УХВАЛА

19 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 328/3233/18

провадження № 51-4666ск21

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на вирок Михайлівського районного суду Запорізької області від 01 жовтня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 травня 2022 року щодо ОСОБА_5 ,

встановив:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку та клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Перевіривши порядок і строки касаційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Порядок обчислення процесуальних строків передбачено ст. 115 КПК. Частиною 4 вказаної статті процесуального закону встановлено, що при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.

Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, оскаржувана ухвала Дніпровського апеляційного суду постановлена 04 травня 2022 року, а тому останнім днем подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції для захисника, було 04 серпня 2022 року.

Проте адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою лише 11 квітня 2023 року (згідно з відбитком поштового штемпеля на конверті), тобто поза межами строку встановленого ст. 426 КПК на касаційне оскарження.

Між тим адвокат ОСОБА_4 порушує питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження судових рішень.

Суть аргументів захисника щодо поновлення строку на касаційне оскарження фактично зводиться до необізнаності ОСОБА_5 про порядок та строки на касаційне оскарження та отримання останнім копії ухвали суду апеляційної інстанції із запізненням через те, що він переїжджав з одної установи виконання покарань до іншої.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

Однак наведені в клопотанні захисника обставини не належать до зазначених вище, а тому їх не можна визнати поважними, та такими, що об`єктивно перешкоджали стороні захисту в реалізації права на касаційне оскарження судових рішень у порядку та строки визначені законом.

Згідно з матеріалами провадження ОСОБА_5 отримав копію ухвали суду апеляційної інстанції 27 травня 2022 року, а звернувся зі скаргою 10 лютого 2023 року, що значно перевищує встановлений кримінальним процесуальним законом строк на касаційне оскарження.

До того ж клопотання захисника не містить вагомих аргументів того, що ОСОБА_5 був обмежений у доступі до захисника.

Більше того з оскаржуваної ухвали видно, що у ОСОБА_5 був захисник, який, зокрема, подавав в його інтересах апеляційну скаргу, а тому посилання про необізнаність засудженого про порядок та строки на касаційне оскарження, у цьому випадку, не є поважними, адже засуджений був забезпечений захисником на стадії апеляційного провадження після закінчення якого, роз`яснюється строк і порядок оскарження рішення апеляційного суду.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

З врахуванням викладеного, касаційна скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 підлягає поверненню.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Відмовити захиснику ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Михайлівського районного суду Запорізької області від 01 жовтня 2020 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 04 травня 2022 року.

Касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на вирок Михайлівського районного суду Запорізької області від 01 жовтня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 травня 2022 року щодо ОСОБА_5 , повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги невідкладно надіслати адвокату ОСОБА_4 , разом з його касаційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3