Справа № 201/4072/23
Провадження № 1-кс/201/1437/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2023 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, внесене під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001331 від 13.06.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування слідчий вказав на те, що у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 30 травня 2022 року, ОСОБА_6 , перебуваючи у не встановленому досудовим розслідуванням місці на території м. Маріуполь Донецької області, достовірно володіючи інформацією, що з 24.02.2022 року підрозділами збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації здійснено повномасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна та розуміючи, що вчиняються дії, направлені на зміну меж території України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, свідомо та добровільно прийняв рішення у період воєнного стану перейти на бік ворога, тобто на сторону окупаційної влади Російської Федерації, з метою вчинення дій на шкоду державній безпеці України, а також надавати представникам Російської Федерації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, встановленні окупаційного режиму на тимчасово захопленій території м. Маріуполя Донецької області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , будучи до 26.04.2022 року начальником електротехнічного відділу Запорізького регіонального центру обслуговування мережі Південного територіального управління обслуговування мережі ПрАТ «НЕК Укренерго» у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 30 травня 2022 року після повної окупації військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації території м. Маріуполя Донецької області, тобто після 01.03.2022 року, перебуваючи на території м. Маріуполь, за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, Центральний район, вул. Войніч, буд. 2, усвідомлюючи, що в Україні введено воєнний стан, керуючись ідеологічними та корисливими мотивами, добровільно погодився на співпрацю з окупаційною владою Російської Федерації, зокрема прийняв пропозицію невстановленої досудовим розслідуванням особи та обійняв посаду, пов`язану з провадженням господарської діяльності, а саме так званий «директора «Техническая единица «Мариупольские магистральные сети» Государственного унитарного предприятия Донецкой народной республики «Государственная магистральная сетевая компания» (далі «ТЕ Мариупольские магистральные сети»).

Перебуваючи на посаді директора «ТЕ Мариупольские магистральные сети» ОСОБА_6 у вказаний період часу був наділений повноваженнями щодо: формування адміністрації підприємства; видання наказів і розпоряджень, надання доручень; організації виробничо-господарської, соціально-побутової та інших видів діяльності підприємства; щодо призначення на посади і звільнення з посад працівників підприємства, незалежно від займаної посади; обрання форм і систем оплати праці, встановлення робітникам конкретних розмірів тарифних ставок, посадових окладів, винагород, надбавок та доплат; застосовування заходів заохочення і дисциплінарного стягнення до працівників підприємства; розпорядження коштами і майном підприємства у відповідності з статутом і діючим законодавством; забезпечення ефективного використання і збереження майна підприємства; укладання договорів, видання довіреностей, забезпечення додержання законності на підприємстві відповідно до так званого «законодательства «ДНР», метою яких є провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Так, ОСОБА_6 , співпрацюючи з окупаційною владою, перейшовши на бік ворога в умовах воєнного стану, діючи умисно на шкоду суверенітету, територіальній цілісності, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України, запровадив у так званому «ТЕ «Мариупольские магистральные сети» принципи діяльності підприємства, які суперечать чинному законодавству України.

Зокрема, протягом серпня-листопада 2022 року, ОСОБА_6 використовуючи виробничу базу «ТЕ Мариупольские магистральные сети», здійснював та продовжує здійснювати господарську діяльність у взаємодії з підрядними організаціями держави-агресора АО «СП «Энергосетьстрой», ООО «Капшин», ООО «Альпикасеть», шляхом проведення будівельних та налагоджувальних робіт на об`єктах енергетики: ПС 330кВ «Мирная», ПС 220 кВ «Азовская», високовольтних лініях ВЛ 220 кВ Старобешевская ТЕС Азовская №№1,2, 3 та на інших об`єктах визначених окупаційною владою.

Таким чином, ОСОБА_6 , не пізніше ніж з 30 травня 2022 року по даний час, добровільно, перебуваючи на території м. Маріуполь Донецької області, надав згоду та умисно очолив «Техническую единицу «Мариупольские магистральные сети» Государственного унитарного предприятия Донецкой народной республики «Государственная магистральная сетевая компания», за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, Жовтневий район, вул. Войніч, буд. 2, та здійснює провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.111-1 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням м. Маріуполь Донецької області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 28.02.2023 року опубліковано повістку про виклик особи ОСОБА_6 , на 06.03.2023 року об 11:00 годині, 07.03.2023 року об 11:00 годині та 08.03.2023 року об 11:00 годині за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0001331, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, допиту підозрюваного та проведення інших слідчих та процесуальних дій. Проте, жодного разу у призначений час громадянин України, ОСОБА_6 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим за погодженням з прокурором 28 лютого 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України.

В подальшому, постановою слідчого від 09 березня 2023 року, підозрюваного ОСОБА_6 було оголошено у розшук.

На підставі вищезазначеного, в клопотанні ставиться питання про обрання запобіжного заходу, стосовно ОСОБА_6 , у вигляді тримання під вартою, з урахуванням положень ч. 6 ст. 193 КПК України, у зв`язку з тим, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій територій, вчинив злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна, у зв`язку з чим, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання.

Вислухавши думки прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя, приходить до наступних правових висновків.

Положеннями п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 (затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2402-ІХ) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введений воєнний стан. Указом Президента України від 06.02.2023 року № 58/2023 (затверджений Законом України від 07.02.2023 року № 2916-ІХ), в Україні продовжено строк дії воєнного стану із 05.30 години 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до Наказу № 197 від 20 липня 2022 року визначено тимчасове місце дислокації слідчих підрозділів ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, а саме слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь, Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях та 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк, Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях на території Соборного району в м. Дніпрі, на період дії воєнного стану, або до прийняття окремого рішення Головою Служби безпеки України.

З матеріалів клопотання встановлено, що 13.06.2022 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001331, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Слідчим за погодженням з прокурором 28 лютого 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України.

В подальшому, постановою слідчого від 09 березня 2023 року, підозрюваного ОСОБА_6 було оголошено у розшук.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, про що свідчать, зокрема, протоколи допиту учасників кримінального провадження, а також протоколи огляду, проведені в ході досудового розслідування.

Також, на думку слідчого судді, доведеним є ризик, передбачений п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна, жодного разу за викликом у встановленому КПК України порядку до слідчого не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив, що може свідчити про бажання підозрюваного уникнути відповідальності за інкриміноване йомк діяння, а також останній може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, враховуючи, що ОСОБА_6 в теперішній час перебуває на території України, яка перебуває під контролем окупаційної адміністрації, активно співпрацює з представниками держави агресора та фактично своїми діями підтверджує намір продовжити скоєне ним кримінальне правопорушення, що надає йому можливість скоїти інше кримінальне правопорушення за відсутності контролю з боку влади України.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - далі Закон, тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блоковані) станом на 23 червня 2022 року, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 року № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 24 червня 2022 року № 134) Маріупольський район Донецької області є тимчасово окупованою територією України.

Таким чином, факт тимчасової окупації м. Маріуполь Донецької області є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження Радою національної безпеки і оборони України та Президентом України, крім того він визнаний Кабінетом Міністрів України.

Також, стороною обвинувачення доведено факт перебування підозрюваного ОСОБА_6 на зазначеній тимчасово окупованій території України, що підтверджується зібраними матеріалами в ході досудового розслідування.

Виходячи з вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання сторони обвинувачення про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Разом з цим, слідчий суддя при постановленні ухвали враховує положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, відповідно до якого, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Крім того, положеннями частини 4 ст. 197 КПК України, встановлено, що у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 197, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений о 16.00 годині 10 квітня 2023 року.

Ухвала, щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1