Справа № 932/1773/23
Провадження № 1-кс/932/978/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м. Дніпро клопотання фізичної особи підприємця ОСОБА_3 , про повернення тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся фізична особа підприємець ОСОБА_3 із клопотанням, в якому просить винести відповідну ухвалу, щодо зобов`язання слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області повернути майно вилучене в ході обшуку від 10.03.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

Ноутбуки із зарядними пристроями у кількості 40 штук;

Комп`ютерні миші у кількості 32 штук;

Комп`ютерні навушники у кількості 45 штук;

«Iphone 12 Pro» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 ;

«Google Pixel 6» imei 1: НОМЕР_3 ;

«Samsung G7» imei 1: НОМЕР_4 , imei 2: НОМЕР_5 ;

«Redmi Note 10S» imei 1: НОМЕР_6 , imei 2: НОМЕР_7 ;

«Iphone 13 Pro Max» imei 1: НОМЕР_8 , imei 2: НОМЕР_9 ;

«Iphone 12 Pro Max» imei 1: НОМЕР_10 , imei 2: НОМЕР_11 ;

«Iphone 13» imei 1: НОМЕР_12 , imei 2: НОМЕР_13 ;

«Iphone 11» imei 1: НОМЕР_14 , imei 2: НОМЕР_15 ;

«Iphone 12 Pro Max» imei 1: НОМЕР_16 , imei 2: НОМЕР_17 ;

«Realme 5» imei 1: НОМЕР_18 , imei 2: НОМЕР_19 ;

«Росо М5» imei 1: НОМЕР_20 , imei 2: НОМЕР_21 ;

«Iphone 14 Pro» imei 1: НОМЕР_22 , imei 2: НОМЕР_23 ;

«Iphone 11» imei 1: НОМЕР_24 , imei 2: НОМЕР_25 ;

«Iphone XS Max» imei 1: НОМЕР_26 , imei 2: НОМЕР_27 ;

«Nokia 5.3» imei 1: НОМЕР_28 , imei 2: НОМЕР_29 ;

«Iphone 13» imei 1: НОМЕР_30 , imei 2: НОМЕР_31 ;

«Vivo 1818» imei 1: НОМЕР_32 , imei 2: НОМЕР_33 ;

«Iphone 13 Pro» imei 1: НОМЕР_34 , imei 2: НОМЕР_35 ;

«Iphone 12» imei 1: НОМЕР_36 , imei 2: НОМЕР_37 ;

«Iphone 13» imei 1: НОМЕР_38 , imei 2: НОМЕР_39 ;

«Iphone XR» imei 1: НОМЕР_40 , imei 2: НОМЕР_41 ;

«Iphone XS Max» imei 1: НОМЕР_42 , imei 2: НОМЕР_43 ;

«Iphone XS Мах» imei 1: НОМЕР_42 , imei 2: НОМЕР_43 ;

«Xiaomi Redmi Note 8Т» imei 1: НОМЕР_44 , imei 2: НОМЕР_45 ;

«Sigma Xtreme» imei 1: НОМЕР_46 , imei 2: НОМЕР_47 ;

«Iphone 14» imei 1: НОМЕР_48 , imei 2: НОМЕР_49 ;

«Realme Naszo 50А» imei 1: НОМЕР_50 , imei 2: НОМЕР_51 ;

«Iphone 11» imei 1: НОМЕР_52 , imei 2: НОМЕР_53 ;

«Xiaomi Redmi Note 8» imei 1: НОМЕР_54 , imei 2: НОМЕР_55 ;

«Redmi 9А» imei 1: НОМЕР_56 , imei 2: НОМЕР_57 ;

«Realme С11» imei 1: НОМЕР_58 , imei 2: НОМЕР_59 ;

Купюри, номіналом 200 грн. у кількості 40 штук, купюри, номіналом 500 грн. у кількості 2 штук та купюру, номіналом 100 доларів США у кількості 1 штуки.

В обґрунтування зазначеного клопотання ОСОБА_3 зазначає, що в провадженні СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000449 за фактом скоєння правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України.

10.03.2023 року на підставі ухвал слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2023 року, по даному кримінальному провадженню проведений обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

Ноутбуки із зарядними пристроями у кількості 40 штук;

Комп`ютерні миші у кількості 32 штук;

Комп`ютерні навушники у кількості 45 штук;

«Iphone 12 Pro» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 ;

«Google Pixel 6» imei 1: НОМЕР_3 ;

«Samsung G7» imei 1: НОМЕР_4 , imei 2: НОМЕР_5 ;

«Redmi Note 10S» imei 1: НОМЕР_6 , imei 2: НОМЕР_7 ;

«Iphone 13 Pro Max» imei 1: НОМЕР_8 , imei 2: НОМЕР_9 ;

«Iphone 12 Pro Max» imei 1: НОМЕР_10 , imei 2: НОМЕР_11 ;

«Iphone 13» imei 1: НОМЕР_12 , imei 2: НОМЕР_13 ;

«Iphone 11» imei 1: НОМЕР_14 , imei 2: НОМЕР_15 ;

«Iphone 12 Pro Max» imei 1: НОМЕР_16 , imei 2: НОМЕР_17 ;

«Realme 5» imei 1: НОМЕР_18 , imei 2: НОМЕР_19 ;

«Росо М5» imei 1: НОМЕР_20 , imei 2: НОМЕР_21 ;

«Iphone 14 Pro» imei 1: НОМЕР_22 , imei 2: НОМЕР_23 ;

«Iphone 11» imei 1: НОМЕР_24 , imei 2: НОМЕР_25 ;

«Iphone XS Max» imei 1: НОМЕР_26 , imei 2: НОМЕР_27 ;

«Nokia 5.3» imei 1: НОМЕР_28 , imei 2: НОМЕР_29 ;

«Iphone 13» imei 1: НОМЕР_30 , imei 2: НОМЕР_31 ;

«Vivo 1818» imei 1: НОМЕР_32 , imei 2: НОМЕР_33 ;

«Iphone 13 Pro» imei 1: НОМЕР_34 , imei 2: НОМЕР_35 ;

«Iphone 12» imei 1: НОМЕР_36 , imei 2: НОМЕР_37 ;

«Iphone 13» imei 1: НОМЕР_38 , imei 2: НОМЕР_39 ;

«Iphone XR» imei 1: НОМЕР_40 , imei 2: НОМЕР_41 ;

«Iphone XS Max» imei 1: НОМЕР_42 , imei 2: НОМЕР_43 ;

«Xiaomi Redmi Note 8Т» imei 1: НОМЕР_44 , imei 2: НОМЕР_45 ;

«Sigma Xtreme» imei 1: НОМЕР_46 , imei 2: НОМЕР_47 ;

«Iphone 14» imei 1: НОМЕР_48 , imei 2: НОМЕР_49 ;

«Realme Naszo 50А» imei 1: НОМЕР_50 , imei 2: НОМЕР_51 ;

«Iphone 11» imei 1: НОМЕР_52 , imei 2: НОМЕР_53 ;

«Xiaomi Redmi Note 8» imei 1: НОМЕР_54 , imei 2: НОМЕР_55 ; -«Redmi 9 А» imei 1: НОМЕР_56 , imei 2: НОМЕР_57 ;

«Realme С11» imei 1: НОМЕР_58 , imei 2: НОМЕР_59 ;

Купюри, номіналом 200 грн. у кількості 40 штук, купюри, номіналом 500 грн. у кількості 2 штук та купюру, номіналом 100 доларів США у кількості 1 штуки.

Заявник вважає зазначене майно тимчасово вилученим, однак вказує, що слідчим не подано у встановлений строк клопотання про арешт цього майна, чим порушено вимоги 171 КПК України. Крім того, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 16 КПК України встановлено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вважає, що слідчим було незаконно вилучено особисті телефони працівників, а саме мобільних телефонів, які в жодному разі не мають ніякого відношення до діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_3 ( НОМЕР_60 ).

Крім того, зазначені працівники беруть участь у рекламі та продажі біологічних добавки у вигляді оптової торгівлі та виступають лише посередниками між виконавцем та замовником. Тим самим здійснюють телефонне опитування та пропонують продукцію, як фермерству так і фізичним особам.

Отже на даний час після вилучення майна фізичної особи підприємця ОСОБА_3 ( НОМЕР_60 ) та особистих речей осіб, які знаходились у приміщенні під час обшуку, діяльність була призупинена та порушуються умови виконання договорів поставки та страждають від вказаних дій треті особи. Фізична особа підприємець ОСОБА_3 ( НОМЕР_60 ) несе збитки від вказаних незаконних дій працівників поліції.

Також ФОП ОСОБА_3 ( НОМЕР_60 ) відповідно до ст. 64-2 КПК України відноситься до третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт. Клопотання про арешт такого майна повинен подавати виключно прокурор.

У разі тимчасового вилученого майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено. Утім, станом на даний час, слідчим, прокурором не було вчинено жодних процесуальних дій, щодо законного утримання речей та документів вилучених під час проведення обшуку 10.03.2023 року, оскільки відсутні будь- які данні щодо виклику до суду, ані ухвали суду стосовно накладення арешту на вилучені речі отримано не було.

Отже, вбачається, що вилучені під час обшуку речі перебувають у Дніпровському РУП ГУНП в Дніпропетровській області незаконно та підлягають негайному поверненню власнику.

Посилаючись на викладене, фізична особа підприємець ОСОБА_3 просить слідчого суддю постановити ухвалу, якою зобов`язати слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 чи іншого повернути власнику майно, що було вилучене в ході проведення обшуку 10.03.2023, в приміщенні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засіданні власник майна не з`явився, повідомлений належним чином.

Представник СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області до суду не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, неявка власника майна чи суб`єкта оскарження, не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

Приписами ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантовано право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Стаття 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування.

Так, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, а також у нездійсненні процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Чинне кримінальне процесуальне законодавство визначає правовий режим майна, яке було вилучено у власника чи законного володільця в ході досудового розслідування. Таке майно є тимчасово вилученим. При цьому не має значення, чи вилучалось майно на підставі ухвали слідчого судді, чи ні.

Отже, будь-яке майно, що вилучено під час проведення досудового розслідування, є тимчасово вилученим, і вирішення подальшої долі цього майна вирішується шляхом приєднання до матеріалів кримінального провадження, винесення постанови про визнання речовим доказом, і звернення до слідчого судді з відповідним клопотанням про арешт такого майна.

З наданих слідчому судді матеріалів встановлено, що слідчим відділом Дніпровського РУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000449, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

10.03.2023 слідчим СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, лейтенантом поліції ОСОБА_4 у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.02.2023 року, було проведено обшук приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено предмети та речі, які використовувались в зазначеному приміщенні, у межах кримінального провадження № 0000449.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено (ч. 2 ст. 167 КПК України).

Системний аналіз норм КПК України дає підстави вважати, що вилучене під час обшуку майно є тимчасово вилученим майном, яке при наявності передбачених ст. 98 КПК України ознак може бути визнано речовим доказом або на яке, при наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав, ухвалою слідчого судді може бути накладено арешт.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

За змістом ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучене, в таких випадках: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Слідчим суддею встановлено, що із відповідним клопотанням про арешт вилученого майна, сторона обвинувачення не зверталась, а тому таке майно має бути негайно повернуто власнику.

Крім того, відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до норм ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", п.п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

В даному випадку такі вимоги Конвенції не дотримані, оскільки неповернення тимчасово вилученого майна його законному власнику (володільцю) становить втручання у право особи на мирне володіння майном.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що доводи власника майна ФОП ОСОБА_3 , викладені у клопотанні про повернення тимчасово вилученого майна, у повній мірі знайшли своє підтвердження, та у повній мірі доведені під час розгляду клопотання та узгоджуються із наданими слідчому судді доказами.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги, що арешт на вилучене майно ухвалою слідчого судді не накладався, а тому зазначене в клопотанні майно має статус тимчасово вилученого, у зв`язку із чим, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , майно, утримується органом досудового розслідування без належної на те правової підстави, а відтак право власності володільця вилученого майна є порушеним, тому зазначене майно підлягає негайному поверненню власнику (володільцю).

Відповідно до ст. 307 КПК України слідчим суддею за наслідками розгляду скарги на дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора останній може зобов`язати слідчого вчинити певну дію.

Відтак, клопотання ФОП ОСОБА_3 належить задовольнити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 22, 26, 167-69, 171, 303, 306, 307, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого майна задовольнити.

Зобов`язати слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, лейтенанта поліції ОСОБА_4 , або іншого слідчого, який здійснює кримінальне провадження № 0000449, негайно повернути власнику ФОП ОСОБА_3 майно вилучене в ході обшуку від 10.03.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

Ноутбуки із зарядними пристроями у кількості 40 штук;

Комп`ютерні миші у кількості 32 штук;

Комп`ютерні навушники у кількості 45 штук;

«Iphone 12 Pro» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 ;

«Google Pixel 6» imei 1: НОМЕР_3 ;

«Samsung G7» imei 1: НОМЕР_4 , imei 2: НОМЕР_5 ;

«Redmi Note 10S» imei 1: НОМЕР_6 , imei 2: НОМЕР_7 ;

«Iphone 13 Pro Max» imei 1: НОМЕР_8 , imei 2: НОМЕР_9 ;

«Iphone 12 Pro Max» imei 1: НОМЕР_10 , imei 2: НОМЕР_11 ;

«Iphone 13» imei 1: НОМЕР_12 , imei 2: НОМЕР_13 ;

«Iphone 11» imei 1: НОМЕР_14 , imei 2: НОМЕР_15 ;

«Iphone 12 Pro Max» imei 1: НОМЕР_16 , imei 2: НОМЕР_17 ;

«Realme 5» imei 1: НОМЕР_18 , imei 2: НОМЕР_19 ;

«Росо М5» imei 1: НОМЕР_20 , imei 2: НОМЕР_21 ;

«Iphone 14 Pro» imei 1: НОМЕР_22 , imei 2: НОМЕР_23 ;

«Iphone 11» imei 1: НОМЕР_24 , imei 2: НОМЕР_25 ;

«Iphone XS Max» imei 1: НОМЕР_26 , imei 2: НОМЕР_27 ;

«Nokia 5.3» imei 1: НОМЕР_28 , imei 2: НОМЕР_29 ;

«Iphone 13» imei 1: НОМЕР_30 , imei 2: НОМЕР_31 ;

«Vivo 1818» imei 1: НОМЕР_32 , imei 2: НОМЕР_33 ;

«Iphone 13 Pro» imei 1: НОМЕР_34 , imei 2: НОМЕР_35 ;

«Iphone 12» imei 1: НОМЕР_36 , imei 2: НОМЕР_37 ;

«Iphone 13» imei 1: НОМЕР_38 , imei 2: НОМЕР_39 ;

«Iphone XR» imei 1: НОМЕР_40 , imei 2: НОМЕР_41 ;

«Iphone XS Max» imei 1: НОМЕР_42 , imei 2: НОМЕР_43 ;

«Iphone XS Мах» imei 1: НОМЕР_42 , imei 2: НОМЕР_43 ;

«Xiaomi Redmi Note 8Т» imei 1: НОМЕР_44 , imei 2: НОМЕР_45 ;

«Sigma Xtreme» imei 1: НОМЕР_46 , imei 2: НОМЕР_47 ;

«Iphone 14» imei 1: НОМЕР_48 , imei 2: НОМЕР_49 ;

«Realme Naszo 50А» imei 1: НОМЕР_50 , imei 2: НОМЕР_51 ;

«Iphone 11» imei 1: НОМЕР_52 , imei 2: НОМЕР_53 ;

«Xiaomi Redmi Note 8» imei 1: НОМЕР_54 , imei 2: НОМЕР_55 ;

«Redmi 9А» imei 1: НОМЕР_56 , imei 2: НОМЕР_57 ;

«Realme С11» imei 1: НОМЕР_58 , imei 2: НОМЕР_59 ;

Купюри, номіналом 200 грн. у кількості 40 штук, купюри, номіналом 500 грн. у кількості 2 штук та купюру, номіналом 100 доларів США у кількості 1 шт.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 14 березня 2023 року о 14 год. 00 хв.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ