Номер провадження: 11-сс/813/305/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000400, внесеного до ЄРДР 21 грудня 2022 року,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджено з процесуальним керівником - прокурором Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 01 квітня 2023 року.

Ухвалюючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя виходив з наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, обставин його вчинення та тяжкості, особи підозрюваного, а також наявністю ризиків, які були встановлені під час застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, які не зменшилися та продовжує існувати, тому є необхідність подальшого тримання під вартою підозрюваного.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що не погоджується з ухвалою слідчого судді, з наступних підстав:

- органом досудового розслідування невірно кваліфіковані дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 111 КК України, оскільки в діях останнього наявний склад злочину, передбачений статтею 114-2 КК України, що свідчить про необґрунтованість пред`явленої підозри;

- сторона обвинувачення не довела, що продовжують існувати ризики, які були встановлені під час застосування запобіжного заходу, що, в свою чергу, є обов`язковим критерієм при вирішенні питання при продовжені запобіжного заходу;

- підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, одружений, має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Посилаючись на викладене, захисник просить скасувати оскаржену ухвалу і постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні захисник підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції та перевіривши доводи апеляційної скарги , апеляційні й суд доходить таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий судця зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З аналізу мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався з огляду на наступне.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З клопотання слідчого вбачається, що у провадженні СВ УСБУ в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000400, внесене до ЄРДР 21 грудня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В рамка вказаного кримінального провадження ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК У країни, за кваліфікуючими ознаками: державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальної цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: надання іноземній державі, іноземній організації та їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.08.2022 року, у період з 16:09 год. до 16:14 год., ОСОБА_8 , діючи умисно, маючи умисел на допомогу російській федерації, її державним органам, організаціям і представникам в проведенні підривної діяльності проти України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді зниження обороноздатності України в умовах воєнного стану і військової агресії рф проти України, загрози її національній безпеці, знаходячись в м. Одесі, використовуючи власний мобільний телефон марки «iPhone 13 Pro Мах», із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Lifecell», номер телефону НОМЕР_1 , будучи зареєстрованим в месенджері (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) «Telegram» під іменем (Username) «ІНФОРМАЦІЯ_2» («ІНФОРМАЦІЯ_3»), прив`язаним до його номеру телефону НОМЕР_1 , в ході спілкування текстовими повідомленнями в месенджері "Telegram" повідомив невстановленій особі, яка завідомо для ОСОБА_10 , знаходилась у невстановленому місці на території російської федерації або на тимчасово окупованій російською федерацією території України (точне місце не встановлене), використовувала особистий номер телефону НОМЕР_2 і була зареєстрована в месенджері «Telegram» під іменем (Username) « ОСОБА_11 » (« ОСОБА_12 »), інформацію про місце розташування особового складу підрозділів Збройних Сил України і їх укріплених позицій у прибережній зоні м. Одеси, а також додатково направив зазначеній невстановленій особі знімок картографічного веб-сервісу «2ГИС» і фотографію, збережену у цьому веб-сервісі, із детальним зображенням вказаного місця.

При цьому, надаючи вищевказаній невстановленій особі достовірну інформацію про розташування в м. Одесі особового складу підрозділів Збройних Сил України і їх укріплених позицій, ОСОБА_8 переслідував мету подальшої передачі вказаної інформації представникам розвідувальних органів країни-агресора російської федерації, а також усвідомлював, що такі підрозділи Збройних Сил України і їх укріплені позиції стануть цілями для ракетно-бомбових ударів збройних сил російської федерації, а надана ним інформація буде використана для планування і ведення збройними силами російської федерації військових дій проти України.

Підозра ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину обґрунтується доказами у їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема: протоколом обшуку від 08.12.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 ; протоколом огляду мобільного телефону від 08.12.2022, вилученого у ОСОБА_8 ; протоколами допиту свідка ОСОБА_13 та ОСОБА_14 від 05.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 13.01.2023; листом №4336/1 від 09.12.2022 військової частини НОМЕР_3 ; іншими матеріалами досудового розслідування у сукупності.

Колегія суддів враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Водночас, апеляційний суд наголошує, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді відносно того, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного у ОСОБА_8 із вчиненням злочину, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадження з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження.

Разом із тим, апеляційний суд погоджується із доводами слідчого судді та наголошує, що в зазначеному провадженні не зменшились ризики того, що підозрюваний ОСОБА_8 , може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, які обумовлені наступним:

- ОСОБА_8 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, та, розуміючи, що за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна, останній, перебуваючи на волі, буде мати можливість переховуватись від органів слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, крім того, підозрюваний зареєстрований в прикордонному регіоні поблизу державного кордону України з Республікою Молдовою;

- враховуючи, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , в значній мірі, підтверджується показаннями свідків, анкетні данні якого відомі підозрюваному, тому з урахуванням процедури, яка передбачена КПК України щодо отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК), апеляційний суд дійшов висновку, що вказані обставини зумовлюють можливість поза процесуального впливу підозрюваним на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- оцінюючи фактичні обставини справи, зокрема характер інкримінованого кримінального правопорушення, яке пов`язане з правопорушенням проти основ національної безпеки є найбільш небезпечними посяганнями на суспільні відносини, які передбачають державну безпеку, обороноздатність, незалежність держави, її конституційний лад. Конституція України визнає людину, її життя, здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпеку найвищою соціальною цінністю. Виходячи з того, що саме держава підтримує забезпечення життєдіяльності тих самих демократичних, соціальних інститутів, то без підтримання державної безпеки, обороноздатності, незалежності держави, її конституційного ладу неможливо забезпечити належне виконання боротьби зі злочинністю, підтримання належного рівня життя, забезпечення дотримання честі й гідності, недоторканності приватної власності та безпеки. З початку повномасштабного вторгнення рф на територію України, існує досить масштабна загроза національній безпеці України, тому на підставі викладеного, апеляційний суд констатує про наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність ризиків, які були встановлені під час застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, які не зменшилися та продовжує існувати, тому є необхідність подальшого тримання під вартою підозрюваного.

Доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, прийнято до уваги апеляційним судом, однак, на думку апеляційного суду, наявність дружини, та місця проживання не є настільки міцними та впливовими на поведінку підозрюваного щоб гарантовано забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, з огляду на стійкі зв`язки підозрюваного з представниками країни-агресора- рф.

За таких обставин, зазначені в апеляційній скарзі доводи і підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження в апеляційній інстанції, а тому ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування ухвали слідчого судці, при апеляційному розгляді не встановлено.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 та скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді немає.

Керуючись статями 24, 177, 183, 199, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судці Приморського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000400, внесеного до ЄРДР 21 грудня 2022 року, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3