ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3609/22 Справа № 212/2779/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду матеріали кримінального провадження № 3000458 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2022 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.4 ст.186 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, обвинувачений ОСОБА_8 в період дії воєнного стану, 24.05.2022 р. приблизно о 22 год., перебуваючи по вул. Е. Фукса в Покровському районі м. Кривого Рогу, зустрів раніше знайому ОСОБА_9 з мобільний телефон марки «SAMSUNG» в руках, який вона використовувала в якості ліхтаря та шукала свого сина ОСОБА_10 . Під час спілкування з ОСОБА_9 увагу обвинуваченого привернув мобільний телефон. В цей час у ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи із корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії очевидні для потерпілої, 24.05.2022 року, приблизно о 22 год. 15 хв. ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_9 допомогти знайти її сина та пройтися разом в напрямку території Криворізької ЗОШ № 44, яка розташована по вул. Е. Фукса та буд. 85 по вул. В.Скрипки в Покровському районі м. Кривого Рогу, на що ОСОБА_9 дала свою згоду.

ОСОБА_8 під приводом здійснити дзвінок з мобільного телефону, скориставшись відсутністю свідків та очевидців, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, шляхом ривка вихопив з руки ОСОБА_9 мобільний телефон марки «SAMSUNG» вартістю 3125 грн. у чохлі вартістю 85 грн., з картою пам`яті вартістю 71,25 грн., з сім-картою мобільного оператора «Київстар», всього майно на загальну суму 3281,25 гривень.

Після чого ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився чужим майном на власний розсуд, тим самим завдав ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 3281,25 гривень.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати, провадження по справі закрити в зв`язку з недоведеністю вини ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України. Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про вчинення обвинуваченим злочину. Зазначає, що у обвинуваченого не було наміру незаконно заволодіти мобільним телефоном потерпілої. Телефон обвинувачений хотів повернути на наступний день.

Заслухавши доповідача, доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення скарги захисника та просив залишити вирок суду без змін, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів доходить наступного.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Колегія суддів вважає, що підстави для скасування чи зміни вироку відсутні, оскільки судом першої інстанції при його винесенні були дотримані вимоги кримінального та кримінального процесуального закону.

Висновки суду, що ОСОБА_8 скоїв злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, за обставин, як вони встановлені у вироку, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку у вироку.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні вину у вчиненні злочину не визнав та пояснив, що у нього не було умислу на незаконне заволодіння майном потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що 24.05.2022 р. о 22:00 годині шукала сина, оскільки він не прийшов додому в комендантську годину. Під час пошуків зустрілась з раніше знайомим їй ОСОБА_8 , який сказав, що знає та покаже, де знаходиться її син. Прийшовши до стадіону школи №44, ОСОБА_8 попросив в неї телефон для здійснення дзвінка з ціллю пошуків її сина. Вона дістала телефон, тримала його у руці і в цей час обвинувачений вихопив телефон з її рук та побіг.

З протоколу пред`явлення особи до впізнання від 25.05.2022 р. із фототаблицями вбачається, що потерпіла ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_8 як особу, яка 24.05.2022 р. приблизно з 22-00 год. до 22-30 год., перебуваючи неподалік КЗОШ № 44 по вул. Е.Фукса та вул. В. Скрипки м. Кривий ріг вирвав в неї з руки мобільний телефон марки «Самсунг А11» та з місця вчинення злочину втік (а.с.35-39).

З протоколу огляду предмету від 25.05.2022 р. вбачається, що ОСОБА_8 добровільно видані предмети, а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY A11 2/32 Duos ZRN» (червоного кольору), ІМЕЙ: НОМЕР_1 , в якому була сім-карта мобільного оператора «Київстар» за номером НОМЕР_2 та карта пам`яті марки «USAMS 8GB». На корпусі мобільного телефону одягнутий чохол для мобільного телефону марки «GLOBAL FULL GLUE», червоного кольору (а.с.40-42).

З постанови слідчого про приєднання до справи речових доказів від 25.05.2022 р. вбачається, що оглянуті та вилучені 25.05.2022 року речі визнані речовими доказами та повернуті під розписку потерпілій ОСОБА_9 (а.с. 43-44).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 27.05.2022 р. вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 у присутності захисника на місцевості показав, де він 24.05.2022 року близько 22-20 години зустрівся з потерпілою ОСОБА_9 та дізнався, що остання шукає свого сина. В подальшому ОСОБА_8 вказав місце, де з метою здійснити дзвінок попросив у потерпілої її мобільний телефон. Потім показав в бік приватного сектору, куди він втік з мобільним телефоном потерпілої (а.с.57-59).

Під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 був присутній захисник. ОСОБА_8 були роз`яснені його права та обов`язки, він усвідомлював право мовчати і не свідчити проти себе.

Доводи апелянта, що обвинувачений на слідчому експерименті оговорив себе через фізичний та психологічний тиск з боку працівників поліції, безпідставні та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Постановою старшого слідчого 3-го СВ Територіального управління ДБР, розташованого у м. Полтаві, від 19.09.2022 р. кримінальне провадження, відомості про яке 15.08.2022 року уповноваженою особою за заявою ОСОБА_8 було внесено до ЄРДР за №0000468, закрито, у зв`язку із відсутністю події злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 08.06.2022 р. за участю потерпілої ОСОБА_9 вбачається, що вона на місцевості вказала, де 24.05.2022 року близько 22-20 години шукала свого сина та випадково зустріла ОСОБА_8 . В ході розмови ОСОБА_8 повідомив їй, що бачив її сина на стадіоні КЗШ №44, куди запропонував провести її, на що потерпіла дала згоду. На території стадіону школи потерпіла вказала місце, де обвинувачений попросив подзвонити з мобільного телефону «Самсунг», який належить ОСОБА_9 . Коли вона дістала з кишені телефон, ОСОБА_8 вихопив з її рук телефон та побіг в бік приватного сектору. Потерпіла просила повернути їй телефон, але ОСОБА_8 відмовився його повернути. Потерпіла зазначила, що на стадіоні школи освітлення не було та нікого сторонніх поруч не було (а.с.60-62).

Судом першої інстанції потерпіла ОСОБА_9 допитана у відповідності з діючим законодавством. Показання потерпілої в судовому засіданні повністю узгоджуються з показаннями, які вона давала під час слідчого експерименту. Тому доводи захисника про необхідність повторного допиту потерпілої є безпідставними.

Оцінюючи сукупність досліджених доказів в їх взаємозв`язку з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що вина ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 186 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

При вирішенні питання про призначення покарання і його розміру обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги конкретні обставини скоєного злочину, ступінь тяжкості злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України не судимий, на обліку лікаря нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей на отриманні не має, за місцем проживання характеризується позитивно.

У відповідності зі ст.ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, покарання повинне бути призначене необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також попередження здійснення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції врахував всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, тому покарання у виді 7 років позбавлення волі відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів, у зв`язку із чим підстав для зміни або скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2022 року стосовно ОСОБА_8 , засудженого за ч.4 ст.186 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Судді: