Справа №487/7646/19
Провадження №1-кс/487/2540/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2022 Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту,-

ВСТАНОВИВ:
16.11.2022 ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив скасувати арешт на 300 дол. США, флеш накопичувачів, ключ алмаз, який накладено ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва 15.10.2019.

Дослідивши матеріали клопотання та надані докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до п.18 ч.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК).
Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-538/0/4-13 від 5 квітня 2013 "Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контрою за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження", судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування з урахуванням положень ч.6 ст. 9 КПК України, правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду інших клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом, в тому числі й скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування.

Таким чином, визначальним фактором для вирішення питання територіальної підсудності є місце знаходження відповідного органу.

Крім того, Листом Державного бюро розслідувань (вх.№ 199/1/157-21 від 02.09.2021 року) та Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (вих.№ 675/0/158-21 від 10.09.2021 року) повідомлено про зміну місць розташування органів досудового розслідування Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яке поширюється свою діяльність та Кіровоградську, Миколаївську, Одеську області, а саме: Перший слідчий відділ (з дислокацією у місті Миколаєві) під територіальною юрисдикцією Заводського районного суду міста Миколаєва; Другий слідчий відділ (з дислокацією у місті Одесі) під територіальною юрисдикцією Київського районного суду міста Одеси; Третій слідчий відділ (з дислокацією у місті Кропивницькому) під територіальною юрисдикцією Кіровського районного суду міста Кропивницький.

Як було встановлено, клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна подано в рамках кримінального провадження № 0000752 від 28.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, досудове розслідування в якому здійснює Другий слідчий відділ СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві, тобто за підсудністю дане клопотання не може бути розглянуто слідчим суддею Заводського районного суду м.Миколаєва.

Згідно п.2 ч.2 ст. 304 КПК України, клопотання повертається, якщо воно не підлягає розгляду в цьому суді.

З урахуванням викладеного, клопотання про скасування арешту майна, слід повернути ОСОБА_2 для звернення до належного суду.

Керуючись ст.ст. 3,9, 174, 304, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання про скасування арешту майна - повернути ОСОБА_2 , для подачі до належного суду.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1