ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у режимі відеоконференції апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 , подану на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровськавід 02 січня 2023 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою на лист слідчого ТУ ДБР у місті Краматорську,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровськавід 02 січня 2023 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , подану на лист слідчого ТУ ДБР у місті Краматорську ОСОБА_7 від 01.12.2022 року за № 13-01-16977/22 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001017 від 18.12.2017 року.

Слідчий суддя, врахувавши те, що предметом оскарження є лист слідчого, згідно якого ОСОБА_6 фактично роз`яснено, що питання її процесуального статусу як учасника кримінального провадження вже вирішено після чого її вже допитано в якості свідка, що не входить до вичерпного переліку, визначеного ч.1 ст. 303 КПК України, вважав, що ОСОБА_6 подано скаргу на рішення слідчого, яке не підлягає оскарженню, тому на підставі ч. 4 ст. 303 КПК України, відмовив у відкритті провадження.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою залучити її у якості потерпілої у провадженні № 0001017 від 18.12.2017.

В обґрунтуванні вимог апеляційної скарги зазначає, що ухвала слідчого судді не відповідає нормам матеріального та процесуального закону, а також висновки якої не відповідають фактичним обставинам провадження.

Апелянт вказує на те, що лист слідчого, не є вмотивованим, оскільки не містить жодної підстави вважати її особою, якій не завдано кримінальним правопорушенням майнової та матеріальної шкоди. Також вважає, що слідчим не було наведено конкретних фактичних обставин із посиланням на докази, які дають підставу дійти висновку, що заявнику не було завдано кримінальним правопорушенням майнової та матеріальної шкоди. Крім того, звертає увагу на те, що відповідно до ст. 55 КПК України, права та обов"язки потерпілого виникають автоматично за наявності майнової та матеріальної шкоди, що не було враховано слідчим при відмову у визнанні її потерпілою. З огляду на викладене, на думку апелянта, слідчий суддя необґрунтовано відмовив їй у відкритті провадженні, тому просить ухвалу скасувати.

Під час апеляційного розгляду:

- заявник ОСОБА_6 вимоги скарги підтримала та просила їх задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість судового рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою апелянта, є неспроможними.

Судове рішення повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Апеляційним переглядом ухвали слідчого судді встановлено, що суд, приймаючи рішення у цьому провадженні, дотримався вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування; повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 91 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарження.

Колегія суддів, ураховуючи вимоги кримінального процесуального закону та скарги апелянта, вважає правомірним та неупередженим рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою, оскільки вимоги скарги не узгоджуються з переліком підстав, передбачених ч. 1 ст. 303 КПК України.

Зі скарги слідує, що ОСОБА_6 подала скаргу на лист слідчого ТУ ДБР у місті Краматорську ОСОБА_7 від 01.12.2022 року за № 13-01-16977/22 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001017 від 18.12.2017 року, що не входить до предмету оскарження в розумінні ст. 303 КПК України.

З огляду на те, що заявником подано скаргу на бездіяльність слідчого, яка не підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за скаргою.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви №32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Отже, порушень норм кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування ухвали, колегією суддів не встановлено.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є обґрунтованою і вмотивованою, постановленою з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, в зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.405,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 січня 2023 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою на лист слідчого ТУ ДБР у місті Краматорську, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3