідомляв. Вона дізналась вже тоді, коли була справа в суді.

Стронніх осіб в кінці робочого дня в банку вона не бачила. Нікому з клінтів із закриттям рахунку вона не допомагала.

Свідок ОСОБА_56 суду пояснила, що до квітня 2011 року працювала на посаді бухгалтера в філії Рожнятівського відділення ПАТ «Ощадбанк». На неї було покладено обов`язки відповідальної особи за збереження архіву, вона тільки складала документи, відбирала їх за наступні роки, і ті, які підлягають знищенню, проте кожен із працівників банку мав доступ до архівної кімнати, оскільки в ході роботи могла виникнути необхідність в певних документах, які знаходяться в ОСОБА_30 і з якими необхідно працювати, ключі від архівної кімнати зберігались на щитку з ключами в охоронця. Документи під розписку в архів не передавались і не брались. Архів, це практично була кімната для зберігання документів. Як таких обов`язків по збереженню архіву вона не виконувала. Працівник наступного контролю фактично сама заносила всю документацію до архівної кімнати. Всі інші бухгалтера чи працівники складали самостійно документи по папках та самостійно або за допомогою охоронців приносили ці папки в архів. Де і що зберігалось у ОСОБА_30 , їй невідомо. Опис справ при передачі їх в архів та акт прийому-передачі не складались. Фактично будь-хто міг зайти в архів з працівників банку, в тому числі і охоронець. Яким чином пропали документи з архіву вона не знає. Її ніхто не повідомляв про те, що заходить в архів, коли хто хотів, тоді туди і заходив.

Про виплату депозитного вкладу та відсотків ОСОБА_15 їй нічого не відомо, чула тільки потім від людей. Доступу до даної автоматизованої системи вкладних операцій вона не мала.

Під час повторного допиту свідок вказала, що працювала в банку бухгалтером. Обвинувачених знає, стосунки нормальні. З приводу закриття рахунку ОСОБА_20 їй нічого невідомо. По даному факту вона чула від працівників банку і від жителів ОСОБА_57 . Під час проведення службового розслідування її для дачі пояснень не викликали. За час її роботи ніколи справи з архіву не пропадали. ЇЇ робота заключалась в організації роботи архіву, вона не була ні завідуючою архіву, ні ключів у неї не було. Вона робила описи документів архіву на знищення. Документи в архів під розписку в архів не передавались, передача справ в архів не контролювалась.

Скільки років обвинувачені працювали в банку, точно сказати не може. Чи постійно вони працювали разом вона не знає точно, але здається що ні.

Інформаціями щодо кас вона не володіла і доступу до програм кас не було. В її обов`язки фактично входила перевірка звітності. Обов`язки складались головним бухгалтером і тільки підписувались керуючою.

Архів був в підвальному приміщенні, там були полички і кожен відділ там складав документи. Документи, які складались в архів, вона не приймала і хто що туди носив точно не знала.

Доступ до архіву мали всі працівники, ключ був у охорони, висів на цвяху.

В суботу з працівників бухгалтерії ніхто не працював, тільки операційно-касові працівники і охоронець.

ОСОБА_19 сиділа в кабінеті разом з комп`ютерщиком, займалась електронною поштою і мала ще бухгалтерські обов`язки.

Звітність була щоденна.

Звіти по вкладах вона робила, такими вкладами займався бухгалтер наступного контролю. Чи робилась звітність по не пролонгованих вкладах їй невідомо.

Свідок ОСОБА_58 пояснив, що з 2004 року по 2014 рік він працював охоронцем у ТВБВ №10008/0108 і у його обов`язки входило слідкувати за порядком, а також охороняти приміщення. Ключі від архіву у них висіли. В кого точно знаходились ще ключі, він точно не пам`ятає. Доступ до архіву у охорони також був. У них також збергались і всі ключі від кабінетів. Була книжка видачі ключів, коли працівники йшли додому здавали ключі, а потім приходили на роботу і брали ключі, за що розписувались. Він точно не пам`ятає, що говорив в попередньому судовому засіданні, на рахунок зберігання ключів. Ключі від архіву брали переважно працівники бухгалтерії. Клієнтів припиняли запускати в приміщення банку за декілька хвилин до закінчення робочого часу, однак касир чи контролер завершують операції після закінчення робочого часу.

Свідок ОСОБА_59 суду пояснив у 2010 році він працював охоронцем у ТВБВ №10008/0108. Під час роботи вони здійснювали пропускний режим клієнтів банку. Ключі від усіх кабінетів були у них. Від архіву у них постійно ключів не було, ключ від архіву іноді в них залишали працівники банку, іноді забирали. Коли в них був ключ, то його могли брати працівники бухгалтерії або керуюча. Касири ключ від архіву не брати. Клієнтів запускали до банку до 17 годин, іноді припиняли запускати в приміщення банку за декілька хвилин до закінчення робочого часу.До якої години запускали клієнтів в приміщення банку в суботу, точно сказати не може.

Під час повторного допиту в судовоу засіданні свідок вказав, що в суботу банк працював до другої години. Після закриття банку він сторонніх осіб не запускав. Працівники в банку після другої години у відділенні банку не були. Іноді могли бути працівники трохи довше на незначний час і він їх міг випускати, а потім банк здавався на сигналізацію. Хто саме того дня працював він не пригадує і що саме тоді відбувалось не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_60 в судовому засіданні пояснила, що з 1985 року по даний час вона працює в банку. В листопаді 2010 року вона працювала на посаді завідуючої касою. Ліміти в касі були різні. На суботній день ліміт каси був 5 000 доларів. Вона не мала права видати більший ліміт без дозволу керуючої. Але фактично для видачі на суботу в неї була написана сума 3000 доларів та 20000 доларів. Переліміт оформляється видатковим касовим ордером. Для чого передаються кошти в ордері не вказується. Якщо в касі відсутня необхідна готівка для видачі депозиту, клієнт може отримати частину депозиту в іншій валют та його згодою. Якщо ж ні, то необхідну суму для видачі потрібно замовляти. Вона фактично замовляє готівку у разі потреби, але в замовленні не вказується контретне прізвище. 100 тисяч замовляв ОСОБА_61 , вона про це знала. 20000 тисяч у валюті вона передавала за вказівкою керуючої, бо без її дозволу вона не мала права цього робити. Це було зроблено прибутковим касовим ордером. В суботу вона не працювала, гроші залишались в п`ятницю. Доступу до програми «Вклади» вона не мала, мала доступ тільки до своїє програми. Доступ до бази даних АСВО «Вклад» мали контролери-касири, а також інженер програміст.

Чи замовляв ОСОБА_20 готівку на суботу вона не знає. Для кого саме була готівка, також не знає.Яким чином видавався депозит ОСОБА_20 також не знає.

Важає, що обвинувачені не мали змоги закрити рахунок вкладника без клієнта.

Вона архівом не користувалась.

В ході додаткового допиту свідок вказала, що на даний час працює контролером-касиром в банку. На 2010 рік була завідуюючою касою. На 2010 рік на суботній день приблизно ліміт десь був 5000 доларів. Про переліміт каси ставився до відома головний бухгалтер і керуюча. На той час головним бухгалтером була ОСОБА_50 . Без їх відома нічого не робиться. Переліміт каси був тоді для виплат, для кого саме вона не знає. 100 тисяч доларів було для виплати по переказу, вона знала для кого. Ці гроші були привезені на п`ятницю, однак клієнт не міг прийти, і тому ці кошти залишили на понеділок. Вона в суботу не виходить на роботу.

Про неправильно виданий вклад вона почула від працівників. Чула, що його брав родич ОСОБА_19 .

Для чого в п`ятницю залишались такі кошти на суботу вона не пам`ятає, але без відома керуючої вона нічого не робить , в тому числі і переліміт. 20000 доларів було для роботи, але для чого саме вона не знає. Про переліміт на суботу знала і головний бухгалтер і керуюча. Про це вони знають, тому що підписують журнали. Вона чула , що хтось має забрати вклад, про це говорила ОСОБА_19 . Це мав бути якийсь її родич. Для того, що відкрити сховище, потрібно було трьома ключами відкрити і забрати гроші. Це мали зробити вона, ОСОБА_50 і керуюча. без взаємодії їх всіх трьох це зробити неможливо. В п`ятницю вона винесла гроші на вечірню касу з передсховища, в сховище не заходила. Вона їх відписала до закриття сховища, це була вказівка керуюючої.

Архів знаходиться в підвалі, архівом вона не користувалась.

ОСОБА_19 була провідним бухгалтером, ОСОБА_28 програмістом. Вони сиділи в одному кабінеті.

Свідок ОСОБА_62 суду пояснила, що вона працювала в банку з 1985 року. Працювала завопераційною системою, потім в бухгалтерії. Для відкриття депозитного рахунку до банку приходить клієнт, вказує на який період він хоче відкрити депозитний рахунок і вони відкривають договір і видають ощадну книжку. Клієнту також видавалась квитанція про те, що відкритий депозитний рахунок на відповідну суму. Цю квитанцію видруковується з комп`ютера. Як працівник вона повинна всі дані внести в комп`ютер ( прізвище клієнта, ім`я, по батькові, рік народження, паспортні дані та ідентифікаційний код, суму вкладу тощо). Вона не пам`ятає чи крім цих даних зазначаються відомості про видачу ощадної книжки. Якщо у документах (касовому ордері) вказано, що ОСОБА_20 видано ощадну книжку, значить такі дані відповідають дійсності. Чи видавала вона ощадну книжку ОСОБА_20 вона не пам`ятає. Закриття рахунків перевіряла бухгалтер наступного контролю. Закривають рахунки операційно-касові працівники. Вона набирає баланс й перевіряє, щоб зійшлася каса в електронному варіанті. Після чого, всі документи по вкладних рахунках направлялись в наступний відділ (наступного контролю) для проведення подальшої обробки інформації, де бухгалтер наступного контролю перевіряє всі необхідні документи, формуює в папки та здає в архів.

Також пояснила, що у видатковому ордері від 08.11.2010 року про закриття депозитного рахунку ОСОБА_15 вказані дані паспорта ОСОБА_21 , яка на той час працювала на посаді керуючої Рожнятівським відділенням ПАТ "Ощадбанк" , оскільки виплата вкладнику ОСОБА_15 перевищувала 50 000 грн., а тому в операційній системі у одному із вікон потрібно було зазначити паспортні дані керуючої, тобто така програма, адже якщо сума перевищує ліміт, то необхідно керівників ставити до відома. 36 тис. дол. США є великою сумою, яка перевищує ліміт і без замовлення її отримати неможливо.

Також зазначила, що вклад ОСОБА_15 відкривала особисто вона. Кошти були перераховані із Росії, прийшли спочатку як переказ, про те, що це вклад вказано не було як і не було зазначено рахунку. Переказ мав зняти тільки ОСОБА_20 . Перевід міг пролежати в банку три місця, а потім, якщо його не забирають, його повертається. Пізніше приїхав ОСОБА_15 пред`явив паспорт. Це було до трьох місяців до закінчення терміну переказу. У його присутності були оформлені всі письмові документи та укладено договір.

Свідок ОСОБА_43 суду пояснила, що ОСОБА_15 був її братом. Він проживав тривалий час в Росії, останній раз поїхав в 2006 році, а всі документи залишив їй на зберігання. Чому саме їй залишив, вона пояснити не може. Після смерті брата вона переглянула документи, які він залишив їй для збереження, там були документи на квартиру , на план й серед них були договір про відкриття депозитного рахунку в відділенні ПАТ «Ощадбанк» та ощадна книжка, в якій був запис про вклад в Рожнятівському відділенні ПАТ «Ощадбанк», зроблений в вересні 2006 року на суму 34 600 доларів США. Всі документи вона передала синам брата, які пізніше повідомили, що коштів на рахунку не було. Вона була дуже цьому здивована, як це немає грошей, коли договір і книжка була в неї. Коли брат був на території України постійно заїжджав до неї, крім того вони спілкувались з ним, коли він був в Росії, однак рідко. В 2010 році на територію України і до часу смерті не приїжджав. Протягом якого часу діти брата звернулися в банк за виплатою коштів вона сказати не може. Чоловік їздив на територію Росії до її брата, по дорозі дізнався , що останній помер, і потім привіз його тіло разом з його документами.

Свідок ОСОБА_44 суду пояснив, що ОСОБА_63 був братом його дружини. Він залишив свої документи на зберіганні його дружини. З 2006 року по 2011 рік ОСОБА_20 на території України не був. З ним спілкувались по телефону. Після того, як він помер, дружина віддала всі документи його синам, і коли останні звернулися до банку по гроші, виявилось, що грошей немає, сказали, що ОСОБА_63 забрав їх. Тоді вони звернулися до банку і в прокуратуру. Він знав, що ОСОБА_63 мав ощадну книжку, а про суму дізнався тільки після того, як він помер.

Під час однієї із розмов ОСОБА_15 повідомив, що хворий, однак коли він вирішив поїхати та забрати його на територію України , то вже не застав його живим, так як він помер за декілька годин до його приїзду. Він забирав тіло ОСОБА_64 з Росії, також були документи український паспорт ОСОБА_65 , закордонний паспорт, також йому дали довідку про розтин з моргу, оформили свідоцтво про смерть і відповідні документи на тіло , запакували тіло . З території України він до ОСОБА_66 літаком, а потім поїздом до Красноярська. Звідти з тілом літаком летів до Москви, з Москви до ОСОБА_67 , а з Києва вже бусом.

Паспорти ОСОБА_65 він передав в прокуратуру для проведення експертиз підписів.

З 2006 року по 2010 рік ОСОБА_20 мав приїхати на похорон матері, однак так і не приїхав. На весілля сина також не приїздив. За цей період він жодного разу на території України не був, як і до часу смерті.

Російських документів, які б давала право ОСОБА_68 довго перебувати та проживати на території Росії він не бачив. З ОСОБА_69 вони спілкувались по телефону, про проблеми перебування на території Росії він не говорив.

Свідок ОСОБА_70 суду пояснив, що з 2003 року по квітень 2011 року працював на посаді головного інженера-програміста служби інформатики та автоматизацій в філії Рожнятівського відділення ПАТ «Ощадбанк». В його функціональні обов`язки входило супровід програмного забезпечення, ремонт комп`ютерного обладнання, обслуговування банкомата та інше.

Вже після того, як він звільнився з банку, до нього звернулилось керівництво банку (головний бухгалтер та керуюча, вже ті, з якими він не працював) про те, що пропали дані банку. Він погодився їм допомогти, сказав, що у нього є копії і попробує дані відновити. Потім його проігнорували і більше не звертались. Які саме дані пропали вони не уточнювали.

Доступ до системи АСВО „Вклади у нього був тільки як адміністратора.

В систему доступ мали касири, бухгалтера, одні на редагування, одні на створення тощо. Він мав права на адмінстрування, користувачів міг добавити, формувати звіти. Він не мав можливості вносити зміни по рахунках і не міг з правами адміністратора редагувати будь-який рахунок чи внести в нього зміни. Операційно-касові працівники могли відкривати рахунок, закривати, вносити зміни.

Щоб знайти чи є відкритий рахунок, в пошуку можна було внести номер рахунка або по прізвищу.

В його функції входило оновлення програмного забезпечення, також він надавав права доступу працівникам банку як користувачам.

Він встановлював паролі для працівників банку, всіх паролів не знав. Передавав ці паролі по журналу, був журнал для передачі паролів і ключів.

Відновити інформацію він міг за домогою програми відновлення. Оскільки автоматизована система вкладних операцій була недосконалою та часто давала збої у своїй роботі, то він зберігав бази даних даної системи, для чого робив резервні копії, які зберігав на комп`ютерах , що знаходились в мережі, а також записував на CD-диски і відправляв їх в обласне управління ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

Касир може видалаючи дані з своє системи, може видалити її і із загальної системи.

В судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_71 суду пояснила, що на даний час працює керуючою відділення №10008/108 АТ «Державний ощадний банк України». Обвинувачених знає, відносини з ними нормальні. У вересні 2012 року до Рожнятівського відділення Ощадбанку надійшов запит з Долинської нотаріальної контори про надання інформації щодо відкритих рахунків спадкодавця ОСОБА_15 . На даний запит бухгалтером була перевірена клієнтська документація і надана довідка про те, що за вказаним громадянином в банку немає відкритих рахунків. Ця довідка була підписана головним бухгалтером і відповідно нею. Згодом до відділення звернуся один із синів ОСОБА_15 , як точно його звати вона не пам`ятає, та вказав, що йому відомо про те, що в їхньому банку батько мав відкритий депозитний рахунок і в нього на руках були документи: депозитний договір та ощадну книжку. Як виявилось документів по даному вкладу не було, нею відповідно було повідомлено обласне управління по цьому факту було проведено ревізію і складено акт службового розслідування по знищенню документів. Довідку в нотаріальну контору готувала бухгалтер ОСОБА_47 , після перевірки інформації. В ході службового розслідування було встановлено, що на той час у ТВБВ №10008/0108 було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 в іноземній валюті депозитний рахунок і був закритий депозитний рахунок 06.11.2010 року рахунок №2630/203 "Депозит ощадного банку" в іноземній валюті на суму 34 600 доларів США. На момент закриття даного рахунку вона не працювала і їй не відомо як закривався вказаний рахунок. Відкриття та закриття рахунків регламентовано відповідним Порядком, який був дійсний і на той час і на даний час. На той час програма по депозитах була зовсім іншою, але на той момент при відкритті депозитів клієнту видавалась ощадна книжка і відповідно при закритті депозиту клієнт був зобов`язаний був пред`явити, крім документа, що посвідчує особу, ощадну книжку та договір, які були в нього на руках. При закритті депозитного рахунку всі документи повинні зберігатися в банку протягом 10 років після закриття рахунку. По даному депозитному рахунку документи в банку не збереглись. Відсутність справи виявили в ході службового розслідування. Якщо клієнт пред`являє ощадну книжку, то працівник банку її вилучає і вона приєднюється до документів по закритому рахунку. Якщо клієнт не пред`являє ощадної книжки при закритті рахунку, працівник банку повинен з`ясувати чому немає книжки, якщо клієнт втрати ощадну книжку, тоді він пише в банк відповідну заяву про втрату. Ця заява додається до документів по закритому рахунку і проводиться розслідування. ОСОБА_27 перевіряла по програмі «Вклад», яка була в банку, і відповідно потім видала довідку про відсутність вкладів на ім`я ОСОБА_20 . Вона була в складі тієї комісії, якою проводилась службова перевірка. Перевірка проводилась для відшукання документів, так як було виявлено, що депозит був відкритий на ОСОБА_20 , потім був закритий, тому хотіли встановити правомірність закриття депозиту. Жодних документів не знайшли в ході перевірки, ні паперових, ні в системі, все було знищено. В ході службової перевірки перевірялась також відповідність дій працівників банку відповідним інструкціям при закритті рахунку. На даний час ощадна книжка не видається особі, яка має поточний рахунок при відкритті депозитного рахунку, на той момент, коли ОСОБА_20 відкривав депозит, вона не працювала в банку, але знає, що на той момент ощадні книжки видавались всім, незалежно від вікової категорії клієнта та від рахунку. Це прописано внутрішнім розпорядком ОСОБА_72 . При закритті рахунку ОСОБА_20 передусім клієнт не пред`явив ощадну книжку, або не написав заяву, що він її втратив, цього зроблено не було. Також не було заяви на видачу грошей, знайшли при перевірці тільки, якщо вона не помиляється, заяву на обмін валюти. Під час службового розслідування було встановлено, що депозит закритий, а документи всі по даному депозиту вилучено. Під час службового розслідування було встановлено осіб, які були причетні до цього факту. Було також встановлено, що до системи «Вклади» на той час мав та міг мати доступ програміст, бухгалтер фінансового контролю і безпосередньо працівники банку. На час перевірки по закритому депозитному рахунку документи мали б були знаходитись в архіві, так як через місяць після закриття рахунку повинні туди передаватись. Паперових носіїв по рахунку ОСОБА_65 не було ні в архіві, ні в бухгалтерії.

Свідок ОСОБА_73 суду пояснила, що вона працювала в банку. Про закриття рахунку ОСОБА_20 їй відомо те, що даний рахунок закривався в суботу. Гроші отримувала ОСОБА_19 , бо казала , що ОСОБА_20 чекає на вулиці під банком, бо хворий. Це їй стало відомо, коли дружина з синами брали довідку з банку, що вкладник має вклад. Відношення до довідки вона не мала. Ця жінка в залі дуже сварилася і вимагала пояснення . Про це , що вона вище вказала, їй стало відомо від ОСОБА_74 . Коли проводилось службове розслідування їй здається, що у неї вони не відбирали пояснення. Вона особисто в той день коли видавався депозит не працювала. Булатова дзвонила в суботу і казала, що закриває рахунок, а там щось недобре пораховані відсотки. Вона їй відповіла, що може видавати, а в понеділок перерахують. Це було до обіду. Таня говорила, що закривається валютний рахунок, і вона порахувала, і вийшли замалі відсотки. Напевне Таня дзвонила їй, тому що вона вела юридичних осіб і проводила валютні операції. Вона була бухгалтером-контролером. На той час вона безпосередньо відношення до закриттів рахунків не мала.

Працювати в банку вона перестала за власним бажанням.

Обвинувачені постійно разом не працювали, працювали згідно графіка. В п`ятницю вона працювала. Якщо валюту замовляли, то на вечірню касу її залишала ОСОБА_75 завкладовою. ОСОБА_76 вказувався ліміт, який повинен бути на касу, який точно сказати не може, оскільки вона не касир.

В суботу по графіку на роботу виходить касир і контролер. Можуть працювати і інші працівники, якщо вони мають роботу.

Вона дізналася на роботі, що того дня була ОСОБА_77 і була керуюча ОСОБА_37 . Про це сказала ОСОБА_18 . ОСОБА_78 скоротили, але в якому році не пам`ятає.

Коли проводилась службова перевірка знає, що опитували дівчат. Вона на той час була у відпустці.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що вона працювала станом на 2010 рік в Ощадному банку. Вона тоді була в гривневій касі, прийшла жінка дуже кричала. Як виявилось, не було її вкладу. Вона цю жінку заспокоювала. По банку пішли слухи, що до того мала відношення ОСОБА_19 . Знає, що обвинувачені після того їхали до ОСОБА_22 . Про обставини відкриття чи закриття рахунку ОСОБА_20 вона не знає.

Їй зав сховища ОСОБА_60 дала валюту, оскільки вона працювала у вечірній касі, вона підписалася, що прийняла і поставила в загальний сейф, щоб дівчата мали на наступний день. Конкретної суми не пам`ятає.

Особисто вона не знала для кого саме ці були гроші.

Обвинувачені постійно разом не працювали, виходили згідно графіка. Графіки узгоджувались з головним бухгалтером чи керуючою.

Не знає чи головний бухгалтер могла знати за вказані гроші, які надавались в касу.

Судом також вживались заходи для забезпечення явки в судове засідання свідків, які не з`являлись за викликом суду для повторного допиту. Як встановлено, ряд свідків, на допиті яких наполягала сторона захисту, перебувають за межами держави, що підтверджується відповідними рапортами працівників поліції та поясненнями, які долучені до матеріалів кримінального провадження, а тому допитати їх в судовому засіданні не представилось можливим.

В подальшому, в ході розгляду справи, ні сторона захисту, ні сторона обвинувачення, не наполягали на допиті свідків, які не з`явились для повторного допиту.

В судовому засіданні також були досліджені й письмові докази, надані стороною обвинувачення, такі як:

-- копія акту службового розслідування по факту закриття депозитного рахунку у ТВБВ №10008/0108 від 05.07.2012, копію акту службового розслідування по факту закриття депозитного рахунку ОСОБА_15 у ТВБВ №10008/0108 від 30.10.2013 , копію акту додаткового службового розслідування по факту закриття депозитного рахунку у ТВБВ №10008/0108 від 04.11.2013 року, що підтверджують факт виявлення порушення в роботі працівників ТВБВ №10008/0108 при закритті рахунку ОСОБА_15 , а також виявлено факт знищення пакету документів (депозитної справи) по рахунку ОСОБА_15 та часткове видалення інформації по депозитному рахунку ОСОБА_15 в АСВО „Вклади (видалено номер депозитного рахунку - №2630/203 на прізвище ОСОБА_15 ), а в базі даних залишилась тільки інформація про рух коштів по даному рахунку, дату видалення та пароль виконавця визначити неможливо, так як на той час програмним забезпеченням не фіксувалися записи відносно корегування чи видалення інформації з бази даних. Доступ до бази даних здійснювався на основі паролів контролера вкладних операції, а також пароль до бази даних мав бухгалтер наступного контролю. Інженер-програміст мав доступ до бази даних тільки в присутності користувачів для обновлення програмного забезпечення. Також встановлено, що відсутній пакет документів (договір на відкриття рахунку, заява на переказ готівки, копія паспорта та ідентифікаційного номера, заява на видачу готівки ) Також з даних актів вбачається, що в ході службового розслідування не встановлено особу, яка отримала кошти з депозитного рахунку № 2630/203 в сумі 34600 доларів США ( а.с.54-55, 66, 67-69 т.2);

-фотокопія прибуткового касового ордеру №944 від 01.09.06 року, згідно якого 01.09.2006 ОСОБА_15 відкрито депозитний рахунок на суму 34600 доларів США ( а.с.56 т.2);

-фотокопія операційного щоденника за 06.11.2010, з якої вбачається, що 06.11.2010 працівниками ТВБВ №10008/0108 закрито депозитний рахунок ОСОБА_15 на суму 34600 доларів США та видано даний вклад та відсотки на суму 1440,88 доларів США ( а.с.57 ,58 т.2);

-фотокопія видаткового касового ордеру №7591 від 08.11.2010, з якого вбачається про закриття депозитного рахунку на суму 34600 доларів США, та що пред`явлено паспорт серії: НОМЕР_2 , виданий 14.01.2002 Рожнятів РВ УМВС, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса АДРЕСА_3 ( а.с. 59 т.2);

-фотокопія довідки на суму переданих вкладних документів по видатку від 06.11.2010, складену бухгалтером банку та підписану також зав. касою та гол. бухгалтером ( а.с.60 т.2);

-фотокопії квитанцій №3 і №4 про здійснення валютно-обмінної операції або операції з купівлі-продажу банківського металу від 06.11.2010 (Назва операції купівля валюти) , згідно яких клієнтом ОСОБА_15 здійсненого обмін валюти з доларів США на гривні в сумі 0,88 доларів США та 5300,00 доларів США, на якій є підпис ОСОБА_15 . Час здійснення операції 14:17:35 та відповідно 14:20:34 . Крім того, з квитанції № 3 вбачається, що: клієнт ОСОБА_15 , пред`явлений паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Долинським МВ УМВС 08.09.99 ( а.с.61,62 т.2 );

-фотокопія рахунку№ НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_15 , на якому наявний зразок підпису , та запис про закриття рахунку 06.11.2010 (а.с.63 т.2);

-фотокопія виписки з рахунку вклад № НОМЕР_1 ОСОБА_15 , з якої вбачається, що 20.05.05 видано книжу (а.с.64 т.2);

-лист «Державного ощадного банку України», з якого вбачається, що операцію відкриття депозитного рахунку № НОМЕР_5 в доларах США вкладником ОСОБА_15 01.06.2006 оформляли контролер ОСОБА_79 та касир ОСОБА_80 . На даний час в банку не працюють. Операцію закриття депозитного рахунку 06.11.2010 оформляли контролер ОСОБА_13 та касир ОСОБА_14 (а.с.71 т.2);

-лист «Державного ощадного банку України», з якого вбачається, що відкриття депозитного рахунку оформляється договором, в якому вказується термін, на який відкривається депозит та протягом якого здійснюється нарахування відсотків. Договір складається у двох примірниках, один з яких знаходиться в Банку, другий у Вкладника, що дає йому можливість контролювати термін повернення депозиту (а.с.73 т.2);

-лист «Державного ощадного банку України» з якого вбачається, що відповідальною за архів у 2010 році, згідно посадововї інструкції, була бухгалтер 1-ї категорії відділу бухгалтерського обліку, звітності та контролю ОСОБА_56 . В ході службового розслідування виявлено, що документальне підтвердження здачі пакету документів про закриття рахунку ОСОБА_15 в архіві відсутнє (а.с.с75 т.2);

-лист «Державного ощадного банку України», яким повідомляється, яким яким чином можна видалити інформацію по депозитних рахунках автоматизованої системи вкладних операцій АСВО «Вклади». Крім цього, зазначається, що для проведення видалення працівнику не потрібно мати особливих навиків. (а.с.77 т.2);

-лист «Державного ощадного банку України», з якого вбачається, що на початок операційного дня 06.11.2010 (день закриття депозитного рахунку ОСОБА_15 ) в касі ТВБВ 10008/0108 смт.Рожнятів знаходились кошти в сумі 25 460 доларів США, протягом дня в результаті проведення валютно-обмінних операцій в касу ТВБВ поступило ще 10 710,88 доларів США. Також на початок операційного дня 06.11.2010 в касі ТВБВ знаходились кошти в національній валюті в сумі 47 372,17 грн., а в процесі роботи в касу ТВБВ поступило ще 41 625,25 грн. (а.с.79 т.2);

-фотокопія операційного щоденника Купівлі -продажу валюти за 06.11.2010, з якої вбачається, що із каси ТВБВ №10008/0108 06.11.2010 о 14.17 год. видано 36040,88 доларів США , кошти в сумі 5000,00 доларів США вкладені на рахунок ОСОБА_21 поступили до каси ТВБВ №10008/0108 о 14.20 год. В той же час проведено обмін валюти - сума 5300 доларів США ( а.с.80,82 т.2);

-фотокопія руху коштів за 05.11.2010 (а.с.81 т.2);

-фотокопія касового журналу від 06.11.2010 (а.с.82 т.2);

-лист «Державного ощадного банку України» № 728 від 05.12.2013, з якого вбачається інформація про відкриті та закриті рахунки парцівників банку та рух коштів по рахунках в період з 06.11.2010 по 31.12.2010 з доданими виписками про рух коштів (а.с.87-88, 89,90,91,92,93,94,95,96,97 т.2);

-наказ №98 від 02.11.2005 року, з якого вбачається, що ОСОБА_81 ( ОСОБА_13 ) була прийнята на посаду старшого бухгалтера - контролера по обслуговуванню юридичних осіб у Рожнятівське відділення ВАТ Державний Ощадний банк України ( а.с.99 т.2). В судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_13 з 2010 року працювала на посаді старшого контролера - касира ;

-посадову інструкцію старшого контролера - касира, яка була затверджена 16 вересня 2010 року керуючою філією Рожнятівського відділення ВАТ Державний Ощадний банк України, старший контролер - касир здійснює своєчасне та якісне виконання обов`язків, виходячи із завдань покладених на ТВБВ, зокрема здійснює ідентифікацію клієнтів при проведенні операцій , відкриття/закриття та ведення рахунків фізичних осіб в національній (а.с. 100 т.2). З даною посадовою інструкцією обвинувачена ОСОБА_13 була належним чином ознайомлена;

-наказ №8 від 19.05.2008, згідно якого ОСОБА_14 була прийнята на посаду старшого контролера - касира у Рожнятівське відділення ВАТ Державний Ощадний банк України ( а.с.101 т.2);

-посадову інструкцію старшого контролера - касира , яка була затверджена 04 січня 2010 року керуючою філією Рожнятівського відділення ВАТ Державний Ощадний банк України, старший контролер - касир здійснює своєчасне та якісне виконання обов`язків, виходячи із завдань покладених на ТВБВ, зокрема здійснює ідентифікацію клієнтів при проведенні операцій , відкриття/закриття та ведення рахунків фізичних осіб в національній (а.с. 102 т.2). З даною посадовою інструкцією обвинувачена ОСОБА_14 була належним чином ознайомлена.

-договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 12.01.2010, з якого вбачається, що на ОСОБА_14 покладено повну матеріальну відповідальність за безпеку збереження довірених їй установою банку цінностей, у зв`язку з чим вона зобов`язується обережно поводитись з переданими їй на зберігання або на інші цілі матеріальними цінностями і вжити заходи щодо запобігання шкоди , своєчасно повідомляти установи банку про усі обставини, що загрожують безпеці зберігання довірених їй цінностей, суворо дотримуватись встановлених правил здійснення операцій з цінностями і їх зберігання, не розголошувати ніде, ніколи і ні за яких обстави відомі їй операції щодо зберігання цінностей, їх відправки, перевезення, охорони, сигналізації , а також службові доручення щодо каси (а.с. 105 т.2);
-договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 15.09.2010, з якого вбачається, що на обвинувачену ОСОБА_13 покладено повну матеріальну відповідальність за безпеку збереження довірених їй установою банку цінностей, у зв`язку з чим вона зобов`язується обережно поводитись з переданими їй на зберігання або на інші цілі матеріальними цінностями і вжити заходи щодо запобігання шкоди , своєчасно повідомляти установи банку про усі обставини, що загрожують безпеці зберігання довірених їй цінностей, суворо дотримуватись встановлених правил здійснення операцій з цінностями і їх зберігання, не розголошувати ніде, ніколи і ні за яких обстави відомі їй операції щодо зберігання цінностей, їх відправки, перевезення, охорони, сигналізації , а також службові доручення щодо каси (а.с. 106 т.2).

-фотокопія ощадної книжки, видана ОСОБА_15 , на відкриття 01.09.2006 депозитного рахунку №2630/203 на суму 34600 доларів США, згідно якої відомості про закриття рахунку відсутні ( а.с.115 т.2).

-фотокопія виписки з рахунку в іноземній валюті на ім`я ОСОБА_15 від 01.09.2006, підписаною контролер-касиром ОСОБА_82 , згідно якої на ім`я ОСОБА_15 01.09.2006 року відкрито депозитний рахунок №203 в сумі 34600 доларів США та видано ощадну книжку ( а.с.116 т.2);

-фотокопія Договору №2630-203 на вклад «Депозитний ощадного банку» в іноземній валюті для фізичної особи від 01.09.2006, укладеного між банком та ОСОБА_15 ( а.с.116-117 т.2);

-фотокопія заяви ОСОБА_15 від 20.05.2005 про відкриття поточного рахунку у доларах США, фотокопію договору № 10 від 20.05.2005 року про відкриття поточного рахунку в іноземній валюті, де є підписи ОСОБА_15 та фотокопія паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_15 та ідентифікаційного коду ( а.с.121,122,123 т.2) та оригінал даного паспорта ( а.с. 106 т.3);

-фотокопія режиму роботи філії Рожнятівського відділення Ощадного банку від 17.06.2010 , з якої вбачається , що суботній день встановлено режим роботи операційної частини з 09.00 год. до 14.30 год. Закінчення роботи з клієнтами в суботу - 14.00 годин ( а.с.130 т.2);

-фотокопію довідки Ощадбанку №207 від 05.04.2012 року, виданої на запит Долинської міської державної нотаріальної контори про те, що на ім`я ОСОБА_15 у ТВБВ №10008/0108 немає відкритих рахунків ( а.с.133 т.2);

-прибутковий касовий ордер №944 від 01.09.06, згідно якого 01.09.2006 року ОСОБА_15 відкрито депозитний рахунок на суму 34600 доларів США та картка із зразком підпису ОСОБА_15 , згідно якої 01.09.2006 на ім`я ОСОБА_15 відкрито депозитний рахунок на суму 34600 доларів США ( а.с.137 т.2 );

-матеріали слідчих дій, виконаних правоохоронними органами Російської федерації на запит слідчого Рожнятівського РВ УМВС України в Івано-Франківській області про надання міжнародної правової допомоги у кримінальному провадженні №0000042, в ході яких правоохоронними органами Російської федерації допитано ОСОБА_83 , у якої проживав ОСОБА_15 в період з 2008 року по 2011 рік, і яка вказала, що у період проживання ОСОБА_15 у її помешканні, останній на територію України не виїжджав, а із документів у нього був тільки паспорт, працював на заготівлі лісу. В січні 2011 ОСОБА_63 почав скаржитися на головну біль, таблетки йому не допомагали і вона викликала швидку допомогу, так як останньому стало зовсім погано. Потім ОСОБА_20 забрали в лікарню, де він знаходився в реанімації, після чого гвинтокрилом перевезли в Красноярськ, де він приблизно через місяць помер. Також ОСОБА_84 вказувала, що вона зізвонювалась з сетрою ОСОБА_20 , яка була на території України, та пояснювала, що її брат знаходиться в лікарні в тяжкому стані. Із довідки №1128 від 041.08.2013 року, виданої міжмуніципальним відділом МВС Росії «Богучанський» вбачається, що факт працевлаштування ОСОБА_15 не встановлено . Із довідки лікарні вбачається, що ОСОБА_15 в період з 01.11.2010 по 30.04.2011 за стаціонарною чи екстреною допомогою в лікарню не звертався. Також із довідки № 1301 від 04.09.2013, вбачається, що ОСОБА_15 за медичною допомогою з 01.11.2010 в онкологічний диспансер не звертався ( а.с.182,183-186,198,200 т 2);

-рішення Рожнятівського районного суду від 26.12.2013 року, залишене без змін Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 29.04.2014 року, з якого вбачається, що позов ОСОБА_42 та ОСОБА_85 до ПАТ «Ощадбанк» про визнання права на спадкування та витребування коштів задоволено, з ПАТ « Ощадбанк» на користь позивачів (як спадкоємців по закону) в рівних частинах стягнуто кошти в сумі 38191,8 дол. США по депозитному рахунку 2630/203 від 01.09.2006 року, відкритого на ОСОБА_15 , та 3475 грн. судових витрат ( а.с.202-205,206-210 т.2);

-висновок експерта (судово-почеркознавчої експертизи) № 09/03-234 від 19.06.2013 , з якого вбачається, що підписи в графі: «Підпис клієнта» у квитанції №3 від 06.11.2010 та у квитанції №4 від 06.11.2010 виконані не гр. ОСОБА_15 , а іншою особою ( а.с.215-217 т.2);

-висновок судово-почеркознавчої експертизи № 403 від 12.09.2014, з якого вбачається, що неможливо встановити чи підписи в графі: «Підпис клієнта» у квитанції №3 від 06.11.2010 та у квитанції №4 від 06.11.2010 виконані від імені ОСОБА_15 виконані кимось із працівників банку через несумісність для порівняння досліджуваних підписів ( а.с.33-40 т.3);

-висновок судово-технічної експертизи №09/07-459 від 06.10.2014 та №09/07-363 від 20.08.2014, з яких вбачається, що ознак переклеювання фотографій та ознак зміни реквізитів у паспорті громадянина України НОМЕР_3 , виданого 08.09.1999 року Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не виявлено ( а.с.45 -49,54-58 т.3);

-висновок судової комп`ютерно-технічної експертизи № 09/26-165 від 27.11.2014, з якого вбачається, що неможливо встановити коли саме та під чиїм паролем в АСВО „Вклади видалено файл по рахунку ОСОБА_15 у зв`язку з тим , що у експерта на момент дослідження відсутнє спеціальне програмне забезпеченя, яке б вирішувало задачі такого роду. Крім того, вбачається, що за допомогою спеціального програмного забезпечення на логічному диску було виявлено файл із назвою «982042» у якому міститься інформація по депозитному рахунку №2630/203 вкладника Романіва. Таких відомостей, як рух коштів на рахунку, відкриття рахунку, закриття рахунку, які саме документи видавались ОСОБА_15 при відкритті депозитного рахунку, договір на відкриття рахунку, ощадна книжка тощо, на наданому жорсткому диску не виявлено ( а.с. 75-81 т.3);

-висновок судово-почеркознавчої експертизи № 09/03-613 від 26.12.2013, з якого вбачається, що рукописні написи в графі «ПІБ» у заяві на переказ готівки №5 від 06.11.2010 та у заяві на видачу готівки №22 від 13.11.2010 виконані ОСОБА_21 ; підпис в графі: «Підпис платника» у заяві на переказ готівки №5 від 06.11.2010 та у заяві на видачу готівки №22 від 13.11.2010 виконані ОСОБА_21 ( а.с. 96-100 т.3 ).

-фотокопія паспорта гр. України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_15 та його оригінал ( а.с. 108,109 т.3);

-фотокопія свідоцтва про смерть ОСОБА_15 від 22.04.2011, виданого компетентними органами Російської Федерації, з якого вбачається, що ОСОБА_15 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце смерті - м.Красноярськ , Красноярський край Росія ( а.с.110 т.3);

-довідка № 3/453 від 12.03.2013 заступника начальника управління інформаційно-аналітичного забезпечення УМВС України в Івано-Франківській області, з якої вбачається , що по системі «Аркан» в період з 02.03.2008 року по 01.01.2012 року інформація відносно перетину кордону ОСОБА_15 відсутня ( а.с.112 т.3);

-інформація з Державної прикордонної служби № 1762 від 1.03.2013 року про те, що в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» відсутні дані про перетин ОСОБА_15 державного кордону в період з 01.01.2006 по 01.01.2012. Водночас в інформації зазначено, що відповідно до п.29 Положення про базу даних інформація щодо відомостей про громадян України, іноземців або осіб без громадянства зберігається протягом п`яти років ( а.с.114 т.3);

-фотокопія форми № 1 на ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.116 т.3);

-довідка № 5467 від 08.09.2014 року інспектора інформаційно-аналітичного забезпечення Рожнятівського РВ УМВС України в Івано-Франківській області, з якої вбачається , що по системі «Аркан» в період з 01.01.2010 року по 03.09.2014 року інформація відносно перетину кордону ОСОБА_15 відсутня ( а.с.118 т.3);

-постанова про виділення матеріалів досудового розслідування від 07.10.2014 та витяг з ЄРДР (а.с.120-121,122 т.3);

-постанова про перекваліфікацію кримінального правопорушення від 07.07.2014 (а.с.123 т.3);

-інформація з Державної прикордонної служби № 6554 від 17.11.2014, з якої вбачається , що в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» відсутні дані про перетин ОСОБА_15 державного кордону в період з 2009 року по 2014 рік. ОСОБА_44 23.04.2011 року перетинав кордон ( в`їзд ), однак відсутні дані щодо його виїзду у квітні 2011 року ( а.с.132 т.3).

-висновок судової комп`ютерно-технічної експертизи № 678-К від 22.02.2015, з якого вбачається , що неможливо встановити коли саме та під чиїм паролем в АСВО „Вклади видалено файл по рахунку ОСОБА_15 у зв`язку з відсутністю в атрибутах файлів та файловій системі такої інформації ( а.с.178-180 т.3 ).

На огляді речових доказів по кримінальному провадженні сторони кримінального провадження не наполягали.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастро проти Португалії" від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя, на недоторканість житла, тощо.

Ці висновки ЄСПЛ повністю узгоджуються з законодавством України, яке передбачає, що збирання, перевірка та оцінка доказів можливі лише в порядку, та у спосіб, передбачений законом.

Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази суд визнає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки, ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.
Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, характеризується прямим умислом і корисливим мотивом.
Суб`єкт злочину усвідомлює, що майно, яким він протиправно розтрачає, є для нього на даний момент чужим і він не має на нього права; розтрата цього майна здійснюється всупереч волі його власника чи іншої особи, у володінні якої воно знаходиться, але, незважаючи на це, він бажає його розтратити або обернути на свою користь чи користь інших осіб.
В результаті розтрати чужого майна винний або інші особи одержують фактичну можливість володіти, користуватися чи розпоряджатися таким майном як своїм власним, а власник цього майна такої можливості позбавляється.
У відповідності до п.23 ППВСУ N 10 від 06.11.2009 року в статті 191 КК України передбачено відповідальність за три форми вчинення злочину - привласнення, розтрату або заволодіння майном шляхом зловживання службовим становищем.
Предметом привласнення та розтрати є лише те чуже майно, яке було ввірене винній особі чи перебувало в її законному віданні, тобто таке майно, що знаходилося в неї на законних підставах і стосовно якого вона здійснювала повноваження щодо розпорядження, управління, доставки використання або зберігання тощо. При привласненні ці повноваження використовуються для обернення винною особою майна на свою користь, а при розтраті - на користь інших осіб, зокрема це може бути відчуження майна іншим особам для споживання, як подарунок чи товар, в обмін на інше майно тощо.
Розтрата - це незаконне і безоплатне витрачання (споживання, продаж, безоплатну передачу, обмін, передачу в рахунок погашення боргу тощо) винним чужого майна, яке йому ввірене чи перебувало в його віданні.
В результаті розтрати винний поліпшує майнове становище інших осіб шляхом безпосереднього споживання ними незаконно вилученого майна, позбавлення їх за рахунок витрачання такого майна певних матеріальних витрат, збільшення доходів інших осіб.
Діяння може кваліфікуватися як розтрата лише у тому разі, коли його предметом виступає майно, яке було ввірене винному чи було в його віданні, тобто воно знаходилось у правомірному володінні винного, який був наділений правомочністю по розпорядженню, управлінню, доставці або зберіганню такого майна.
Така правомочність може обумовлюватись службовими обов`язками, договірними відносинами або спеціальним дорученням.
Як встановлено в судовому засіданні , відповідно до наказу №98 від 02.11.2005 року обвинувачена ОСОБА_81 ( ОСОБА_13 ) була прийнята на посаду старшого бухгалтера- контролера по обслуговуванню юридичних осіб у Рожнятівське відділення ВАТ Державний Ощадний банк України ( а.с.99 т.2). В судовому засіданні встановлено що обвинувачена ОСОБА_13 з 2010 року працювала на посаді старшого контролера - касира .
Згідно посадової інструкції старшого контролера - касира , яка була затверджена 16 вересня 2010 року керуючою філією Рожнятівського відділення ВАТ Державний Ощадний банк України, старший контролер - касир здійснює своєчасне та якісне виконання обов`язків, виходячи із завдань покладених на ТВБВ, зокрема здійснює ідентифікацію клієнтів при проведенні операцій , відкриття/закриття та ведення рахунків фізичних осіб в національній (а.с. 100 т.2). З даною посадовою інструкцією обвинувачена ОСОБА_13 була належним чином ознайомлена.
Відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 15.09.2010 року на обвинувачену ОСОБА_13 покладено повну матеріальну відповідальність за безпеку збереження довірених їй установою банку цінностей, у зв`язку з чим вона зобов`язується обережно поводитись з переданими їй на зберігання або на інші цілі матеріальними цінностями і вжити заходи щодо запобігання шкоди , своєчасно повідомляти установи банку про усі обставини, що загрожують безпеці зберігання довірених їй цінностей, суворо дотримуватись встановлених правил здійснення операцій з цінностями і їх зберігання, не розголошувати ніде, ніколи і ні за яких обстави відомі їй операції щодо зберігання цінностей, їх відправки, перевезення, охорони, сигналізації , а також службові доручення щодо каси (а.с. 106 т.2).
Відповідно до наказу №8 від 19.05.2008 року обвинувачена ОСОБА_14 була прийнята на посаду старшого контролера - касира у Рожнятівське відділення ВАТ Державний Ощадний банк України ( а.с.101 т.2).
Згідно посадової інструкції старшого контролера - касира , яка була затверджена 04 січня 2010 року керуючою філією Рожнятівського відділення ВАТ Державний Ощадний банк України, старший контролер - касир здійснює своєчасне та якісне виконання обов`язків, виходячи із завдань покладених на ТВБВ, зокрема здійснює ідентифікацію клієнтів при проведенні операцій , відкриття/закриття та ведення рахунків фізичних осіб в національній (а.с. 102 т.2). З даною посадовою інструкцією обвинувачена ОСОБА_14 була належним чином ознайомлена.
Відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 12.01.2010 року на обвинувачену ОСОБА_14 покладено повну матеріальну відповідальність за безпеку збереження довірених їй установою банку цінностей, у зв`язку з чим вона зобов`язується обережно поводитись з переданими їй на зберігання або на інші цілі матеріальними цінностями і вжити заходи щодо запобігання шкоди , своєчасно повідомляти установи банку про усі обставини, що загрожують безпеці зберігання довірених їй цінностей, суворо дотримуватись встановлених правил здійснення операцій з цінностями і їх зберігання, не розголошувати ніде, ніколи і ні за яких обстави відомі їй операції щодо зберігання цінностей, їх відправки, перевезення, охорони, сигналізації , а також службові доручення щодо каси (а.с. 105 т.2).
Однак всупереч посадової інструкції та договорів про повну матеріальну відповідальність обвинувачені при закритті депозитного вкладу та видачі коштів не провели повну ідентифікацію клієнта, в тому числі в установі банку, а не поза її межами, не перевірили наявності у нього ощадної книжки та договору про відкриття депозитного рахунку, видали депозитний вклад іншій особі, поза межами установи банку, тобто передали майно (грошові кошти- депозит), яке було їм ввірене, тобто яке знаходилось у правомірному володінні винних, які були наділені правомочністю по розпорядженню, управлінню, зберіганню такого майна.
Доводи обвинувачених про те, що вони не порушували нормативно правових документів банку при видачі депозитного вкладу, діяли відповідно до посадових інструкцій, в повній мірі при видачі депозиту ідентифікували особу вкладника, спростовуються матеріалами кримінального провадження, які досліджені під час судового розгляду, показами потерпілого та показами свідків.
З досліджених матеріалів справи та з показів свідків встановлено, що вкладнику ОСОБА_68 на час відкриття депозитного рахунку в 2006 році видавалась ощадна книжна та відповідний договір. Як пояснили в судовому засіданні свідки, у разі видачі ощадної книжки, дані про те заносились у відповідну програму, ставилась відмітка про видачу ощадної книжки.
Крім того, встановлено, що у спадкоємців після смерті ОСОБА_65 на руках був оригінал ощадної книжки на відкриття депозитного рахунку в доларах та договір.
Однак, судом встановлено, що при закритті депозиту обвинуваченою ОСОБА_13 не було належним чином перевірено наявність у вкладника ощадної книжки, не вилучено її при видачі депозиту, або у разі її відсутності не вчинено відповідних дій, які передбачені документами банку при втраті вкладником виданої ощадної книжки.
Також судом встановлено, що при закритті депозитного рахунку 06.11.2010 року на відповідних документах, які підписуються вкладником при отриманні вкладу, підпис вкладника ОСОБА_20 зроблений не ним, а іншою особою, що свідчить про неправильну ідентифікацію особи-вкладника обвинувачними.
Крім того, як вказала в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_13 до неї з проханням видати депозитний вклад, нібито для її кума, прийшла ОСОБА_19 та принесла паспорт на ім`я ОСОБА_20 . Після того як вона перевірила наявність вкладу по паспорту ОСОБА_20 , який їй дала ОСОБА_19 , вона розпочала процедуру закриття вкладу і видрукувала необхідні для цього документи. Ідентифікація клієнта проводилась після початку процедури закриття вкладу на вулиці, останній сидів в машині і у відділенні банку не заходив, тому вона сама пішла з приміщення банку разом з ОСОБА_19 до машини, в якій перебував ОСОБА_20 і там ОСОБА_19 передала ОСОБА_20 підписати документи. Чоловік в машині був схожий на того чоловіка, фотографія якого була в паспорті ОСОБА_20 , а тому сумнівів у неї в тому, що це був дійсно вкладник, не було. Після чого вона, повернувшись в банк, звіривши дані паспорта, підпис клієнта, на документах, які він підписав з тим, який був у неї, і які були візуально схожі, закрила депозитний рахунок і передала відповідні документи ОСОБА_25 для видачі коштів. Також ОСОБА_13 зазначила, що про наявність ощадної книжки у ОСОБА_20 її ніхто не повідомляв, ОСОБА_19 вказувала, що ощадна книжка не видавалась. Крім того, зазначала, що вона не звіряла паспорт ОСОБА_20 з копією паспорта, яка знаходилась в банку, а в програмі запису про те, що видавалась клієнту ощадна книжка вона не бачила, тому і закрила вклад. Інформацію в паперовому варіанті про вкладника вона не перевіряла.
ОСОБА_13 в своїх показах не зазначала про те, що при спілкуванні з ОСОБА_20 вона уточнювала у нього інформацію про видачу йому при здійсненні вкладу ощадної книжки та відповідного договору, коли виходила до нього на вулицю.
З даних показів можна зробити висновок, що контролер ОСОБА_13 проводила ідентифікацію клієнта при видачі депозитного вкладу на ім`я ОСОБА_65 , яку повинна була зробити належним чином відповідно до своїх посадових обов`язків, з грубим порушенням нормативно-правових документів банку та своїх посадових обов"язків, поза межами установи банку, та не пересвідчившись в особі, не пересвідчившись у наявності чи відсутності ощадної книжки , здійснила операції по закритті вкладу.
Як вказала в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_14 для отримання коштів по депозиту, людина повинна особисто підійти до неї з паспортом, вона звіряє документи, перевіряє чи та людина підписала документи і також дає цій людині документи на підпис. Людину з паспортом перевіряє візуально, паспорт особа подає їй у віконечко. Однак при видачі депозиту на ім`я ОСОБА_20 клієнт у віділенні банку не заходив, перед видачею коштів особу, якій видається депозит, вона не перевіряла. Перевірила тоді, коли виносила кошти до машини, де спочатку клієнту віддала гроші, а потім він підписав їй відповідні квитанції, тобто ідентифікація особи відбувалася поза межами банківської установи. Також вказала, що була переконана, що це вкладник, оскільки бачила його, коли він сидів в машині, спілкувалась з ним, бачила його паспорт.
Крім того, ОСОБА_23 зазначила, що до того часу, як вона занесла в касу кошти, які дала ОСОБА_33 , яких не вистачало для видачі вкладу, ОСОБА_34 вже оформила видачу депозиту, а вже потім внесла кошти ОСОБА_33 в касу.
З даних показів можна зробити висновок, що касир ОСОБА_14 провела видачу коштів (вкладу) з грубим порушенням нормативно-правових документів банку та своїх посадових обов"язків, поза межами установи банку, без належеної ідентифікації клієнта, та без перевірки правильності та повноти оформлення переданих контролером документів.
Також судом встановлено, що обвинувачені мали можливість видалити інформацію про наявність чи відсутність ощадної книжки, як і можливість видалити іншу інформацію по депозиту.
Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, закриття депозиту відбувалося по закінченню робочого часу, що є неприпустимим.
Вище наведене свідчить в даному випадку про умисні дії обвинувачених .
Також суд звертає увагу й на те, що як обвинувачена ОСОБА_13 , так і обвинувачена ОСОБА_14 неодноразово змінювали свої покази, як під час службового розслідування, так і під час досудового слідства та судового розгляду. Таку поведінку обвинувачених та не визнання ними вини суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.
Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку , що вина ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у вчиненні інкримінованого їм кримінальному правопорушенні знайшла своє підтвердження та кваліфікує їх дії за ч. 5 ст.191 КК України, як розтрата чужого майна, яке їм було увірене, вчинена за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах .
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_13 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, відповідно до ст.12 КК України, розмір завданих збитків, дані про особу винної, зокрема її вік, стан здоров`я, те, що обвинувачена ОСОБА_13 за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризувалась по місцю праці, раніше не притягалася до кримінальної відповідальності.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_13 , судом не встановлено.
Також суд враховує й те, що збитки завдані кримінальним правопорушенням, обвинуваченою не відшкодовані.
За таких обставин, враховуючи позицію прокурора, який просив призначити ОСОБА_13 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у вигляді 9 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю строком на 3 роки та з конфіскацією майна, думку потерпілого, який при призначенні покарання покладався на розсуд суду, думку захисника та самої обвинуваченої, які просили її виправдати, суд, реалізовуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченій ОСОБА_13 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.5 ст.191 КК України з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та з конфіскацією майна..
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнімдля виправлення обвинуваченої ОСОБА_13 та попередження нових кримінальних правопорушень.

При вищенаведених обставинах суд не вбачає можливості застосування відносно обвинуваченої ст. 69 чи ст. 75 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_14 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину , відповідно до ст.12 КК України, розмір завданих збитків, дані про особу винної, зокрема її вік, стан здоров`я, те, що обвинувачена ОСОБА_14 за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризувалась по місцю праці, раніше не притягалася до кримінальної відповідальності.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, судом не встановлено.
Також суд враховує й те, що збитки, завдані кримінальним правопорушенням, обвинуваченою не відшкодовані.
За таких обставин, враховуючи позицію прокурора, який просив призначити ОСОБА_14 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю строком на 3 роки та з конфіскацією майна, думку потерпілого, який при призначенні покарання покладався на розсуд суду, думку захисника та самої обвинуваченої, які просили її виправдати, суд, реалізовуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченій ОСОБА_14 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.5 ст.191 КК України з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та з конфіскацією майна..
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнімдля виправлення обвинуваченої ОСОБА_14 та попередження нових кримінальних правопорушень.

При вищенаведених обставинах суд не вбачає можливості застосування відносно обвинуваченої ст. 69 чи ст. 75 КК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у відповідності до ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинувачених в солідарному порядку.

Відповідно до ст.129 КПК України , ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.
Що стосується цивільного позову ПАТ «Державний ощадний банк України» ( в подальшому змінено назву на АТ «Державний ощадний банк України» а.с.115 т.5) до ОСОБА_13 , ОСОБА_14 про відшкодування майнової шкоди, то суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
АТ «Державний ощадний банк України» подало позов до ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 38 19,80 доларів США, 3745 грн. судового збору та 3784,99 грн. витрат банку, понесених в ході розгляду цивільної справи.
Представник цивільного позивача в судовому засіданні даний позов підтримав повністю, просив задоволити.
Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Рожнятівського районного суду від 26.12.2013 року, залишеного без змін Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 29.04.2014 року, задоволено позов ОСОБА_42 та ОСОБА_85 до ПАТ «Ощадбанк» про визнання права на спадкування та витребування коштів, згідно якого з ПАТ « Ощадбанк» на користь позивачів (як спадкоємців по закону) в рівних частинах стягнуто кошти в сумі 38191,8 дол. США по депозитному рахунку 2630/203 від 01.09.2006 року відкритого на ОСОБА_15 та 3475 грн. судових витрат ( а.с.202-210 т.2).

На даний час обвинуваченими добровільно завдану шкоду не відшкодовано. Цивільний позов останні не визнають. Тому суд приходить до висновку, що з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 слід стягнути на користь АТ «Державний ощадний банк України» зазначену суму матеріальної шкоди в солідарному порядку.
Що стосується стягнення з обвинувачених витрат банку, понесених в процесі розгляду цивільної справи в сумі 3784,99 грн., то дані витрати нічим не підтверджені, тому в задоволенні цивільного позову в даній частині слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 129, 368, 373, 374, 376 КПК України,ст. ст. 50,65 КК України,ст.ст. 1166 ЦК України, суд,
у х в а л и в :
ОСОБА_13 визнати винуватою за ч.5 ст.191 КК України та призначити покарання 7 (сім) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з матеріальними цінностями в банківських установах на строк 2 (два) роки та з конфіскацією майна, яке є власністю ОСОБА_13 ..

ОСОБА_14 визнати винуватою за ч.5 ст.191 КК України та призначити покарання 7 (сім) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з матеріальними цінностями в банківських установах на строк 2 (два) роки та з конфіскацією майна, яке є власністю ОСОБА_14 .

Строк відбуття покарання ОСОБА_13 та ОСОБА_14 рахувати з моменту приведення вироку у виконання.

Речові докази:

-прибутковий касовий ордер №944 від 01.09.2006 та картку із зразком підпису ОСОБА_15 , які знаходяться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження (т.2 а.с.136);

-квитанцію № 3 від 06.10.2010 та квитанцію № 4 від 06.10.2010 про здійснення валютно-обмінних операцій, які знаходяться при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження (т.2 а.с.218);

-заяву на переказ готівки №5 від 06.11.2010 в сумі 5000 доларів США та заяву на видачу готівки № 22 від 13.11.2010 в сумі 4000 доларів США , які знаходяться при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження (т.3 а.с.102);

-паспорт гр. України на ім`я ОСОБА_15 серії НОМЕР_3 виданий Долинським РВ УМВС 08.09.1999, паспорт гр.України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_15 та ощадну книжку книжку по рахунку НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_15 , які знаходяться при матеріалах кримінального провадження, знищити (т.3 а.с.107).

Стягнути з ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_6 та ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_7 , в солідарному порядку, 4523,96 грн. за проведення експертиз в рамках кримінального провадження ( 392 грн. - за висновок експерта № 9/03234 від 19.06.2013; 489 грн. - за висновок експерта № 09/03-613 від 26.12.2013; 737,88 грн. - за висновок експерта № 09/07-363 від 20.08.2014; 737,88 грн. - за висновок експерта № 403 від 12.09.2014; 393,12 грн. - за висновок експерта № 09/07-459 від 06.10.2014; 1 774,08 грн. - за висновок експерта № 9/26-165 від 27.11.2014).

Цивільний позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_6 та ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_7 , в солідарному порядку, на користь АТ «Державний ощадний банк України » в особі територіального відокремленого без балансового відділення 10008/0108 смт. Рожнятів філії - Івано-Франківського обласного управління АТ «Ощадбанк» матеріальну шкоду в розмірі 38 191,80 доларів США та 3475 гривень.

В задоволенні решти позову відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подання апеляції протягом 30 діб з часу проголошення.

Головуючий:

Суддя:

Суддя :