Номер провадження: 11-сс/813/1517/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

22.11.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Одеського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

володільців майна - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника володільців майна адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду міста Одеси від 18 жовтня 2022 року про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Вищевказаною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 та накладено арешт на нерухоме майно, а саме гаражне приміщення, загальною площею 60,2 квадратних метри, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101) та на гаражне приміщення, загальною площею 60,7 квадратних метри, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101) із забороною будь-яким особам володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеним майном до часу остаточного вирішення його долі правомочним органом

Не погодившись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_8 та ОСОБА_7 подали на неї апеляційні скарги, які є ідентичними за змістом, в яких просять оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити в задоволенні клопотання прокурора.
Апеляційні скарги мотивовані доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали та ухвалення її з істотним порушенням вимог КПК України.

Зокрема, апелянти вказують на те, що арешт на майно накладено в порушення вимог ст. 170 КПК України, оскільки відсутні сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягненню з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди,

Також, на переконання апелянтів, слідчий суддя не перевірив наявність правих підстав для накладення арешту на майно та не звернув увагу на відсутність доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, оскільки таке користування майном жодним чином не впливає на встановлення особи, яка завірила відповідну довідку.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ї х представника на підтримання доводів апеляційних скарг, вислухавши сторони в судових дебатах, які залишились на попередніх позиціях, вивчивши та перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст.170КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 4 ст.170 КПК України передбачено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно предметом злочину і хто ж фактично є його власником, для чого, з метою його збереження, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втраті, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження.
Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів провадження, Суворовською окружною прокуратурою міста Одеси здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ЄРДР№ 0000656 від 05 жовтня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 358 КК У країни

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.10.2022 до чергової частини Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_10 проте, що невстановлені особи, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, підробили офіційні документі, а саме довідку № 213315 від 13.12.2019 видану начебто ПП «ГЛАВ ІНВЕСТ ГРУП» та технічний паспорт № б/н від 13.12.2019 виданий начебто ПП «ГЛАВ ІНВЕСТ ГРУП».

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 показав, що директор ПП «ГЛАВ ІНВЕСТ ГРУП» жодним чином не міг завірити вказані документи, так як він є мешканцем окупованої території м. Луганськ, та починаючи з 2014 року ніколи не перетинав кордону України та не міг фактично завірити раніше зазначені документи.

Окрім того, отриманою довідкою з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, № 311616994 від 05.10.2022 встановлено, що раніше вказані документи послужили підставою для реєстрації права власності на об`єкт нежитлової нерухомості, а саме на гараж загальною площею 60,2 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яку було здійснено 20.12.2019 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 (з відкриттям нового розділу), та право власності зареєстроване за особою ОСОБА_8 РНОКПП НОМЕР_1 .

В підставах, щодо здійснення державної реєстрації речових прав зазначені лише довідка та технічний паспорт, які не є документами, які надають особі право власності на об`єкті нерухомості.?

Окрім того встановлено, що 23.11.2017 державним реєстратором КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» ОСОБА_12 , здійснено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, гараж загальною площею 60,7 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 за особою ОСОБА_7 РНОКПП НОМЕР_2 , та 22.07.2021 приватним виконавцем ОСОБА_13 накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_7 .

Таким чином, можна дійти висновку, щодо встановлення факту підробки офіційних документів, а саме довідки № 213315 від 13.12.2019 виданої начебто ГТП «ГЛАВ ІНВЕСТ ГРУП» та технічного паспорту № б/н від 13.12.2019 виданого начебто ПП «ГЛАВ ЇНВЕСТ ГРУП» та використання вказаних документів, з метою укриття від приватного виконавця майна боржника ОСОБА_7 , яке підлягає конфіскації в рахунок сплати боргу, та реєстрації права власності на оо єкт нерухомості з відкриттям нового розділу.

Так, процесуальним керівником у кримінальному провадженні вивченням матеріалів, встановлено:

-при реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, яку було здійснено 20.12.2019 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 відкрито розділ та вказано юридичну адресу об`єкта нерухомого майна, а саме: АДРЕСА_1 , але державним реєстратором в установленому Законом порядку не витребувано документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Згідно положень п.З ст. 141 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2015 за номером 1127 - для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подається документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (.крім випадків надання відомостей про кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташований індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинки). Таким чином приватним нотаріусом при реєстрації права власності порушено зазначені вимоги законодавства.

- приватним нотаріусом .Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 здійснено реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна без надання останній документа, який підтверджує набуття права власності від та перед здійсненням реєстрації права власності не спрямовано відповідний запит до органів державної влади/підприємств, установ та організацій, щодо надання інформації, необхідної для реєстрації, та підтвердження факту набуття права власності.

У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, оскільки є достатні підстави вважати що нежитлові приміщенні гаражів загальною площею 60,2 та 60,7 квадратних метри, які розтасовані за адресою: АДРЕСА_1 , є предметом кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди його вчинення, та потрібне для проведення експертних досліджень.

Відповідно до вимого КПК України, підставами арешту вказаного майна - є наявність розумних підозр, які свідчать про те, предмети являються доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Завданням арешту вказаного майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою накладення арешту згідно п. 1, ч. 2, ч. 11 ст. 170 КПК України, на речі є збереження речових доказів, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадження і його арешт потрібен для позбавлення власників можливості псувати вказане майно, або псування, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі майна, що в свою чергу в подальшому унеможливить проведення ряду судових експертиз та прийняття законного, та об`єктивного рішення.

Якщо вищевказане майно буде перебувати у володінні осіб, які зацікавлені в кінцевому рішенні по кримінальному провадженню, або до нього буде доступ сторонніх осіб, існує реальна загроза відчуження, зміни або знищення вказаного майна, його втрата може слугувати втратою доказової бази по провадженню.

Разом з тим, поза увагою слідчого судді залишилось те, що відомості до ЄРДР внесено, за ч. 3 ст. 358 КК України, якою передбачена відповідальність за підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів.

Крім того, як вбачається з витягу з ЄРДР № 0000656, в ньому зазначений наступний виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а саме: 05.10.2022 до чергової частини Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_10 проте, що невстановлені особи, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, підробили офіційні документі, а саме довідку № 213315 від 13.12.2019 видану начебто ПП «ГЛАВ ІНВЕСТ ГРУП» та технічний паспорт № б/н від 13.12.2019 виданий начебто ПП «ГЛАВ ІНВЕСТ ГРУП».

Зважаючи на викладене є неспроможними посилання прокурора про те, що нежитлові приміщенні гаражів, на які просить накласти арешт прокурор, є предметом кримінального правопорушення, оскільки предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК, є: 1) посвідчення або інший офіційний документ, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією незалежно від форми власності, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, та який надає права або звільняє від обов`язків; 2) печатка, штамп, бланк підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, інші офіційні печатка, штамп або бланк.

Крім того, зважаючи на внесення відомостей до ЄРДР за ч. 3 ст. 358 КК України, є незрозумілим та жодними чином прокурорам не конкретизовано, які саме сліди вчинення зазначеного кримінального правопорушення можуть містити на собі нежитлові приміщенні гаражів, на які просить накласти арешт прокурор, і які експертні дослідження мають бути з ними проведені.

Також, в даному кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлено, а нежитлові приміщенні гаражів, на які просить накласти арешт прокурор, не визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів, за таких обставин, накладення арешту на майно може призвести до необґрунтованого обмеження прав власності володільців майна та порушення загальних засад кримінального судочинства.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що в клопотанні прокурора про накладення арешту на майно відсутні, як підстава, так і завдання накладення арешту на зазначене майно, визначні КПК України.

На підставі викладеного, колегія приходить до висновку про задоволення апеляційних скарг володільців майна, зважаючи на, що оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з ухваленням нової ухвали про відмову з задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду міста Одеси від 18 жовтня 2022 року, якою накладено арешт на нерухоме майно, а саме гаражне приміщення, загальною площею 60,2 квадратних метри, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 5 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101) та на гаражне приміщення, загальною площею 60,7 квадратних метри, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101) із забороною будь-яким особам володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеним майном, скасувати.

Ухвалити нову ухвалу.

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000656 від 05.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, а саме: на нежитлове приміщення наражу загальною площею 60,2 квадратних метри, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 5 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101) та на нежитлове приміщення гаражу загальною площею 60,7 квадратних метри, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101) із забороною будь-яким особам володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеним майном.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16