Справа № 466/6381/22
Провадження № 1-кп/466/717/22
У Х В А Л А

08 листопада 2022 року м.Львів
Шевченківський районний суд м. Львова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретаря с/з ОСОБА_2 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №00000063 від 13 січня 2022 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова Львівської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працездатного, не працевлаштованого, раніше неодноразово судимого, останній раз 30.06.2020 вироком Франківського районного суду м.Львова до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 1 день, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час утримується в ДУ «Львівська установа виконання покарань №19
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.4 ст.185, ч.2 ст.15-ч.4 ст.185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
у с т а н о в и в:
в провадженні Шевченківського районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.4 ст.185, ч.2 ст.15-ч.4 ст.185 КК України.
01.11.2022 прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні подала клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 строком на 60 днів з визначенням застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 99240 грн. Клопотання вручене обвинуваченому 01.11.2022 року.
Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.4 ст.185, ч.2 ст.15-ч.4 ст.185 КК України, а саме у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, також у таємному викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.4 ст.185, ч.2 ст.15-ч.4 ст.185 КК України. Зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінальних правопорушень доводиться зібраними у кримінальному провадженні, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , протоколом затримання особи ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, речовими доказами та іншими доказами у кримінальному провадженні. Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, санкцією ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Крім того, ОСОБА_3 ніде не працевлаштований, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей та батьків похилого віку не має, не встановлено тяжких хворіб та інвалідності, які б перешкоджали утриманню останнього під вартою, та свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.
В обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначає, що ОСОБА_3 не має міцних соціальних зв`язків, на його поведінку ніхто немає впливу, а тому він буде мати можливість переховуватись від слідства та суду з метою ухилення притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких.
Вважаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вище вказаним ризикам, прокурор просить продовжити строк тримання під вартою на 60 діб та з уточненням розміру, визначити заставу в розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримала, просила задовольнити. Просила відмовити в задовленні усного клопотання захисника про застосування запобіжного заходу цілодобовий домашній арешт.
Захисник обвинуваченого та обвинувачений щодо клопотання заперечили частково та просили застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. Адвокат ОСОБА_5 подала копії документів щодо незадовільного стану здоровя обвинуваченого, місце його реєстрації, копії народження сина ОСОБА_10 2012 р.н., довідку щодо стану здоровя матері. Також зазначила, що її довірителю призначене лікування за виграним грандом та останній має періодично здійснювати обстеження в лікарів. З урахуванням зазначених обставин, вважає, що слід змінити запобіжний захід на більш мякий і тому обвинувачений ОСОБА_3 може відбувати домашній арешт за місцем проживання.
Потерпілі в судове засідання не прибули, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності.
Заслухавши думку прокурора, пояснення захисника, обвинуваченого, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, а захисника про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт слід відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
01.11.2022 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 01.08.2022 щодо ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави в розмірі 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99240 грн.
Ухвалою суду від 13.09.2022 продовжено строк тримання під вартою до 11.11.2022 року з визначенням застави в розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
У відповідності до ст.21 Конституції України гарантовано право на свободу та особисту недоторканність та передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
У рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, визначено, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, ухилення від явки до суду, вчинення іншого злочину.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м"яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.
Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , протоколом затримання особи ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, речовими доказами та іншими доказами у кримінальному провадженні.
Судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків. Однак, враховуючи реальне існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров"я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини, утриманців, постійного місця роботи або навчання, репутацію обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей.
Судом встановлено, що на час розгляду клопотання щодо обваинуваченого в судах знаходяться на розгляді чотири обвинувальні акти. Остання подія вчинення кримінального правопорушення датована 31.07.2022 року. Отже, після скерування: 31.01.22, 20.05.22 та 17.06.22 обвинувальних авктів до суду, обвинувачений продовжував протиправну діяльність.
Щодо можливості проведення лікування за межами установи № 19.
З оглянутих в судовому засіданні медичних довідок вбачається, що направлення на лікування за джерелом фінансування Програма державних фінансових гарантій медичного обслуговувіання населення було виписане 07.06.2022 року. Термін дії направлення до 07.06.2023 року. При цьому з обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, подія якого відбулася 14.06. та 31.07.2022, вже після отримання направлення. Таким чином дії обвинуваченого вказують на його протиправну поведінку впродовж терміну, до його затримання.
До того ж стороною захисту не надано доказів відсутності можливості проходження лікування в місцях попереднього увязнення.
Аналізуючи вимоги КПК України та наявні в розпорядженні суду документи, які додані прокурором в підтримку заявленого клопотання, суд приходить до висновку, що кримінальні правопорушення в яких обвинувачується ОСОБА_3 є обґрунтованим та відноситься до тяжких злочинів, згідно ст.12 КК України.
Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право визначити розмір застави у кримінальному провадженні, при цьому така застава має бути визначена з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Суд приходить переконання, що розмір застави достатній для забезпечення поведінки обвинуваченого має бути у виді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що заявлене клопотання прокурора є підставним і таким, що підлягає до задоволення.
Надані докази сторони захисту не стверджують можливості застосування до обвинуваченого більш мякого запобіжного заходу, у т.ч і домашній арешт. Отже усне клопотання захисника не підлягає до задовлення.
Керуючись ст. 177, 183 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час утримується в ДУ «Львівська установа виконання покарань №19 - на 60 (шістдесят) днів з 09 листопада 2022 року до 07 січня 2023 року включно.
Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України, визначити запобіжний захід у вигляді застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49620 (сорок девять тисяч шістсот двадцять гривень 00 коп.), яка може бути внесена іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для зарахування коштів, внесених у вигляді застави (частки майна, попередньо визначеної суми судових витрат тощо), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742, банк отримувача ДКСУ, м.Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0000757.
Заставодавець має право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обовязки :
1) прибувати за кожною вимогою до суду;
2) не відлучатися за межі м. Львова, без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;
6) не вчиняти інших кримінальних правопорушень передбачених КК України.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 07 січня 2023 року.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Львівського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань.
Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Львівського слідчого ізолятора негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_3 з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора Галицької Окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 та суд.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Копію ухвали вручити прокурору ОСОБА_4 , захиснику ОСОБА_5 , обвинуваченому ОСОБА_3 та скерувати начальнику державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» /м.Львів, вул. Городоцька, 20/ - для відома. Повний текст ухвали виготовлений 09.11.2022.

Суддя ОСОБА_1