Справа № 149/861/23
УХВАЛА

21.03.2023 року м. Хмільник

Слідчий суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

директора ВТП Хмільницьке районне споживче товариство ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання заступника начальника СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000124, внесеному до ЄРДР 23.02.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України, про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :

До Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області надійшло клопотання заступника начальника СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000124, погоджене прокурором Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на територію, будинки ковбасного цеху та прилади, які розташовані в середині цеху, що за адресою - м. Хмільник, вул. Суворова, 4, належить ВТП Хмільницька райспоживспілка, директором якої є ОСОБА_4 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном.

Клопотання мотивовано тим, що СВ Хмільницького РВП здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000124 від 23.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України, які внесено до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 за фактом того, що 21.02.2023 року близько 14:00 години її колишній чоловік ОСОБА_7 , житель м. Хмільника, на власному автомобілі "Фольцваген Бора" синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , поїхав у невідомому напрямку та до теперішнього часу не повернувся. Його місце знаходження та перебування не відоме.

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, кваліфікуючими ознаками якого є умисне вбивство з корисливих мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб та ч. 3 ст. 289 КК України - незаконному заволодінні транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

З повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ухиляються від повернення позики, 21.02.2023 приблизно о 17:20 на власному автомобілі «VolkswagenBora» синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , приїхав до ковбасного цеху, який розташований у м. Хмільнику по вул. Суворова, 4, де на той час знаходились ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і почав із ними розмову про повернення грошових коштів.

В ході розмови між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і ОСОБА_9 виникла суперечка, яка у подальшому переросла у бійку, під час якої у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які усвідомлювали, що вони перебувають у боргових зобов`язаннях і не бажають повертати позичені грошові кошти, виник спільний злочинний умисел на вчинення умисного вбивства ОСОБА_7 з корисливих мотивів.

У подальшому ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 , з метою приховання слідів скоєного ними умисного вбивства, перемістили тіло ОСОБА_7 з приміщення ковбасного цеху у невстановлене слідством місце.

Постановою заступника начальника СВ Хмільницького РВП ОСОБА_5 від 16.03.2023 року територія, будинки ковбасного цеху та прилади, які розташовані в середині цеху, що за адресою м. Хмільник, вул. Суворова, 4, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вищевказане майно, обґрунтовується необхідністю збереження речових доказів, так як в ході досудового розслідування буде виникати необхідність у проведенні додаткових оглядів приміщення цеху та слідчих експериментів із підозрюваними та з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Заступник начальника СВ Хмільницького РВП ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився про день та час розгляду клопотання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, внесене клопотання підтримав та просив його задовільнити. Прокурор Хмільницької кружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити з підстав наведених у ньому. Також просила звернути увагу на те, що територія та приміщення ковбасного цеху є місцем вчинення злочину. Директор ВТП Хмільницька райспоживспілка ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо клопотання прокурора заперечила, просила у його задоволенні відмовити. При цьому пояснила, що саме ВТП Хмільницька райспоживспілка є власником ковбасного цеху по вулиці Суворова, 4 у м. Хмільнику. З 2021 року ковбасний цех перебуває в оренді у громадянина ОСОБА_8 , що підтверджується відповідним договором та актом прийому-передачі майна. Таким чином, майно належить ВТП Хмільницька райспоживспілка і ніякій конфіскації підлягати не може. Вона як директор, сприяла поліції у розслідуванні вчинених злочинів, ніяких перешкод для проведення необхідних слідчих дій не створювала і не створює. Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання, прийшов до наступного. Судом встановлено, що СВ Хмільницького РВП здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000124 від 23.02.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України, які внесено до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 за фактом того, що 21.02.2023 року близько 14:00 години її колишній чоловік ОСОБА_7 , житель м. Хмільника, на власному автомобілі "Фольцваген Бора" синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , поїхав у невідомому напрямку та до теперішнього часу не повернувся. Його місце знаходження та перебування не відоме. Зокрема це підтверджується витягом з ЄРДР. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, кваліфікуючими ознаками якого є умисне вбивство з корисливих мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб та ч. 3 ст. 289 КК України - незаконному заволодінні транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, вчиненому за попередньою змовою групою осіб. З повідомлення про підозру вбачається, що місцем вчинення злочинів є територія та приміщення ковбасного цеху по вулиці Суворова, 4 у м. Хмільнику. З матеріалів клопотання та документів наданих ВТП Хмільницька райспоживспілка вбачається, що власником майна, на яке просять накласти арешт території, приміщення та приладів ковбасного цеху по вулиці Суворова, 4 у м. Хмільнику, є ВТП Хмільницьке районне споживче товариство, директором якого є ОСОБА_4 . З клопотання вбачається, що слідчий просить накласти арешт на вищевказане майно у порядку визначеному КПК України. Накладення арешту на вищевказане майно, обґрунтовується необхідністю збереження речових доказів, так як в ході досудового розслідування буде виникати необхідність у проведенні додаткових оглядів приміщення цеху та слідчих експериментів із підозрюваними та з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Пунктом 4 ч. 2 вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою. Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Разом з тим в судовому засіданні встановлено, що майно, на яке просять накласти арешт, підозрюваним у вчиненні злочинів, передбачених п.6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , не належить. Власником майна є ВТП Хмільницьке районне споживче товариство, яке на законних підставах у 2021 році передало його в оренду ОСОБА_8 . Слідчим та прокурором не доведено, що існують обставини, які підтверджують, що незастосування заборони або обмеження користування, розпорядження майном призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Фактично територія та приміщення ковбасного цеху п АДРЕСА_1 є місцем події, тобто місцем вчинення кримінальних правопорушень і чинним КПК України не передбачено права органів досудового розслідування та суду щодо накладення арешту на місце вчинення кримінального правопорушення. Статтею 19 Контитуції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, клопотання заступника начальника СВ Хмільницького РВП капітана поліції ОСОБА_5 про накладення арешту шляхом заборони відчуження, розпорядження а користування майном, а саме територією, будинками ковбасного цеху та приладами, які розташовані в середині цеху, що за адресою м. Хмільник, вул. Суворова, 4, що належать ВТП Хмільницьке районне споживче товариство, не ґрунтується на вимогах закону, є невмотивованим, а тому у його задоволенні необхідно відмовити. На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7-9, 98, 170-173, 309, 310, 372 КПК України,- У Х В А Л И В : У задоволенні клопотання заступника начальника СВ Хмільницького РВП капітана поліції ОСОБА_5 про накладення арешту шляхом заборони відчуження, розпорядження або користування майном, а саме територією, будинками ковбасного цеху та приладами, які розташовані в середині цеху, що за адресою м. Хмільник, вул. Суворова, 4, що належать ВТП Хмільницьке районне споживче товариство, відмовити. Ухвала підлягає негайному виконанню. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Валерій ВЕРГЕЛЕС