Справа № 461/9923/21
Провадження № 1-кп/461/282/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.11.2022 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи відносно якої скеровано

клопотання ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові клопотання дізнавача відділу дізнання Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , за матеріалами кримінального провадження №0000962 від 18.11.2021 року, про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Погірці Самбірського району Львівської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:

дізнавач відділу дізнання Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000962 від 18.11.2021 року відносно ОСОБА_4 .

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , не усвідомлюючи значення своїх дій та не маючи можливості керувати ними, 16 листопада 2021 року близько 16 годині 25 хвилин, перебуваючи на балконі загального користування будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрав куртку зеленого кольору марки «TURBAT», вартістю 2880 гривень, яка належить ОСОБА_7 , чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

В обґрунтування клопотання дізнавач посилається на те, що згідно висновку судово-психіатричного експерта № 661 від 01.12.2021 ОСОБА_4 в період інкримінованих йому дій страждав хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу з вираженим дефектом особистості в емоційно-вольовій сфері не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На даний час ОСОБА_4 страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу з вираженим дефектом особистості в емоційно-вольовій сфері, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримала та просила його задовольнити, вказавши, що, на її думку, є законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 .

Законний представник ОСОБА_4 ОСОБА_8 подала до суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності. Згідно даної заяви, остання не заперечує проти застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності законного представника, суд виходить з положень частини 1 статті 44 КПК України, відповідно до яких законний представник залучається, якщо підозрюваним, обвинуваченим є неповнолітній або особа, визнання у встановленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною. Однак, матеріали справи не містять інформації про визнання ОСОБА_4 недієздатним чи обмежено дієздатним.

На підставі наведеного, суд вважає за можливе провести розгляд клопотання за відсутності законного представника ОСОБА_4 . Така позиція відповідає висновку Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 09 липня 2019 року у справі №320/2609/16-к провадження №51-2486км18.

Потерпілий ОСОБА_7 подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Захисник особи, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, в судовому засіданні клопотання підтримав.

ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника та прокурора, вказавши, що у клопотанні вірно відображені обставини події заволодіння ним майном потерпілого, а також дані про стан його здоров`я.

Безпосередньо дослідивши докази подані під час судового розгляду, оцінивши їх в сукупності, з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, провівши судовий розгляд, заслухавши покази та доводи особи відносно якої скеровано клопотання та інших учасників процесу, безпосередньо дослідивши надані суду докази, перевіривши доводи сторін кримінального провадження та докази у справі, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Наявність у діях ОСОБА_4 ознак інкримінованого суспільно-небезпечного діяння повністю та об`єктивно доводиться наступними нижченаведеними доказами.

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.11.2021, згідно якого потерпілий ОСОБА_7 просив прийняти міри до невідомої особи, яка 16.11.2021 о 16.25 год у АДРЕСА_2 , із прохідного спільного балкону, викрала куртку зеленого кольору фірми «Турбот», яка висіла на вішаку.

Скріншотом веб сторінки інтернет-магазину, з якого встановлено, що вартість викраденої куртки становить 2880 гривень.

Заявою потерпілого ОСОБА_7 , згідно якої останній надав для долучення до матеріалів кримінального провадження диск з відеозаписом, що здійснювався на камеру відеоспостереження, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Ужгородська, 8, скріншот з сайту «gorgany.com», на якому він замовляв куртку марки «TURBAT» та квитанцію про оплату.

Відеозаписом, який здійснювався 16.11.2021 на зовнішню камеру відеоспостереження за адресою: АДРЕСА_2 , та протоколом огляду даного відеозапису від 19 листопада 2021 року. З даних доказів встановлено обставини викрадення належного потерпілому майна. На 16:26:15 хвилині відеозапису зафіксовано, як ОСОБА_4 підходить до сушилки для одягу, що знаходиться на балконі зовнішнього користування, забирає звідти куртку зеленого кольору, знімає її з вішалки, скручує та ховає під свою куртку, після чого залишає дане місце.

Протоколом огляду місця події від 19.11.2021 та фототаблицею до даного протоколу, відповідно до яких було проведено огляд кабінету № 26 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області, в якому знаходився ОСОБА_4 , який мав при собі куртку зеленого кольору з надписом жовтого кольору «TURBAT». В ході огляду ОСОБА_4 повідомив, що вказану куртку він викрав 16.11.2021 з балкону за адресою: АДРЕСА_2 .

Протоколами огляду предметів від 19 листопада 2021 року, відповідно до яких, дізнавачем було проведено огляд куртки зеленого кольору, кросівок червоного кольору з білою підошвою та спортивних штанів чорного кольору та зафіксовано їх ознаки та характеристики.

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 01.12.2021 та фототаблицею до даного протоколу. Згідно даного протоколу, потерпілий ОСОБА_7 серед пред`явлених йому для впізнання курток, впізнав куртку, яка була викрадена у нього.

Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), мають ознаки суспільно - небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 661 від 01.12.2021 ОСОБА_4 в період інкримінованих йому дій страждав хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу з вираженим дефектом особистості в емоційно-вольовій сфері не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На даний час ОСОБА_4 страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу з вираженим дефектом особистості в емоційно-вольовій сфері, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Зазначений висновок не викликає у суду сумнівів щодо того, що особа страждає на психічну хворобу, яка зумовлює її неосудність і вказує на потребу в застосуванні щодо неї примусових заходів медичного характеру наведених у висновку.

При цьому, суд також враховує дані про особу ОСОБА_4 , який не перебуває на обліку у лікаря нарколога та перебуває на обліку у лікаря психіатра.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру.

Ухвалюючи рішення у справі, суд також враховує наступне.

Поняття неосудності включає в себе співвідношення медичного (біологічного) і юридичного (психологічного) критеріїв. Медичний критерій полягає у наявності у особи психічного захворювання, що істотно впливає на свідомість і волю людини (хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки). Юридичний - у нездатності особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. При цьому юридичний критерій виражається двома ознаками: 1) інтелектуальною - особа не може усвідомлювати фактичну сторону своїх дій (бездіяльності) та/або не здатна усвідомлювати їх суспільно небезпечний характер; 2) вольовою - особа не може керувати своїми діями (бездіяльністю) внаслідок руйнування психічною хворобою її вольової сфери.

Осудність є однією із загальних ознак суб`єкта злочину, юридичною підставою вини та кримінальної відповідальності. Виходячи з передбачених ст. 19 КК України критеріїв, відповідний стан особи характеризується здатністю усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Неосудна особа позбавлена такої здатності унаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Особа, що вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, не підлягає кримінальній відповідальності, а може бути піддана за рішенням суду примусовим заходам медичного характеру.

Виходячи з положень статей 23, 24 КК України, умисел є однією з форм вини, яка включає в себе інтелектуальну та вольову ознаки: усвідомлення характеру свого діяння, передбачення його наслідків та бажання чи свідоме допускання їх настання.

Усвідомлення означає розуміння не лише фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються об`єкта, предмета, об`єктивної сторони складу конкретного злочину, а і його негативного соціального значення у виді суспільної небезпеки. Передбачення є адекватним розумовим уявленням особи про неминучість чи можливість конкретних результатів своєї дії (бездіяльності). Бажання полягає у прагненні досягти чітко визначеної мети і спрямованості волі на її досягнення.

Таким чином, умисна форма вини передбачає правильне відображення у свідомості суб`єкта як фактичних, так і юридичних ознак злочину, обов`язковою передумовою чого є осудність.

Мотив злочину - це усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яке викликає намір діяти певним чином. Мету становить конкретно сформульоване уявлення про бажаний наслідок свого діяння та спрямованість на його досягнення в обраний спосіб.

Мотивованість та цілеспрямованість є ознаками усвідомленої вольової діяльності людини. Прояв таких ознак є неможливим у разі порушень психічних функцій, за яких особа нездатна усвідомлювати характер і значення своїх діянь та керувати ними.

Враховуючи, що стан неосудності пов`язаний з відсутністю у особи інтелектуальної та вольової ознак, з ним несумісні наявність у свідомості особи чітко сформованих мети й мотиву, як ознак суб`єктивної сторони злочину, тому встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим. Юридична оцінка суспільно небезпечному діянню в такому випадку повинна надаватись, виходячи з фактичних обставин скоєного та наслідків, що настали.

Із зазначеним вище у висновку експерта станом, що є юридичним критерієм неосудності, несумісні наявність у свідомості чітко сформованого умислу, у розумінні ст. 24 КК України, а також мети і мотиву, як ознак суб`єктивної сторони злочину.

Кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру гарантує захист прав, свобод та законних інтересів осіб з психічними розладами, тому розгляд таких проваджень має спеціальну процедуру, яка урегульована спеціальними нормами закону.

Зокрема, ст. 505 КПК передбачено, що обов`язковими обставинами, які підлягають доказуванню у такому кримінальному проваджені є: час, місце, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння та вчинення цього суспільно небезпечного діяння цією особою, при цьому враховуються й інші обставини (інформація про психічні розлади, поведінка, небезпечність особи, розмір завданої шкоди).

Тобто, предмет доказування у кримінальному проваджені щодо застосування примусових заходів медичного характеру має низку особливостей, де не ставиться питання про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а йдеться про вчинення певною особою суспільно небезпечного діяння, а умисел, мета і мотив є елементами суб`єктивної сторони саме злочину та встановлюються лише щодо осудної особи.

За змістом статті 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння, які вчинили у стані обмеженої осудності злочини, які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати, зокрема, примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги (ч.2 ст.94 КПК України).

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів - психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК ) - висновку судово-медичної експертизи.

Крім того, суд також враховує те, що невжиття відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, може зумовити заподіяння неминучої шкоди безпосередньо йому або іншим особам.

Відповідно до ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

З врахуванням викладеного, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом.

Виходячи з положень п. 15 Пленуму Верховного Суду України, які викладені у Постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строку, на який ці заходи призначені.

Запобіжний захід особі, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру не обирався.

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 24 листопада 2021 року слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 512, 513, 516 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Погірці Самбірського району Львівської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 24.11.2021 на майно, яке було вилучено під час проведення огляду місця події, а саме куртку зеленого кольору марки «TURBAT», власником якої є ОСОБА_7 , після набрання ухвалою законної сили - скасувати.

Речові докази, після набрання ухвалою законної сили:

-один DVD-R диск марки «Tech lv» 4,7 GB 120 min 16 speed залишити в матеріалах кримінального провадження;

-куртку зеленого кольору марки «TURBAT» повернути потерпілому ОСОБА_7 , за належністю;

-кросівки червоного кольору з білою підошвою та білими полосами по боках та спортивні штани чорного кольору з надписом на нижній боковій частині штанів великими білими літерами «PUMA» » вважати повернутими ОСОБА_4 , за належністю.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1