Справа № 487/2454/20
Провадження № 1-кп/487/161/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження №0001140 від 07.04.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лупарево Жовтневого району Миколаївської області, є громадянином України, має не повну середню освіту, перебуває у цивільному шлюбі, не має неповнолітніх дітей, працює не офіційно, раніше судимий 25.11.2013 Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 70 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з Казанківської ВК №93 умовно-достроково 19.12.2018, не відбутий строк покарання 2 роки 9 місяців 7 днів, не має визначеного місця проживання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України

встановив:

Заводським районним судом м. Миколаєва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні 09.02.2023 прокурором подані клопотання про застосування обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про надання дозволу на затримання ОСОБА_6 з метою його приводу до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотань прокурора зазначила, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, неодноразово не з`являвся в судові засідання, в зв`язку з чим судом застосовувався примусовий привід та оголошувався його розшук. Вказані обставини в сукупності з відсутністю у обвинуваченого постійного місця проживання свідчать про існування ризику переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того, відсутність у обвинуваченого місця роботи та законного джерела доходу доводить існування ризику вчинення інших корисливих кримінальних правопорушень, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України. Посилаючись на наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також переховування обвинуваченого від суду та неможливість виконання його приводу, прокурор просила суд задовольнити клопотання та надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_6 з метою його приводу до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

09.02.2023 судом постановлено ухвалу про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_6 з метою його приводу до Заводського районного суду м. Миколаєва для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_6 та зупинено провадження у справі.

24.02.2023 обвинуваченого ОСОБА_6 доставлено до суду, в зв`язку з цим судом постановлено ухвалу про відновлення провадження у справі.

В судовому засіданні прокурор підтримала доводи клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначила, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 просив вирішити клопотання на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність необхідності тримання обвинуваченого під вартою, просив обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, пояснив, що минулі рази не з`являвся до суду, оскільки допомагав солдатам рити окопи, запевняв, що буде з`являтися до суду.

Вирішуючи клопотання прокурора про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд встановив таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

30.04.2020 до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшов обвинувальний акт, відповідно до якого ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені 06.04.2020 незакінченого замаху на відкрите викрадення майна потерпілої ОСОБА_7 , вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України.

Ухвалою суду від 05.05.2020 призначено підготовче судове засідання.

В зв`язку з неявками обвинуваченого ОСОБА_6 в підготовче судове засідання, судом 25.06.2020 та 25.06.2020 постановлено ухвали про примусовий привід обвинуваченого, та 04.09.2020 постановлено ухвалу про розшук обвинуваченого та зупинення провадження у справі.

04.01.2021, в зв`язку з виконанням розшуку та доставленням обвинуваченого до суду, судове провадження відновлено, проведено підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду.

Після судового засідання 16.04.2021 обвинувачений ОСОБА_6 знову перестав з`являтися до суду, в зв`язку з чим 04.10.2021 судом постановлено ухвалу про примусовий привід обвинуваченого та 23.11.2021 постановлено ухвалу про розшук ОСОБА_6

02.12.2022 співробітником Миколаївського РУП виконано розшук ОСОБА_6 , якого в той же день доставлено до суду.

Ухвалою суду від 02.12.2022 відновлено судове провадження та призначено кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 до судового розгляду на 18.01.2023 на 13-30 год. В той же день 02.12.2022 ОСОБА_6 повідомлено про час і дату судового засідання на 18.01.2023 року на 13-30 год., та про резервну дату та час судового засідання, призначеного на 07.02.2023 на 13-00 год., про що в матеріалах справи наявні відповідні власноручні розписки ОСОБА_6 .

Проте, в судове засідання 18.01.2023 та 07.02.2023 ОСОБА_6 не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, ухвала суду від 18.01.2023 про примусовий привід обвинуваченого ОСОБА_6 не виконана.

Таким чином, за 2 роки 10 місяців, які кримінальне справа перебуває в провадженні суду, ОСОБА_6 тричі оголошувався у розшук, в якому перебував в загальній кількості 1 рік 7 місяців та допустив 10 неявок в судові засідання без повідомлення причин.

Вказані обставини беззаперечно свідчать про переховування ОСОБА_6 від суду та підтверджують існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, суд вважає доведеним існування обставин, які свідчать про існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 раніше судимий за вчинення корисливого злочину, не має законного джерела доходів, а тому може продовжити злочинну діяльність.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує те, що ОСОБА_6 не перебуває у зареєстрованому шлюбі, не має на утриманні неповнолітніх дітей, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, не працює, не має законних джерел доходів, не має постійного місця проживання, раніше судимий.

Суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти ризикам, які зазначені в клопотанні прокурора, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, оскільки будь-які більш м`які види запобіжного заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти вказаним ризикам.

Доводи сторони захисту щодо можливості забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд оцінює критично, оскільки: - обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків з особами, що заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання ним процесуальних обов`язків, що унеможливлює застосування особистої поруки; - обвинувачений не має постійного місця проживання, що свідчить про неможливість застосування домашнього арешту; - обвинувачений не має законних джерел доходів, що свідчить про те, що застосування особистого зобов`язання не зможе перешкодити йому ухилятися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, після внесення якої він повинен бути звільнений з під варти.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне визначити заставу в межах розміру, встановленого п.2 ч.5 ст. 182 КПК України - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 134 200 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі зможе гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 193,194, 331, 392, 393, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України, запобіжний захід - тримання під вартою з утриманням в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» строком на 60 діб - до 24.04.2023 включно.

Визначити розмір застави, після внесення якої обвинувачений повинен бути звільнений з під варти, в сумі 134200 (сто тридцять чотири тисячі двісті) грн.

Покласти на ОСОБА_6 у разі звільнення під заставу такі зобов`язання:

- не відлучатися за межі м. Миколаєва без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

Попередити ОСОБА_6 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст..194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала суду в частині тримання під вартою діє до 24.04.2023 включно та підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя : ОСОБА_1