Справа № 185/1440/23
Провадження № 1-кп/185/460/23
У Х В А Л А

03 квітня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000661 від 08 листопада 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_3 , зазначивши, що остання може переховуватися від суду, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання у випадку визнання її винуватою у вчиненні злочину, також існує ризик незаконного впливу обвинуваченої на свідків, які на даний час не допитані судом, з метою схилення останніх до зміни показів та відмови від показів взагалі, що у свою чергу зашкодить вирішенню завдань кримінального судочинства та перешкоджатиме ефективному, повному, всебічному та неупередженому розгляду справи, враховуючи те, що на даний час справу не розглянуто та не досліджено докази по справі. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить встановлення ОСОБА_3 стійких тісних особистих відносин з представниками РОВ, які були присутні в с. Невське Сватівського району Луганської області під час його окупації, що в подальшому може призвести до підтримання обвинуваченою зв`язків з останніми, вчинення нею діяльності, спрямованої на допомогу державі-агресору, що є неприпустимим в умовах продовження збройної агресії та ведення бойових дій та становить безпосередню загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності, конституційному ладу та іншим національним інтересам України, а також використання відносин, встановлених із представниками РОВ, з метою ухилення від кримінального переслідування

На даний час вищезазначені ризики, на думку прокурора, продовжують існувати, тому з метою їх запобігання, досягнення дієвості даного кримінального провадження необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою.

Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник заперечували проти продовження строку тримання під вартою. Прохали застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за адресою проживання її матері. Вказали, що на свідків впливати не можливо, бо вони проживають за невідомими адресами.. Також вона має двох дітей. З`ясувавши думку сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

У ст. 178 КПК України передбачений перелік обставин, що враховуються судом при вирішенні питання про запобіжний захід, серед яких вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Так, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого щодо обвинуваченої ОСОБА_3 закінчується 07 квітня 2023 року.

Як встановлено, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Так, згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України - при оцінці існування ризику кримінального провадження, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід враховувати, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання винним в інкримінованих злочинах.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування».

Дані обставини свідчать про наявність ризику залишення обвинуваченою свого місця проживання (у випадку застосування щодо неї більш м`якого запобіжного заходу) з метою переховування від суду.

Водночас суд враховує ризик можливого впливу на свідків, адже судовий розгляд даного кримінального провадження станом на 03 квітня 2023 року не розпочато, а свідки не допитані, в той же час анкетні дані обвинуваченій відомі.

Що стосується ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, то суд вважає, що даний ризик не має місце, оскільки ОСОБА_3 є раніше не судимою особою. Доводи прокурора про те, що ОСОБА_3 може вчинити інші кримінальні правопорушення без відповідної підозри та внесення відповідних відомостей до ЄРДР є передчасними.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дані про особу обвинуваченої, дані про можливість ухилення від суду, разом з тяжкістю пред`явленого обвинувачення свідчать на користь позиції сторони обвинувачення. Альтернативні запобіжні заходи (без врахувань положень ч. 6 ст. 176 КПК України ) на даний час не попередять вказані ризики, тому з метою запобігання їм суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою. Задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України вважає за необхідне визначити обвинуваченій розмір застави, враховуючи матеріальний та сімейний стан.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом не встановлено.

Так, з урахуванням майнового становища обвинуваченої, тяжкості кримінального правопорушення, в якому вона обвинувачується, в умовах воєнного стану, суд вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 80 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 214720 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 183, 331, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 01 червня 2023 року.

Розмір застави визначити в сумі 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн.

У разі внесення застави на обвинувачену покласти обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- не спілкуватись із свідками відповідно до реєстрів матеріалів досудового розслідування.

Строк дії ухвали в частині продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 01 червня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для осіб, які перебувають під вартою, - протягом того же строку з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1