Справа № 450/1357/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1053/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року у м.Львові.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 11 листопада 2022 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8

з участю прокурора ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 11.11.2022 року обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.3 ст.27 - п.п.1, 5, 6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.27, ч.2 ст.15 -п.п.1, 5, 6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.27-ч.2 ст.194, ч.1 ст.263 КК України продовжено строк тримання під вартою на шістдесят днів до 09.01.2023 року включно без визначення застави.

Цією ж ухвалою суду обвинуваченому ОСОБА_8 за ч.3 ст.27 - п.п.1, 5, 6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.27, ч.2 ст.15 -п.п.1, 5, 6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.27-ч.2 ст.194, ч.1 ст.263 КК України продовжено строк тримання під вартою на шістдесят днів до 09.01.2023 року включно без визначення застави.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить змінити ухвалу суду першої інстанції та обрати ОСОБА_8 більш м`якший запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання.
На підтримання своїх апеляційних вимог захисник зазначає, що обраний ОСОБА_8 запобіжний захід є занадто суворим, при цьому не враховано що судовим розглядом не встановлено здійснення обвинуваченим пострілів по автомобілю, тобто його дії неправильно кваліфіковані. Крім цього, захисник зазначає, що ОСОБА_8 слід надати можливість захищати територіальну цілісність України, змінивши останньому запобіжний захід на особисте зобов`язання.
Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт по місцю його проживання.
На підтримання своїх апеляційний вимог обвинувачений покликається на те, що обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та його особі, оскільки в разі призначення йому покарання, то по суті таке відбув, має хронічні захворювання, набуті в умовах слідчого ізолятора, має постійне місце проживання, на утриманні цивільну дружину та малолітню доньку, та тривалий час утримується під вартою, також вважає необґрунтоване пред`явлене йому обвинувачення.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції прокурор заперечив подані апеляційні скарги сторони захисту, вважає ухвалу суду обґрунтованою та законною.

Захисники та обвинувачені підтримали подані апеляційні скарги з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційних скарг, пояснення учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення прокурора, пояснення обвинуваченої та її захисника, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повністю дотримався вимог ст.ст.177, 183, 194, КПК України, які передбачають порядок обрання та продовження підозрюваним та/або обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в цьому кримінальному провадженні, обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.27 - п.п.1, 5, 6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.27, ч.2 ст.15 -п.п.1, 5, 6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.27-ч.2 ст.194, ч.1 ст.263 КК України, тобто злочинів вчинених проти життя та здоров`я осіб, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Дії кримінально-правового характеру, що ставляться у провину обом обвинуваченим, призвели до вбивства трьох осіб та до вчинення замаху на життя ще двох осіб. Відповідно до санкції статей максимальна міра покарання за інкриміновані обвинуваченим злочини становить довічне позбавлення волі.
Обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні скерований до суду, розпочався і триває судовий розгляд, що не виключає можливості обвинувачених переховуватись від суду, незаконно впливати на співучасників інкримінованого злочину, свідків, потерпілих.
Також судом першої інстанції при обранні обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою правильно враховано тяжкість інкримінованих їм кримінальних правопорушень та дані про осіб обвинувачених, які обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, стан здоров`я, наявність високо ступеня ризиків в цьому кримінальному провадженні.
Крім того, як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ..
Щодо покликання захисника ОСОБА_6 про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 на особисте зобов`язання з метою прийняття останнім участі у відсічі збройної агресії проти України, то суд апеляційної інстанції зазначає, що зазначене питання вирішується за правилами ст.616 КПК України.
Суд апеляційної інстанції, виходячи з наведених в апеляційній скарзі сторони захисту мотивів, не знаходить законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали чи зміни запобіжного заходу обвинуваченим за наслідками апеляційного розгляду.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування ухвали, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 11 листопада 2022 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий:

Судді: