Провадження 1-в/193/39/23
У Х В А Л А

іменем України

24 січня 2023 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Софіївка Дніпропетровської області подання начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№45)» ОСОБА_4 про застосування остаточного покарання до засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за наявності кількох вироків,

В С Т А Н О В И В:

18.01.2023 до суду надійшло вищевказане подання начальника ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)», в обґрунтування якого вказує, що у вказаній виправній колонії відбуває покарання ОСОБА_5 згідно вироку Жовтоводського міським судом Дніпропетровської області від 18.02.2022, була врахована ухвала Дніпровського апеляційного суду від 28.10.2021, якою було змінений вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03.03.2021 в частині призначеного покарання, та визначено остаточне покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. Однак в подальшому постановою ККС ВС від 20.07.2022 ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 28.10.2021 скасовано і призначено на новий розгляд в апеляційній інстанції.

Після чого вироком Дніпровського апеляційного суду від 21.11.2022 вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03.03.2021 відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України в частині призначеного покарання скасовано та ухвалено в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Таким чином вирок Дніпровського апеляційного суду від 21.11.2022 залишився неврахований, тому начальник виправної колонії у своєму поданні просить суд призначити остаточне покарання засудженому ОСОБА_5 за наявності кількох вироків.

Представник ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)» та засуджений у судове засідання не з`явилися, надали клопотання про розгляд подання без їхньої участі.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просить прийняти рішення у відповідності до норм чинного законодавства.

Вислухавши думку прокурора, вивчивши подання ДУ "Софіївська виправна колонія (№45)" та дослідивши додані до неї документи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, передбаченого п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

При застосуванні правил ст. 71 КК судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Призначаючи покарання за кількома вироками, суд повинен визначити вид ірозмір основного й додаткового покарань за знову вчинений злочин (злочини), а потім повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст. 71 КК.

При складанні покарань у порядку, передбаченому зазначеною статтею, загальний його розмір не може бути більшим за максимальну межу, встановлену для цього виду покарання в Загальній частині КК. Якщо за знову вчинений злочин призначено передбачене законом максимальне покарання, невідбута частина покарання за попереднім вироком підлягає поглиненню.

Згідно із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.1990 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків», з відповідними змінами (надалі Постанови ПВСУ № 11), в порядку, передбаченому ст. 537-539 КПК України суди вправі вирішувати питання, пов`язані з виконанням вироків, за наявності інших вироків, зокрема, коли щодо засудженого є вирок, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок і тому суд не призначив покарання за сукупністю вироків.

Судом встановлено, що вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03.03.2021 ОСОБА_5 засуджено за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців.

В подальшому ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28.10.2021 названий вирок змінений в частині призначення покарання, зокрема ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України, до реальної міри покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, в іншій частині вирок залишено без змін. Згідно розпорядження вказана ухвала набрала законної сили 28.10.2021.

Далі вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 18.02.2022 ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03.03.2021, який змінений за ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28.10.2021, та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 7 місяців. Згідно розпорядження вказаний вирок набрав законної сили 22.03.2022.

Далі постановою ККС Верховного суду від 20.07.2022 Дніпровського апеляційного суду від 28.10.2021 відносно ОСОБА_5 скасовано і призначено новий розгляд в апеляційній інстанції.

За результатами судового розгляду Дніпровським апеляційним судом 21.11.2022 постановлено вирок, яким скасований вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03.03.2021 в частині призначення покарання та ухвалений в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. В іншій частині вирок залишено без змін.

Таким чином, на час ухвалення вироку Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 18.02.2022 було відомо лише про наявність ухвали Дніпровського апеляційного суду від 28.10.2021, за якою визначено покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі, з врахуванням ст. 71 КК України, однак в подальшому вищевказану ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 28.10.2021 було скасовано з призначенням розгляду справи в апеляційній інстанції, за результатами судового розгляду якого вироком Дніпровського апеляційного суду від 21.11.2022 ОСОБА_5 було засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, оскільки в силу часу останній вирок був ухвалений після вироку Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 18.02.2021, і його не було враховано під час призначення покарання, суд вважає за необхідне привести вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 18.02.2022 у відповідність, з урахуванням нового покарання призначеного за вироком Дніпровського апеляційного суду від 21.11.2022.

Станом на дату постановлення вироку Дніпровського апеляційного суду від 21.11.2022 засуджений не відбув повністю покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 18.02.2022.

З огляду на викладене, на підставі ст. 71 ч.1 КК України, суд вважає за необхідне призначити покарання засудженому ОСОБА_5 за сукупністю вироків, визначивши остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 18.02.2022, частини покарання призначеного за вироком Дніпровського апеляційного суду від 21.11.2022 року, і остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 7 місяців.

Керуючись ст. 71 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Подання начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№45)» ОСОБА_4 , задовольнити.

Привести у відповідність покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно вироку Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2022 року з урахуванням нового покарання, призначеного за вироком Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року.

Вважати ОСОБА_5 засудженим з урахуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання невідбутого за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2022 року частини покарання за вироком Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року і остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки і 7 (сім) місяців.

Строк відбуття покарання обчислювати ОСОБА_5 з моменту фактичного його затримання.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1