Провадження №1-кп/761/1451/2022
В И Р О К

іменем України

07 листопада 2022 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі колегії суддів головуючої судді ОСОБА_6, суддів ОСОБА_7, ОСОБА_8, секретаря судового засідання ОСОБА_1 за участю прокурора ОСОБА_9 обвинуваченого ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_10 розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006161 03 вересня 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Тарасівка Плесецького району Архангельської області Російської Федерації, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, місце реєстрації відсутнє, утримується в Державній установі «Київський слідчий ізолятор», у відповідності до ст. 89 КК України є раніше не судимою особою, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 , 02.09.2020 року приблизно о 20.00 год перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_1, вступив у словесний конфлікт з раніше невідомим йому ОСОБА_2 , під час якого, у ОСОБА_1 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_2 .

З метою реалізації злочинного умислу щодо протиправного заподіяння смерті з мотивів особистих неприязних стосунків, ОСОБА_1 , витягнув предмет зовні схожий на ніж із правої внутрішньої кишені жилету, який був на ньому одягнений, та тримаючи його у правій руці, наніс ним не менше двох ударів в область шиї зліва, тобто у ділянку тіла, де розташовані життєво важливі артерії людини, спричинивши потерпілому наступні тілесні ушкодження: дві колото-різані рани: в проекції заднього краю лівого кута нижньої щелепи, з переходом в підщелепну ділянку та завушну ділянку до заду від мочки лівої вушної раковини з ушкодженням лівої правоушної залози та пересіченням її артерії; на лівій бічній поверхні шиї у верхній третині в проекції верхньої третини кивального м`яза, вищезазначені ушкодження не супроводжувались небезпечними для життя явищами.

ОСОБА_1 , виконавши усі дії, які вважав необхідними, усвідомлюючи, що нанесення ним ударів ножем в область життєво важливих артерій тіла людини достатньо для настання суспільно небезпечного наслідку у вигляді смерті ОСОБА_2 , не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як потерпілому вчасно надано кваліфіковану медичну допомогу. Після спричинення вищевказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за яким йому висунуте обвинувачення, стороною обвинувачення, не визнав, визнав вину у нанесенні потерпілому тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, спростовував наявність у нього умислу на позбавлення життя особи.

Так, обвинувачений ОСОБА_1 дав показання згідно із якими, у час та місці вказаними у обвинувальному акті, він перебував біля фонтанів на пл. Незалажності в м. Києві, та з метою справляння фізіологічної потреби, враховуючи відсутність на площі облаштованих туалетів, пройшов через арки на подвір`я будинку по АДРЕСА_1 . Із-за сміттєвих баків у дворі будинку, де він став справляти свої потреби, вийшов потерпілий, заступивши обвинуваченому дорогу, бо був сильніший за нього, став питати де «його телефон», обвинувачений намагався обійти потерпілого, але той чинив спротив і не давав такої можливості. У обвинуваченого при собі була тростинка, яку він використовував при ходьбі, з її допомогою він намагався пройти через потерпілого, проте в якийсь момент потерпілий вирвав із рук обвинуваченого тростинку та замахнувся неї на обвинуваченого, догнав обвинуваченого, нанісши удар по потилиці, через що палка зламалася, а в кармані жилетки у обвинуваченого був ніж, який він носив при собі та використовував для вжиття їжі, та після нанесення потерпілим удару по обвинуваченому ОСОБА_1 діставши ножа наніс потерпілому один раз в ділянку шиї, побачивши кров у потерпілого, ОСОБА_1 продовжив виходи із двору будинку по АДРЕСА_1 , в цей час потерпілий знову наздогнав обвинуваченого, після чого обвинувачений наніс потерпілому ще два удари, які також прийшлися потерпілому в ділянку шиї, відмітив, що був здивований, що потерпілий після отриманих ударів ще продовжував його переслідувати, назвав потерпілого «невмирущим». В той же час, обвинувачений наголосив, що не мав наміру вбивати потерпілого, просто хотів, щоб останній відчепився від нього, вважав потерпілого ОСОБА_1 наголосив, що приймав активну участь у подіях під час революції «Гідності», у період 2013-2014 років, є ветераном АТО, вважав потерпілого «Тітушкою», та побоюючись провокацій з боку останнього наносячи тілесні ушкодження потерпілому, захищав свою честь та гідність таким чином.

Допитаний судом свідок ОСОБА_4 дав показання, що його майстерня знаходиться у будинку АДРЕСА_1 , вікна виходять у внутрішній двір будинку, та у час вказаний у обвинувальному акті, він як раз перебував у приміщенні своєї майстерні, та побачив через вікно, як ОСОБА_1 сперечався голосно з іншою особою чоловічої статі, який вищий за обвинуваченого та молодший за віком, щодо чого суперечка він не зрозумів. Обвинувачений казав потерпілому відчепитеся від нього, на що потерпілий наніс обвинуваченому один удар палкою, яка при цьому зламалася об ОСОБА_1 після чого, свідок побачив як вже обвинувачений наніс удар рукою, як він вважав, потерпілий при цьому впав, далі обвинувачений пішов з місця, де стався інцидент, до того часу як потерплий встав та свідок побачив, що у потерпілого тече кров в ділянці голови, після чого свідок викликав поліцію.

Під час судового розгляду, судом безпосередньо було досліджено наступні докази.

Відповідно до витягу з ЄРДР 03.09.2020 зареєстровано кримінальне провадження № 0006161, за ч. 1 ст. 115 ч. 2 ст. 15 КПК України, щодо обставин 02.09.2020 року приблизно о 20.00 годині ОСОБА_1 на грунті раптово виниклих особистих відносин поблизу готелю «Козацький», що у АДРЕСА_1, наніс не менше двох ударів в шию предметом, що має колюче-ріжучі властивості.

Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення, слідча Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_11 03.09.2020 прийняла заяву ОСОБА_2 , який будучи попередженим про кримінальну відповідальність, повідомив що 02.09.2020 року приблизно о 20.00 год. невідомий чоловік, по АДРЕСА_1 вчинив замах на його вбивство, шляхом нанесення ударів в область шиї, предметом схожим на ніж.

Згідно із даними протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 28.09.2020, слідчим на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 18.09.2020, в Київській клінічній лікарні № 17 було вилучено медичну карту ОСОБА_2 .

Відповідно до даних відповіді директора Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва № 2324/Б від 10.10.2020 на запит слідчого отримано карту виїзду швидкої медичної допомоги № 1487 по АДРЕСА_1 біля готелю «Козацький», з якої вбачається, що згідно з реєстрацією викликів базою даних автоматизованої інформаційно - диспетчерської системи (АІДС) «Швидка медична допомога» 02.09.2020 року о 20 год. 06 хв. було зареєстровано виклик та здійснено виїзд бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги на місце о 20.15 год., в подальшому особу доставлено о 20.30 до КМКЛ № 17 до хірургічного відділення.

Згідно даних довідки з КМКЛ № 17 за вих. № 877, ОСОБА_2 станом на 02.09.2020 року мав діагноз: колото-різані рани шиї зліва з масивною кровотечею.

За наслідком проведення експертного дослідження № 042-1498-2020 у період з 05.10.20-09.11.20 встановлено, що на момент звернення за медичною допомогою 02.09.20 о 20.07 год. у потерпілого ОСОБА_2 виявлено 2 колото-різані рани в проекції заднього краю лівого кута нижньої щелепи, з переходом в підщелепну ділянку та завушну ділянку до заду від мочки лівої вушної раковини з ушкодженням лівої привушної залози та пересіченням її артерії; на лівій бічній поверхні шиї у верхній третині в проекції верхньої третини кивального м`яза, які спричинені двократною травмуючою дією гострого предмета, що має колюче-ріжучі властивості. Вищезазначені ушкодження не супроводжувались небезпечними для життя явищами, та відносяться до легкого тілесного ушкодження, з огляду на тривалість розладу здоров`я.

02.09.20 року слідчим ВП № 4 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_12 за участі понятих та спеціаліста проведено огляд ділянки місцевості розміром 2*2 метри, яка має покриття тротуарної плитки, знаходиться на куту АДРЕСА_1, на ділянці виявлено пляму з хаотичними бризгами по ділянці огляду темно-бурого кольору, з якої зроблено змиви, також оглянуто прилеглу територію де виявлено, що плями бурого кольору тягнуться до вул. Володимирської приблизно 20 метрів у вигляді хаотичної лінії, таким чином у протоколі зафіксовано загальну обстановку щодо місця вчинення кримінального правопорушення, складено ілюстративну таблицю.

02.09.20 року слідчим ВП № 4 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_12 за участі понятих та спеціаліста проведено огляд ділянки місцевості у дворі будинку АДРЕСА_1 , зафіксовано місце знаходження предметів, які було вилучено в подальшому, а саме виявлено частину дерев`яної палиці, яка з однієї сторони має ознаки відлома, таким чином у протоколізафіксовано загальну обстановку щодо місця вчинення кримінального правопорушення, складено ілюстративну таблицю.

Судом проведено відтворення відеозапису, який міститься на диску, з камер зовнішнього спостереження готелю «Козацький», що адресою м. Київ, вул. Михайлівська, 1/3 за 02.09.2020 року, на якому зафіксовано переміщення ОСОБА_1 на місце вчинення злочину, та обстановка після його вчинення.

Згідно даних протоколу огляду місця від 03.09.20, ілюстративної таблиці слідчим за участі понятих проведено вилучення предмету схожого на ніж, довжиною приблизно 15 см та предмет схожий на ніж, довжиною приблизно 15 см із дерев`яною ручкою, зі слідами речовини бурого кольору та чорний чохол для нього.

Згідно даних протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.11.20 року свідок ОСОБА_4 у присутності понятих вказав на особу, фото якої знаходиться під номером № 3 як чоловіка, який 02.09.20 року близько 20 години перебуваючи поряд із готелем ОСОБА_5 наніс іншій особі чоловічої статі не менше двох ударів в обличчя, після чого зник у невідомому напрямку. Згідно довідки до вказаного протоколу на фото 3 зображений ОСОБА_1 .

Згідно даних висновку 081-428-2020 від 02.11.20 року на наданому на дослідження фрагменті гігієнічної палички зі змивом вилученим в АДРЕСА_1 виявлена кров людини та при визначеності її групової належності можливе її походження від потерпілого ОСОБА_2 та виключено походження крові від ОСОБА_1 .

Даними висновку експерта від 16.10.20 року № 081-429-2020 встановлено групову належність крові потерпілого та обвинуваченого, та встановлено належності крові, вилученої на змивах під час ОМП 02.09.2020 року саме потерпілому ОСОБА_2 .

Експертним дослідженням № 091-335-2020 від 09.11.20 року за наслідком судово-цитологічного дослідження фрагменту палки, вилученої під час ОМП 02.09.20 року встановлено, що кров людини не знайдена, в той же час виявлено частини епітелію особи чоловічої генетичної статі, що не виключають походження клітин від ОСОБА_1 та виключають походження від ОСОБА_2 .

За даними висновку експерта № 091-337-2020 від 09.11.20 при дослідженні клинка ножа (І), виявлено кров та мікрофрагменти м`язової тканини особи чоловічої статі, відповідно до встановленої раніше експертним дослідженням групової приналежності крові потерпілого на досліджуємому клинку наявна кров, походження якої не виключається від ОСОБА_2 та виключається від ОСОБА_1 .

За даними висновку експерта № 081-427-2020 від 02.11.2020 при дослідженні 4 фрагментів гігієнічних паличок зі змивами, вилученими під час ОМП 02.09.20 по АДРЕСА_1 не виключається походження крові від ОСОБА_2 та виключається від ОСОБА_1 .

Згідно даних протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинення злочину від 03.09.2020 ОСОБА_1 02.09.20 о 22.30 год. був затриманий у порядку ст. 208 КПК України, на підставі, того, що його застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення та безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що ця особа щойно вчинила злочин. Під час обшуку у ОСОБА_1 виявлено та вилучено: мобільний телефон Nomi IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_1 , зі слідами експлуатації, СІМ-картою мобільного оператору «Київстар» НОМЕР_2 , та СІМ-картою мобільного оператору «Лайфселл», зрізи нігтьових пластин з правої та лівої руки, змиву рук ОСОБА_1 , тряпчану жилетку сірого кольору та саморобні ножни чорного кольору.

Згідно даних протоколу слідчого експерименту від 03.09.2020 року, даних протоколу перегляду відеозапису від 03.09.2020, що міститься на DVD +R диску 4.7 GB, за участі з підозрюваним ОСОБА_1 , даних переглянутого відеозапису в судовому засіданні, ОСОБА_1 детально розповів про події, які мали місце 02.09.2020 року за адресою: АДРЕСА_1, про причини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 , продемонстрував, як саме наносив тілесні ушкодження потерпілому. Зауважив про мотиви свого вчинку, вказав, що через те що потерпілий не хотів його пропускати до виходу із двору будинку, він наніс удар палицею потерпілому та вона зламалася, далі потерпілий схватив палку рукою, в самого ОСОБА_1 почався стан афекту та його заклинило, далі він відштовхнув потерпілого та побіг на вихід, там його наздогнав потерпілий та палицею наніс удар, він став перебігати на іншу частину дороги де знову дістав удар від потерпілого (що узгоджується із даними висновку експерта № 081-426-2020). На іншій стороні дороги він дістав ніж із внутрішнього карману за чохол та взяв у праву руку та показав потерпілому, пропонуючи втікати промовляючи не доводити його до гріха, бо то смерть !!!! Далі детально описав нанесення не менше двох ударів, які йшли один за одним, проміжок був долі секунди потерпілому у ділянку шиї, повідомив, що через удари ніж зігнувся, далі пішов до фонтану де умив своє лице. Підтвердив, що кров, яка знаходиться на тротуарі на місці де він наносив удари потерпілому скоріш за все належить останньому.

На підставі постанови прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_13 від 03.09.2020 вирішено відібрати біологічні зразки крові у підозрюваного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними протоколу отримання біологічних зразків для експертизи від 19.10.20, згідно з якими у підозрюваного ОСОБА_1 відібрано зразки крові, які поміщено до шприца, упакованого до конверту.

За даними експертизи № 042/1-890-2020 від 03.09.20 у ОСОБА_1 виявлено ушкодження у вигляді садна в завушній ділянці зліва, що є легким тілесним ушкодженням.

Також під час особистого обшуку при затриманні ОСОБА_1 у нього було вилучено жилетку , при дослідженні буровато-сірих плям на якій, якої згідно висновку експерта № 081-426-2020, знайдена кров людини, яка могла походити від ОСОБА_1 та не могла походити від ОСОБА_2 , що узгоджується із обставинами, щодо суперечки виниклої між обвинуваченим та потерпілим.

Крім іншого, судом досліджено ряд документів які характеризують особу обвинуваченого.

Відповідно до вимоги м. Києві СІП Шевченківського УП ГУНП ОСОБА_1 у відповідності до ст. 89 КК України є раніше не судимою особою.

Обвинувачений на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

В той же час, за висновком стаціонарної комплексної судово психолого-психіатричної експертизи від 03.11.2020 на час її проведення ОСОБА_1 виявляв ознаки органічного ураження головного мозку поєднаного генезу з церебрастенічним синдромом, легким когнітивним порушеннями, з ознаками епізодичного вживання алкогольними напоями та у період часу, до якого відноситься правопорушення, у вчинення якого він підозрюється міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Судом за наслідками застосованих заходів забезпечення кримінального провадження щодо потерпілого ОСОБА_2 не досягнуто позитивного результату, у зв`язку із чим допит потерпілого визнано судом за неможливе на підставі п.3 ч.4 ст.97 КПК України.

Оцінивши надані стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, розглядаючи кримінальне провадження з дотриманням положень ст.337 КПК України, суд, всебічно, повно й неупереджено, дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, вищезазначені безпосередньо досліджені докази, суд, вважає належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 115 КК України.

При цьому, визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, суд не приймає до уваги його твердження щодо відсутності у його діях умислу на спричинення смерті ОСОБА_2 , нанесенню потерпілому не менш двох ударів ножем було самозахистом від протиправних дій потерпілого, який першим зачепив обвинуваченого словесно, а в подальшому наніс удари палицею, що призвело до легкого тілесного ушкодження, оскільки сукупність всіх обставин вчинення злочину таких як : спосіб нанесення тілесних ушкоджень, направленість й динаміка дій ОСОБА_1 , його висловлювання що потерпілий є «невбиваємим», завдав потерпілому не менш двох ножових ударів в шию, де розташовані життєво важливі органи людини ,характер і локалізацію ушкоджень, їх кількість, причини припинення злочинних дій, наступну поведінку винного, який після закінчення злочинних дій не вчинив жодних дій з надання медичної допомоги потерпілому, виклику швидкої допомоги, а просто пішов геть, свідчить про розуміння ним настання негативних наслідків своїх дій й бажання спричинення смерті ОСОБА_2 саме на ґрунті раптово виниклих неприязних між ними стосунків.

Зазначені обставини свідчать про прямий умисел ОСОБА_1 позбавити життя ОСОБА_2 й вчинення ним всіх необхідних дій для настання смерті останнього.

При цьому слід враховувати, що відповідно до ч.1 ст.36 КК України право на необхідну оборону виникає не за будь-якого суспільно небезпечного посягання, а лише за такого, яке викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання. Така необхідність виникає там і тоді, де і коли зволікання з боку того, хто обороняється, в заподіянні шкоди посягаючому, загрожує негайною і невідворотною шкодою для правоохоронюваних інтересів.

Частиною 3 ст. 36 КК України передбачено, що перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, такої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Тобто спочатку має бути встановлено право обвинуваченого на необхідну оборону, межі якої перевищено.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику у справах про необхідну оборону» щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їх фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини.

При цьому стороною захисту не надано суду такі належні та допустимі докази, сукупність яких би свідчила про наявність у діях потерпілого такого суспільно небезпечного посягання, яке б вимагало негайного відвернення чи припинення з боку обвинуваченого, шляхом завдання йому ножем тілесних ушкоджень в область, шиї, де розташовані життєво важливі органи людини.

Аналіз досліджених доказів у справі свідчить про те, що ОСОБА_1 під час вчинення замаху на вбивство не перебував у стані необхідної оборони, або перевищив межі необхідної оборони.

Версія обвинуваченого, про наявність у нього умислу на завдання саме легких тілесних ушкоджень не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду та спростовується вищевказаними безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, зміст яких розкрито вище.

Будь яких істотних порушень КПК України під час досудового розслідування, які б вплинули на кваліфікацію дій обвинуваченого та поставили б під сумнів зібрані по справі докази, судом не вбачається.

Таким чином, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_1 вчинив закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, а тому ці його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке за ст. 12 КК України кваліфікуються як особливо тяжке кримінальне правопорушення, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини ОСОБА_1 , дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений у відповідності до ст. 89 КК України має погашену судимість, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, проте виявляє певні розлади психіки, в той же час може усвідомлювати свої дії та керувати ними, не одружений, офіційно не працевлаштований, на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення проживав у наметовому козацькому містечку на о. Труханів у м. Києві.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_1 судом не встановлено.

Отже, на підставі викладеного, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, наведені вище, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах, передбачених санкціями закону, за якими визнав його винуватим.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів висновки: № 042-1498-2020 в розмірі 1892,90 грн., № СЕ-19/111-20/44455-Б - 2569,43 грн., № 042-1-890-2020 - 273,80 грн. покласти на обвинуваченого.

З огляду на вид та міру покарання призначеного обвинуваченому ОСОБА_1 покарання, наявність ризиків, які не зменшились на даний час, з метою забезпечення виконання вироку в частині призначеного обвинуваченому судом покарання, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який чи скасування раніше застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України і призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 рахувати з 02 вересня 2020 року.

Запобіжний захід ОСОБА_1 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази: 4 змиви речовини бурого кольору; 1 змив речовини бурого кольору; 3 змиви речовини бурого кольору; дерев`яну частину палиці; один предмет схожий на ніж, довжина якого становить приблизно 15 см; один предмет схожий на ніж, довжина якого становить приблизно 15 см із дерев`яною ручкою, на якому виявлено речовину бурого кольору та чорний чохол до нього,; зрізи нігтьових пластин з правої та лівої рук ОСОБА_1 ; змиви з правої та лівої рук ОСОБА_1 ; тряпчана жилетка сірого кольору; саморобні ножи чорного кольору- знищити. Мобільний телефон Nomi IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_1 , зі слідами експлуатації, СІМ-картою мобільного оператору «Київстар» НОМЕР_2 , та СІМ-картою мобільного оператору «Лайфселл» повернути власнику.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08.09.20 року на вилучене майно під час проведення огляду місця події 02.09.20 р. та 03.09.20 р., а саме: 2 відламки трості; 4 змиви речовини бурого кольору; 1 змив речовини бурого кольору; 3 змиви речовини бурого кольору; дерев`яну частину палиці; один предмет схожий на ніж, довжина якого становить приблизно 15 см; один предмет схожий на ніж, довжина якого становить приблизно 15 см із дерев`яною ручкою та чорний чохол до нього; мобільний телефон Nomi IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_1 , зі слідами експлуатації, СІМ-картою мобільного оператору «Київстар» НОМЕР_2 , та СІМ-картою мобільного оператору «Лайфселл»; зрізи нігтьових пластин з правої та лівої рук ОСОБА_1 ; змиви з правої та лівої рук ОСОБА_1 ; тряпчана жилетка сірого кольору; саморобні ножи чорного кольору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів на суму 4736 (чотири тисячі сімсот тридцять шість) грн. 13 коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Судді

_____________ _________________ ___________________