Справа № 756/9811/22
Номер провадження № 1-кс/756/1658/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 11 Оболонського районного суду міста Києва клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 16.02.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000355, про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Боярки, Києво-Святошинського району, Київської області, офіційно працевлаштована головним бухгалтером ТОВ «ФРЕШПАК-ГРУП», зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2,3 ст. 191 КК України,

УСТАНОВИВ:
01.11.2022 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 16.02.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000355, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2,3 ст. 191 КК України. Дане клопотання погоджено прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що кримінальне провадження здійснюється за фактом того, що, що ОСОБА_4 , будучи призначена наказом директора ТОВ «ФРЕШПАК-ГРУП» () за №12 від 01.04.2015 на посаду головного бухгалтера вище вказаного підприємства. Відповідно до посадової інструкції ОСОБА_4 , головний бухгалтер ТОВ «ФРЕШПАК-ГРУП» () належить до професійної групи керівників, згідно якої на останню покладено відповідні завдання та обов`язки. Крім того, відповідно до ч. 3 статті 18 КК України головний бухгалтер є службовою особою та обіймає посаду на підприємстві, пов`язану із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

Реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, використовуючи в особистих корисливих цілях ключі підписання банківських платіжних доручень (Єдиного Цифрового Підпису),у період з 01.07.2015 по 15.01.2018, ОСОБА_4 будучи відповідальною особою за ведення бухгалтерського обліку та цільового використання грошових коштів оформила платіжні доручення на перерахування грошових коштів з поточного рахунку НОМЕР_1 , який належить ТОВ «ФРЕШПАК-ГРУП» відкритий у АТ «ОТП БАНК» () на банківські рахунки НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 , відкриті у АТ «ОТП БАНК» (), які належать ОСОБА_4 на загальну суму 16 608 892, 91 грн., тим самим заволодівши грошовими коштами Товариства та розпорядилась ними на власний розсуд.

Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем та вчиненні таких дій повторно, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2,3 ст. 191 КК України.

Слідчий посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваною ОСОБА_4 , відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість ОСОБА_4 , переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та понятих у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У зв`язку з чим слідчий просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 строком на 60 днів, визначивши розміру застави 16 584 346,98 грн..

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просив слідчого суддю клопотання задовольнити, посилаючись на доводи вказані у ньому, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків передбачених пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, на виконання вимог ст. 194 КПК України, в обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_4 , прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, на думку прокурора, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, у тому числі, тяжких, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років. Також під час судового розгляду клопотання прокурором було доповнено обгрунтованість вказаного ризику можливістю виїхати за межі України, оскільки підозрювана є особою жіночої статі , для яких наразі діє безперешкодний виїзд за кордон.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що ОСОБА_7 шляхом підкупу може схиляти свідків, понятих до нерозголошення відомостей щодо обставин вчинених нею кримінальних правопорушень, вчиняти тиск на працівників та інвесторів, оскілки на даний час не відсторонена та не звільнена з посади головного бухгалтера підприємства, свідки да даній стадії кримінального провадження ще не допитані, як і сама підозрювана. Окрім цього, їй відома інформація щодо свідків, місця їх проживання через її діяльність на посаді головного бухгалтера товариства.

Про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що під час досудового розслідування проведено аудиторську перевірку, призначено та отримано висновок економічної експертизи, висновки яких підтверджують здійснення перерахунків грошових коштів ТОВ «ФРЕШПАК-ГРУП» без належних підстав на рахунки саме ОСОБА_7 та подальше їх зняття з зазначених рахунків, відкритих в АТ «ОТП БАНК». На думку слідчого існує ризик підкуп спеціалістів банку для приховування обставин вчинення нею злочинів.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні, не заперечував щодо обґрунтованості підозри, проте заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, просив обрати запобіжний захід ОСОБА_7 , не пов`язаний з триманням під вартою. Вважає, що наведені слідчим ризики не доведені прокурором, ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, має проблеми зі станом здоров`я, мешкає разом з сином, який хворіє та потребує стороннього догляду. За період досудового розслідування ОСОБА_7 жодного разу не викликали до органів слідства, прокуратури, не допитували її та не перевіряли її доводи щодо злочинів, у вчиненні яких вона підозрюється.

Підозрювана ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримала захисника, просила відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Під час судового розгляду зазначеного клопотання був присутній представник ТОВ «ФРЕШПАК-ГРУП» , але даних, про визнання підприємства потерпілим, суду надано не було. Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, його захисника, крім випадків, передбачених ч.6 цієї статті. Під час обрання запобіжного заходу перевіряється лише наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність хоча б одного із ризиків, недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вислухавши клопотання слідчого, прокурора, думку захисника та підозрюваної, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Оболонського УП ГУНП в місті Києві перебуває кримінальне провадження, внесене 16.02.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000355 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2,3 ст. 191 КК України.

28.10.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2,3 ст. 191 КК України, у рамках зазначеного кримінального провадження.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_7 органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано такі докази:

- заява ОСОБА_8 про вчинення злочину, в якій зазначено, що головний бухгалтер ТОВ «ФРЕШПАК-ГРУП» , засновником якого він є, у період з жовтня 2021року привласнила грошові кошти, чим завдала підприємству матеріальної шкоди;

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 , з якого вбачається, що він з квітня 2021 року працює директором ТОВ «ФРЕШПАК-ГРУП», а до цього працював на інших посадах на цьому підприємстві. Останні 15 років головним бухгалтером підприємства є ОСОБА_4 . Після свого призначення на посаду директора ОСОБА_9 передав ОСОБА_7 електронний цифровий ключ та паролі доступу до рахунків товариства. На початку січня 2022 працівники відділення АТ «ОТП БАНК», яке обслуговує товариство, повідомили йому про підозрілі фінансові операції та було виявлено, що приблизно за період з жовтня 2021 на рахунки ОСОБА_4 було перераховано близько 5 000 000 грн. грошових коштів підприємства. У якості обгрунтування таких операцій ОСОБА_4 надала до банку договір про поворотну фінансову допомогу у сумі 5 000 000грн. невідомій йому особі - ОСОБА_10 , підписаний підписом, схожим на підпис ОСОБА_9 та скріплений печаткою підприємства. Але вказаний договір він не підписував і був вимушений звернутись до правоохоронних органів за заявою про злочин;

- висновок експерта № СЕ-19/111-22/37913-ЕК від 20.10.2022, з якого вбачається, що документально підтверджується «Звіт про фактичні результати» директора ТОВ АФ «ОЛГА Аудит» ОСОБА_11 в частині загальної суми витрачених коштів ТОВ «ФРЕШПАК-ГРУП» на платежі, що здійсненні без належних підстав на рахунки ОСОБА_4 , що призвело до матеріальної шкоди ТОВ «ФРЕШПАК-ГРУП» частково в сумі 16 584 346,98 грн.

- «Звітом про фактичні результати» директора ТОВ АФ «ОЛГА Аудит» ОСОБА_11 , яким встановлено, що за період з 01.04.2015 по 18.02.2022 здійснено 849 платежів на загальну суму 16 608 892,91 грн. з призначенням платежу «відшкодування авансових звітів…» (у трьох випадках призначення платежу «заробітна плата за…») на рахунки співробітника товариства ОСОБА_4 в АТ «ОТП БАНК»;

Протоколи допитів свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , матеріали виїмок з АТ «ОТП БАНК», на які посилається слідчий на підтвердження обгрунтованості підозри у клопотанні про застосування запобіжного заходу, не було додано до матеріалів клопотання та не оголошувались прокурором під час судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

При цьому, суд ураховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у п. 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, дослідивши у судовому засіданні надані матеріали досудового розслідування, які відповідають ознакам, визначеним статтями 84, 94 КПК України, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_4 в інкримінованих злочинах, тобто можливості того, що ОСОБА_4 могла вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2,3 ст. 191 КК України заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем та такими діями, що вчинено повторно.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як видно з пояснень прокурора в судовому засіданні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, зокрема можливість ОСОБА_4 , переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та понятих у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, обставини, які суд уважає доведеними в якості обґрунтованості підозри, беручи до уваги пояснення підозрюваної, захисника, суд погоджується з тим, що на даний час наявним є ризик того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, тобто існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Однак, суд не погоджується з існуванням ризиків передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з наступних підстав.

Так, в обґрунтування ризику можливості переховування від органу досудового розслідування, прокурор фактично посилається на тяжкість покарання. Між тим, указану обставину суд не може оцінювати в якості ризику, бо ця обставина повинна бути оцінена судом лише відповідно до ст. 178 КПК України, тобто як додаткові відомості, які посилюють існування певних ризиків.

Більше того, тяжкість покарання сама по собі не може бути ризиком, оскільки в розумінні рішень ЕСПЛ у справах «Becciev v. Moldova», «Свершов проти України», «Єлоєв проти України», «Тимошенко проти України», «Луценко проти України») неодноразово наголошувалось, що тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Крім того, суд вважає доречним взяти до уваги пункт 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Подвезько проти України» (Заява № 74297/11), де суд також встановлював, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є. Аргументи «за» і «проти» звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Наведена позиція Європейського суду з прав людини свідчить про те, що взагалі будь-які ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними.

Крім того, як зазначають слідчий та прокурор, події злочину відносяться до часу з 2015 до 2018 років, тобто пройшов вже тривалий час і фактичних даних про намагання ОСОБА_4 виїхати або змінити місце проживання чи вчинити інші дії, які б свідчили про намір переховування, суду не надано.

В обґрунтування ж ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, узагалі не було наведено жодних пояснень та не надано відповідних доказів, окрім констатації факту отримання органом досудового розслідування висновку експерта про підтвердження факту здійснення платежів грошових коштів ТОВ «ФРЕШПАК-ГРУП» на загальну суму 16 584 346,98 грн. на рахунки ОСОБА_4 у період з 01.04.2015 по 18.02.2022.

Окрім цього, ОСОБА_4 раніше не судима, має підтверджені документально розлади здоровя, міцні соціальні звязки, постійне місце проживання. Крім того, на даний час проживає із сином, який потребує стороннього догляду.

Також слід зазначити, що орган досудового розслідування як і прокурор не мають права посилатися на практику Європейського суду з прав людини з метою застосування запобіжного заходу (обґрунтування підстав тримання під вартою та існування ризиків), про що вказано в постанові Верховного суду від 07.08.2019 № 607/14707/17, оскільки вона буде використана не на користь підозрюваного, а отже може становити ризики для справедливості кримінального провадження.

Оскільки суд погодився з тим, що існує ризик, передбачений пунктом 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тож суд погоджується з існуванням підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Так, у судовому засіданні було встановлено, що наразі існують вагомі докази, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3 ст. 191 КК України, які відносяться в тому числі і до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наведені, на думку суду, обставини свідчать у судовому засіданні прокурор довів обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих злочинів, як і обставини, передбаченої п. 2 ч.1 ст.194 КПК України, тобто існування ризику. Але клопотання як і пояснення прокурора в судовому засіданні узагалі не містять мотивування того, що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобіганню встановлених у судовому засіданні ризиків, тобто обов`язкового елементу для вирішенні питання застосування запобіжного заходу, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Установлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що відсутні підстави для обрання до підозрюваної ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу в виді тримання під вартою. Бо, на думку суду, для досягнення дієвості завдань кримінального провадження, а також відповідності особистості підозрюваного та іншим наведеним обставинам, такий запобіжний захід як домашній арешт в межах строку досудового розслідування, буде достатнім. При цьому домашній арешт полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , з 21 год. до 06:00 год. наступного дня із зобов`язанням з`являтися за першою вимогою до слідчого або суду, у залежності від стадії кримінального провадження.

Також слід покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України строком на 63 дні, а саме не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого або суду, у залежності від стадії кримінального провадження, повідомляти слідчого чи суд, у залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (служби), здати на зберігання паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілим, у межах вказаного кримінального провадження.

Ураховуючи наведене, клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-178, 181, 183, 186, 193-197, 199, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 16.02.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000355, про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2,3 ст. 191 КК України задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 56 (п`ятдесят шість) днів, який полягає у забороні залишати житло за адресою АДРЕСА_2 , з 21 год. до 06:00 год. наступного дня, протягом строку дії запобіжного заходу, із зобов`язанням з`являтися за першою вимогою до слідчого або суду, у залежності від стадії кримінального провадження.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4

- не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого або суду, у залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого чи суд, у залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (служби);

- здати на зберігання паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілим, у межах вказаного кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що у випадку необхідності залишити житло в інший час, вона має отримати відповідний дозвіл слідчого чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження. В іншому випадку це буде вважатися порушенням умов дотримання запобіжного заходу та може бути підставою для ініціювання питання слідчим чи прокурором щодо його зміні на іншій, більш суворий.

Ухвала діє до 28 грудня 2022 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1