Справа № 642/1535/22
Провадження №1-кс/642/487/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Ізюм Харківської області, громадянки України, з повною вищою освітою, не заміжньої, яка на момент вчинення злочину працювала на посаді поліцейського-водія логістики ВП № 1 Ізюмского районного управління поліції ГУНП в Харківській області, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні № 0000493 від 19.07.2022, про продовження строку застосування запобіжного заходу - тримання під вартою ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000493 від 19.07.2022 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 22.02.2022 № 110 о/с ОСОБА_4 призначено на посаду поліцейського - водія логістики відділення поліції № 1 Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області (наказом Головного управління національної поліції в Харківській області від 06.05.2022 № 236 о/с ОСОБА_4 зараховано в розпорядження Головного управління Національної поліції України і в подальшому - наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 05.09.2022 № 410 о/с звільнено зі служби в Національній поліції України).

У період збройного конфлікту, 20.03.2022 збройними силами країни агресора РФ окуповано місто Ізюм, Харківської області.

Починаючи з 01.04.2022 ОСОБА_4 , будучи громадянкою України, обіймаючи посаду поліцейського - водія логістики відділення поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, з особистих мотивів, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів військової агресії РФ проти України, з власної ініціативи, добровільно перейшла на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану та співпрацювала з представниками збройних формувань РФ, які здійснили окупацію міста Ізюм Харківської області за наступних обставин.

Так, в період часу з 01.04.2022 по 08.06.2022 (більш точний час органом досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: Харківська область місто Ізюм, провулок Сухий Ізюмець, 6, будучи працівником правоохоронного органу України, протиправно, умисно, за власним бажанням, не маючи на те відповідних встановлених законодавством повноважень, без отримання будь-яких вказівок від керівництва Національної поліції України, з метою надання допомоги ворожій державі РФ та заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, державній та інформаційній безпеці України, в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, вступила у контакт з невстановленими в ході досудового розслідування представниками збройних формувань РФ на території міста Ізюм Харківської області. В подальшому, ОСОБА_4 отримала від вказаних осіб пропозицію про співпрацю з представниками РФ, з метою становлення та зміцнення окупаційної влади РФ та недопущення контролю України над територією міста Ізюм Харківської області, тобто переходу на бік ворога, що виражалося у наданні інформації про місця розташування адміністративних будівель та здійсненні патрулювання міста Ізюм Харківської області, а також вступі ОСОБА_4 до незаконно створеного органу, так званої «Народной милиции», яку в подальшому було перейменовано в «Отделение полиции № 2 (дислокация г. Изюм) Управления внутренних дел Военно-гражданской администрации Харьковской области» з метою забезпечення громадського порядку в інтересах окупаційної влади м. Ізюм, а також забезпечення безпечного перебування військовослужбовців РФ на вказаній території.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення державної зради, шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинений в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 наприкінці квітня, у денний час доби, точна дата та час в ході досудового розслідування невстановлена, перебуваючи на вулиці Донця-Захаржевського в місті Ізюм, Харківської області , вказувала військовослужбовцям РФ на місця розташування Ізюмської окружної прокуратури Харківської області та інших адміністративних будівель міста Ізюм.

Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення державної зради шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану, в період часу з 01.05.2022 по 08.06.2022, більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні Центру надання адміністративних послуг, розташованому за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Соборна, 50 , прийняла пропозицію від невстановлених в ході досудового розслідування представників збройних формувань РФ та окупаційної адміністрації території міста Ізюм Харківської області про перехід на їх сторону та здійснення функцій слідчого на окупованій території міста Ізюм Харківської області в незаконно створеному органі «Народная милиция», яку в подальшому було перейменовано в «Отделение полиции № 2 (дислокация г. Изюм) Управления внутренних дел Военно-гражданской администрации Харьковской области», за умови співпраці вказаного органу з представниками РФ та за законодавством РФ. При цьому ОСОБА_4 , з метою забезпечення зміцнення окупаційної влади РФ на вказаній території та безпечного перебування військовослужбовців збройних сил та інших військових формувань РФ, представників окупаційної влади РФ на окупованій території міста Ізюм Харківської області, своїми діями повинна була проводити слідчі дії за законодавством РФ з метою розслідування злочинів на території міста Ізюм.

Перебуваючи на вказаній посаді, в середині червня 2022 року, точна дата та час в ході досудового розслідування невстановлена, ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу, з особистих мотивів, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись на території ринку, що розташований за адресою: вул. Московська, 20, м. Ізюм, Харківської області, будучи одягнута у цивільний одяг з білою пов`язкою на руці, разом із військовослужбовцями РФ здійснювала патрулювання території м. Ізюм Харківської області, всупереч Закону України «Про національну поліцію», перешкоджаючи таким чином налагодженню громадського порядку та законності на території м. Ізюм.

Крім того, у період з червня по вересень 2022 року, більш точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу України, з особистих мотивів, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, добровільно погодившись на співпрацю з представниками окупаційної влади РФ, користуючись повноваженнями представника окупаційної адміністрації, здійснювала функціональні обов`язки слідчого поліції та проводила слідчі дії за законодавством РФ, в тому числі за участю представників збройних формувань РФ та окупаційної адміністрації території міста Ізюм Харківської області, з метою розслідування злочинів на території міста Ізюм.

Тобто, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу України, порушуючи вимоги ст. ст. 17, 19, 65 Конституції України, якими передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, суверенітету, незалежності й територіальної цілісності України, та зобов`язання діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, вступила до незаконно створеного органу, так званої «Народної міліції», вказувала на місця розташування адміністративних будівель та здійснювала патрулювання міста Ізюм Харківської області, тим самим забезпечила становлення і зміцнення окупаційної влади РФ, з метою недопущення здійснення контролю українською владою на території міста Ізюм, Харківської області, здійснивши тим самим перехід на бік ворога в період збройного конфлікту з РФ, в умовах воєнного стану, тобто умисно вчинила діяння на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України підтверджується наступними доказами: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 04.07.2022 - начальника Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, який вказав, що 26.06.2022 у всеукраїнських телеграм-каналах та засобах масової інформації з`явилася електронна версія газети «ИЗЮМСКИЙ ТЕЛЕГРАФЪ», що випускається окупаційною владою м. Ізюм. Переглядаючи вказану газету на сторінці 2 побачив чорно-білу фотографію поблизу адміністративного приміщення Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, на якій впізнав поліцейського з логістики ОСОБА_8 та поліцейського-водія логістики ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 14.04.2022 - начальника сектору з контролю обігу зброї Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, який ІНФОРМАЦІЯ_5 у мережі Інтернет, а саме - на сайті «ІНФОРМАЦІЯ_6», побачив статтю під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Переглядом статті звернув увагу на фото - сторінку невідомої газети із статтею під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та чорно-білою фотографією поблизу адміністративного приміщення Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, на якій зображено 11 осіб, серед яких впізнав поліцейського з логістики ОСОБА_8 та поліцейського-водія логістики ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07.07.2022 - старшого інспектору сектору кадрового забезпечення Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, який у період з 01.04.2022 по 07.04.2022 перебував на території окупованого м. Ізюмі і бачив, як ОСОБА_8 та ОСОБА_4 йшли у супроводі військових РФ у центрі м. Ізюм та показували останнім місцезнаходження адміністративних будівель, зокрема, Ізюмського міськрайонного суду Харківської області та Ізюмської обласної прокуратури. В інший день, ОСОБА_8 і ОСОБА_4 допомагали представникам окупаційних військ прибирати прилеглу до приміщення Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області; - протоколом допиту свідка ОСОБА_11 - фахівця-оператора ТОВ «Нова Пошта», який у період з кінця лютого 2022 по кінець червня 2022 року перебував на окупованій РФ території Ізюмського району Харківської області. Приблизно в середині червня 2022 року свідок ОСОБА_11 знаходився на ринку у м. Ізюм Харківської області (у період окупації) і бачив, як до ринку під`їхав автомобіль «ВАЗ-2107» з відсутнім д.н.з. та білими латинськими літерами «Z» на дверцятах, капоті та багажнику. З вказаного автомобілю, у супроводі озброєних військових РФ, вийшли дві жінки з білими пов`язками на правих руках, які ходили по ринку, спілкувалися із продавцями, посміхалися а потім - поїхали на вказаному автомобілі. В подальшому, перебуваючи на підконтрольній території України, свідок ОСОБА_11 побачив в мережі «Інтернет» електронну версію газети окупаційної адміністрації «Изюмский телеграфъ», на сторінці 2 якої, побачив статтю із назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» та фотознімок 11 осіб, серед яких були дві жінки, що перебували на ринку у м. Ізюм з російськими військовими (як було встановлено з показань інших свідків та інших доказів - на фото перебували ОСОБА_4 та ОСОБА_8 ); - протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 08.11.2022, яка повідомила, що 24.02.2022 ОСОБА_4 прибула до Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області по команді «Збір по тривозі», разом з іншими співробітниками. В подальшому, свідку ОСОБА_13 стало відомо, що ОСОБА_4 стала працювати в незаконному органі окупаційної адміністрації та свідок впізнала її у публікації газети «Изюмский телеграф». При цьому, представники окупаційних військ намагалися схилити ОСОБА_12 до співпраці, проте, остання відмовилася; - матеріалами Харківського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (вих. № 447/42-20/0-2020 від 28.06.2022), згідно яких поліцейський-водій логістики ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області не заперечує здійснення збройної агресії РФ проти України, а також перебуваючи на території окупованого м. Ізюм Харківської області, перейшла на бік ворога, добровільно приймає участь у збройних формуванням держави-агресора, надає таким формуванням та особисто несе службу в «Народній міліції»; - матеріалами Управління протидії кіберзлочинам в Харківській області Департаменту кіберполіції Національної поліції України (вих. № 141вс/38/104/01-2022 від 05.07.2022), згідно яких, на фотознімках газети «ИЗЮМСКИЙ ТЕЛЕГРАФЪ» із статтею під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» ідентифіковано ОСОБА_4 та ОСОБА_8 ; - протоколом огляду (документів - веб-сайту) від 28.06.2022, в ході якого за участю свідка ОСОБА_9 оглянуто веб-сайт видання «ІНФОРМАЦІЯ_6», а саме - статті «ІНФОРМАЦІЯ_3», в ході якого свідок впізнав ОСОБА_8 та ОСОБА_4 ; - протоколом огляду документів від 04.07.2022, в ході якого за участю свідка ОСОБА_7 оглянуто веб-сайт видання «ІНФОРМАЦІЯ_6», а саме - статті «ІНФОРМАЦІЯ_3», в ході якого свідок впізнав ОСОБА_8 та ОСОБА_4 ; - протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_4 від 11.10.2022, яка не заперечила факт роботи в незаконному органі, проте, зазначила, що це було зроблено нею під примусом представників окупаційних військ, які володіли даними про наявність у неї вищої юридичної освіти.

08.07.2022 відносно ОСОБА_4 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, яке, у відповідності до вимог ст.ст. 278, 111, 135 КПК України, у зв`язку з неможливістю вручення, через перебування ОСОБА_4 на тимчасово окупованій території України, було направлено на опублікування в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Виходячи з викладеного, 08.07.2022, ОСОБА_4 набула процесуального статусу підозрюваного та була викликана для проведення допиту та інших слідчих (розшукових) дій на 10 год. 00 хв. 14.07.2022 та 15.07.2022.

Між тим, в порушення вимог ст. ст. 42, 135 КПК України, підозрювана ОСОБА_4 на виклики не з`явилася, причини своєї неявки слідчому не повідомила, документів, які б підтверджували поважність причин неявки не надала.

У зв`язку з цим, постановою слідчого від 22.07.2022 підозрювану ОСОБА_4 оголошено у розшук.

29.07.2022 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_14 надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 . 14.09.2022 підозрювана ОСОБА_4 була затримана на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді.

15.09.2022 на підставі ухали слідчого судді Київського районного суду м. Полтави відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком до 12.11.2022. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 09.11.2022 строк дії запобіжного заходу ОСОБА_4 продовжено до 07.01.2023, а ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 03.01.2023 строк тримання ОСОБА_4 під вартою продовжено до 02.03.2023.

У відповідності до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При цьому, метою обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є: забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_4 може здійснити вищезазначені дії.

Орган досудового розслідування вважає, що на сьогоднішній день ризик вчинення ОСОБА_4 протиправних дій, який став підставою для обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшився, що, у свою чергу виправдовує необхідність продовження строку дії запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі обвинуваченого настільки, що його неможливо відвернути не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від суду, незаконний вплив на свідків та перешкоджання розгляду судом справи іншим чином унеможливлює обрання йому іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою.

Враховуючи, що підозрювана ОСОБА_4 була оголошена у розшук; органом досудового розслідування було ініційовано проведення відносно підозрюваної спеціального досудового розслідування; тривалий час ОСОБА_4 перебувала на окупованій території (яку добровільно, з іншими працівниками Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, не залишила) є всі підстави вважати, що не перебуваючи під вартою вона і надалі намагатиметься переховуватися від органу досудового розслідування. Також, враховуючи, що ОСОБА_4 навчалася у спеціалізованому навчальному закладі внутрішніх справ (Харківський Національний університет внутрішніх справ), була працівником Національної поліції, вона володіє тактикою і методами правоохоронної діяльності, методикою проведення негласних оперативно-розшукових заходів і може використати свої знання та досвід на шкоду органу досудового розслідування.

При цьому, до затримання та взяття під варту, ОСОБА_4 була оголошена у розшук постановою слідчого.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Тому, у даному випадку інший, більш м`який запобіжний захід не тільки унеможливить забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а навпаки - є підґрунтям для подальшого переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду.

Для запобігання переховуванню підозрюваної від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, з метою недопущення її ухилення від кримінальної відповідальності, об`єктивно необхідним є продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, зокрема, у тому, що вона перейшла на бік ворога - ЗС РФ в умовах воєнного стану. Зазначене обумовлює те, що підозрювана, імовірно, може вживати заходів (як на окупованій, так і підконтрольній Україні території) з тим, щоб знищити службові документи, мобільні телефони громадян, які, знаходячись на окупованій території, намагаються повідомляти інформацію про рух ворожої техніки та особового складу тощо.

Зазначене обумовлює необхідність продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Підозрюваній ОСОБА_4 достовірно відомі місця проживання співробітників правоохоронних органів, ветеранів АТО/ООС, які вона повідомляє представникам окупаційних військ.

З огляду на це, під ґрунтом несення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, не може виключати об`єктивного ризику здійснення ОСОБА_4 тиску та впливу на свідків, з метою схилення їх до надання неправдивих показань, у тому числі - висуненням погроз спричинення шкоди здоров`ю або позбавленням життя. При цьому, досудове розслідування триває, свідки вчинення протиправних дій ОСОБА_4 встановлюються після звільнення тимчасово окупованих територій Харківської області.

Підозрюваній ОСОБА_4 достовірно відомі способи і методи проведення оперативно-розшукової діяльності і досудового розслідування. Не можна виключати існування об`єктивного ризику того, що підозрювана може використати свої знання і навички не для здійснення свого захисту у встановленому законом порядку, а з метою штучного створення доказів своєї невинуватості, у тому числі - виготовлення документів, які спростовуватимуть підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, впливу на сторонніх осіб з метою їхнього подальшого допиту з тим, щоб вони надали недостовірні показання, тощо.

Тривалий час ОСОБА_4 перебувала на окупованій території і виконувала вказівки представників окупаційної адміністрації. Не можна виключати об`єктивного ризику того, що ОСОБА_4 (та імовірно - її родичі, частина з яких допитана під час досудового розслідування) була завербована представниками ворожих спецслужб і перебуваючи поза межами ДУ «Харківський слідчий ізолятор» буде вчиняти завдання із дестабілізації соціальної та політичної обстановки на території Харківської області; закликати громадян до переходу на бік ворога тощо.

Викладені вище обставини свідчать, що на сьогоднішній день ризик вчинення ОСОБА_4 протиправних дій не зменшився, що виправдовує тримання підозрюваної під вартою.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_15 від 04.10.2022 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000493 від 19.07.2022 за підозрою ОСОБА_4 продовжено до шести місяців, тобто до 11.04.2023.

При цьому, 08.02.2023 досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів кримінального провадження для ознайомлення, в порядку ст. 290 КПК України.

З урахуванням викладеного, вбачається необхідним продовжити строк тримання ОСОБА_4 під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваною її обов`язків та не сприятиме запобіганню протиправних дій, які може вчинити ОСОБА_4 .

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, просила застосувати до неї більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою з можливістю внесення застави в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні також заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати більш м`який запобіжний захід, послався на недоведеність ризиків, дані про особу ОСОБА_4 , яка має на утриманні матір, дідуся, дядька -інваліда І групи, позитивно характеризується за місцем реєстрації, раніше не судима. Крім того, просив під час продовження тримання під вартою, застосувати до ОСОБА_4 заставу в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, та надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та як передбачено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

08.07.2022 ОСОБА_4 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

15.09.2022 на підставі ухали слідчого судді Київського районного суду м. Полтави відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком до 12.11.2022. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 09.11.2022 строк дії запобіжного заходу ОСОБА_4 продовжено до 07.01.2023.

03.01.2023 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова строк тримання ОСОБА_4 під вартою продовжено до 02.03.2023.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_15 від 04.10.2022 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000493 від 19.07.2022 за підозрою ОСОБА_4 продовжено до шести місяців, тобто до 11.04.2023.

08.02.2023 досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів кримінального провадження для ознайомлення, в порядку ст. 290 КПК України.

Підставою продовження строку запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким злочином, та санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років, або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, що вказує на підвищену суспільну небезпеку як самого діяння та і особи підозрюваного.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що може бути виражено у неявці підозрюваної на виклики до відповідних органів; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Вищезазначені обставини свідчать, про неможливість застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, встановлених чинним законодавством, а також, що на цей час у суду немає підстав вважати відсутніми ризики, які передбачені ст. 177 КПК України та які були враховані ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави 15.09.2022р., суд приходить до висновку, що вказані ризики не зменшились, тому обраний відносно неї запобіжний захід слід продовжити.

Дані про особу ОСОБА_4 , яка має на утриманні матір, дідуся, дядька -інваліда І групи, позитивно характеризується за місцем реєстрації, раніше не судима, не є достатньою підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином слідчий суддя вважає, що подане клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 176-178, 183,193-194, 196, 369-372, 395 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, а саме до 11.04.2023, без визначення застави.

Строк дії ухвали до 11.04.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваною в той же строк, але з моменту вручення їй ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1