Справа № 638/4776/22
Провадження № 1-кп/638/1205/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001607 від 31 травня 2022 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Антрацит, Луганської області, громадянки України, яка має вищу освіту, не є депутатом, на утриманні малолітніх дітей не має, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України,

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України. Обвинувальний акт внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001607 від 31 травня 2022 року.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження відносно ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики встановлені слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора заперечував. Зазначив, що ризики зазначені прокурором не підтвердженні належними доказами. Обвинувачена не збирається переховуватись від суду оскільки має постійне місце проживання у м. Харкові. Просив застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням засобів електронного контролю. Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 підтримав думку ОСОБА_4 .

Обвинувачена ОСОБА_6 підтримала думку своїх захисників.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

03 листопада 2022 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова обрано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01 січня 2023 року до 13:20 год. без визначення розміру застави.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

При вирішенні питання про необхідність ув`язнення особи вагомою підставою є ризик переховування цієї особи від правосуддя та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

Згідно п. 4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Злочин, в учиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , відповідно до ч.6 ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої судом враховується наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачена може переховуватись від суду, оскільки ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене позбавлення волі до 12 років, крім того обвинувачена має родичів на тимчасово окупованої території України, до яких може виїхати з метою уникнення відповідальності.

Доказів на підтвердження інших ризиків, зазначених прокурором, суду не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що продовжують існувати ризики, встановлені судом під час обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд враховує, що ОСОБА_6 не працює, раніше не судима, на утриманні малолітніх дітей не має, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання винною у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачуються, дані про особу обвинуваченої, суд вважає, що застосування відносно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.1 ч. 1 ст.177 КПК України, тому вважає за необхідне продовжити обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

При цьому суд зазначає, що обвинувачена підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років.

Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Однак тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, який полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установу тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням режиму цієї установи.

У частині першій статті 183 Кодексу визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме справу «Харченко проти України», за якою встановлено порушення вимог п.3 ст. 5 Конвенції щодо надмірного тривалого тримання особи під вартою, а також те, що національні суди не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.

По справі «Мамедова проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, які мають бути чітко сформульовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року у справі «Яблонський проти Польщі», від 23 вересня 1998 року у справі «І.А. проти Франції», від 04 жовтня 2001 року у справі «Іловецький проти Польщі»).

Враховуючи наведене, суд приймає до уваги, що обвинувачена перебуває під вартою тривалий проміжок часу, а саме з 21 квітня 2022 року та ризики на які посилається прокурор суттєво зменшились, тому дійшов висновку про визначення застави обвинуваченій.

З зазначених вище підстав, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченої, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначає заставу достатню для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 200 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 496 200 грн.

Керуючись ст.ст. 183, 291 КПК України суд,-

постановив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 19 лютого 2023 року до 13:20 год.

Встановити ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 200 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних, а саме у розмірі 496 200 (чотириста дев`яносто шість двісті) грн., яку може бути внесено як самою обвинуваченою так і іншою фізичною особою на наступні реквізити одержувач ТУ ДСА України в Харківській області (рахунок UA0006674 , МФО 820172, код отримувача 26281249, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, призначення платежу застава згідно КПК по справі №639/4776/22, від____________, за (ПІБ)_________________(Дзержинський районний суд м.Харкова)).

В разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_6 з-під варти у зв`язку з внесенням застави вона буде вважатися такою особою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

1. прибувати за кожною вимогою до суду;

2. повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_6 на строк не більше двох місяців.

В разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_7 ОСОБА_8