Справа № 192/1782/22
Провадження № 1-в/192/305/22
Ухвала

іменем України

08 грудня 2022 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

представника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт Покровське Покровського району Дніпропетровської області, на даний час відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№21)», засудженого 02 жовтня 2019 року вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, на підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням вимог ст. 72 КК України, до призначеного покарання за цим вироком суд частково приєднав невідбуту частину покарання, призначену ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 червня 2019 року та остаточно визначив покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі,

початок строку відбування покарання: 17 лютого 2020 року,

кінець строку відбування покарання: 17 березня 2023 року

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, просить застосувати до нього ст. 81 КК України (умовно-дострокове звільнення).

У судовому засіданні клопотання підтримав, на обґрунтування клопотання пояснив, що вважає, що виправився.

Представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)» проти умовно-дострокового звільнення засудженого заперечувала, вважає, що засуджений не довів свого виправлення, має лише два заохочення.

Прокурор також проти задоволення клопотання заперечував, вважає, що засуджений став на шлях виправлення, але ще його не довів, заохочення мають не системний характер.

Суд, заслухавши засудженого, представника ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)», дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, вважає, що заява засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на теперішній час відбуває покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)». Початок строку відбування покарання: 17.02.2020, кінець строку відбування покарання: 17.03.2023.

Був засуджений:

16.01.2018 Покровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт; ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24.06.2019 за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді 1 місяця арешту; на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 16.01.2018 та остаточно визначено покарання у виді 1 місяця 10 днів арешту;

02.10.2019 Покровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, на підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням вимог ст. 72 КК України, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання, призначену ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24.06.2019 та остаточно визначив покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

На час звернення до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення засуджений відбув більше 2/3 строку покарання.

Суд зазначає, що за правилами, встановленими п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку та ставлення до праці за весь час відбування покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Так, за період відбування покарання засуджений має два заохочення, стягнень не має.

Відповідно до характеристики, складеної у грудні 2022 року, в установах виконання покарань знаходиться з 18.02.2020. За період перебування в УВП № 4 м. Дніпра характеризувався задовільно, порушень режиму утримання не допустив, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.

У Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)» знаходиться з 12 березня 2020 року. Працевлаштований на виробництві установи до цеху ССЦ-2. До праці ставиться добре.

За час відбування покарання характеризується задовільно, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Намагається дбайливо ставитися до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться відповідально. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Освіта» та «Правова освіта», навчається у Привільнянській загальноосвітній школі при установі підтримує зв`язки з рідними.

Разом з тим засуджений не бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не бере участь у роботі самодіяльних організацій.

Відповідно до характеристик, наданих засудженому Державною установою «Солонянська виправна колонія № 21» у лютому (а.о.с. 18), березні (а.о.с. 21) 2021 року та березні 2022 (а.о.с. 25), він характеризувався задовільно. Засуджений не приділяв уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи та предметів, якими користувався при виконанні дорученої роботи, здійсненню за ними належного догляду, використанню їх тільки за призначенням, до виконання передбачених законом вимог персоналу ставився не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, безвідповідально ставився до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачав суспільної необхідності у їх виконанні.

12 березня 2021 року комісія ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)» відмовила засудженому у переведенні до дільниці соціальної реабілітації (ст. 101 КВК) як такому, який не стає на шлях виправлення (а.о.с. 20).

24 вересня 2021 року комісія виправної установи відмовила у направленні матеріалів до суду щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (ст. 82 КК України), як такому, який не став на шлях виправлення (а.о.с. 23).

11 березня 2022 року комісія виправної установи відмовила засудженому у направленні матеріалів до суду щодо умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України як такому, який не довів свого виправлення (а.о.с. 27).

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , надаючи оцінку його поведінці та ставленню до праці за весь період відбування покарання, суд звертає увагу, що в установах виконання покарань засуджений знаходиться з лютого 2020 року, відбув більше ніж 2/3 частини строку покарання.

Відповідно до матеріалів особової справи протягом строку відбування покарання характеризується задовільно. Заохочення почав отримувати лише з липня 2022 року, за декілька років відбування покарання до нього було застосовано лише два заохочення (у липні та жовтні 2022 року).

Як вбачається із матеріалів особової справи засудженого, суттєві позитивні зміни у його поведінці мають місце лише починаючи з квітня 2022 року. Тому суд не може зробити висновок, що такі зміни є сталі та незворотні та що засуджений виправився.

Суд враховує, що засуджений не порушує режим утримання, але при цьому суд зазначає, що за змістом п. 1 ч. 1 ст. 9 КВК України неухильне додержання правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком засудженого, і виконання даного обов`язку є лише одним з критеріїв, зазначених вище, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.

Саме по собі відбуття двох третин строку покарання засудженим, працевлаштування та навчання, позитивні зміни у поведінці засудженого протягом останніх декількох місяців, без врахування поведінки за весь період відбування покарання, не є достатніми підставами для умовно-дострокового звільнення засудженого.

Таким чином, оцінивши у сукупності досліджені докази, суд дійшов висновку, що засуджений не довів свого виправлення сумлінною поведінкою, а тому у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовляє.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - з моменту вручення йому її копії.

Суддя ОСОБА_1