Провадження № 1-кп/742/236/23
Єдиний унікальний № 742/1122/23
ВИРОК

Іменем України

27 березня 2023 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді: ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000854 від 21.08.2021 по обвинуваченню :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бугрувате, Охтирського району, Сумської області, українця, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 , законний представник потерпілого ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ :

1. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.

13.08.2021 року о 10:20 год., автомобіль марки «Renault» модель «Kangoo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , рухався по вул. Котляревського зі сторони вул. Київської в сторону нерегульованого перехрестя вул. Костянтинівської та вул. Котляревського, м. Прилуки, Чернігівської обл.

Рухаючись у вищевказаному напрямку, наближаючись до вищевказаного перехрестя, водій ОСОБА_3 , неправильно оцінивши дорожню обстановку та відповідно не реагуючи на її зміну (п.п. 2.3 б ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306), рухаючись по другорядній дорозі біля буд. № 169 по вул. Костянтинівській, діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, не надав дорогу мопеду марки «Viper» модель « WY 50 QT-Z» без реєстраційних номерів, що перебував під керуванням гр. ОСОБА_8 , котрий наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, а саме з лівої сторони відносно водія авто (п.п. 16.11 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306), виїхавши на вищевказане перехрестя, здійснив зіткнення з мопедом марки «Viper» модель « WY 50 QT-Z» без реєстраційних номерів.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, пасажир вказаного мопеду ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку лівої скроневої частки, епідурального крововиливу правої лобно-тім`яної ділянки, перелому правої тім`яної кістки з поширенням лінії перелому на лобну кістку через вінцевий шов, на велике крило клиновидної кістки справа та решітчасту кістку, перелому правої вилицевої дуги без зміщення, садна обличчя з права та скроневої ділянки з права, підшкірної гематоми скроневої ділянки з права, забою правого плечового суглобу, садна правої ліктьової ділянки, садна тулуба та нижніх кінцівок, які згідно висновку експерта № 7 від 28.01.2022, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

У даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_3 порушив вимоги: п. п. 2.3 (б), 16.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, а саме: п.п. б п. 2.3. - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 16.1. - у разі вимкнення світлофора та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті відповідними дорожніми знаками; п. 16.11. - на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Дії, ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

2. Позиція обвинуваченог та потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому злочині визнав та показав, що він рухаючись на автомобілі в м.Прилуки та при переїзді перехрестя не надав дороги скутеру, який рухався по головній дорозі. В результаті зіткнення пасажир скутера отримав тілесні ушкодження. Заподіяні збитки потерпілому він відшкодував повністю. В скоєному щиро кається і просить суворо не карати та не позбавляти права керування транспортним засобом, оскільки він проходить службу в ЗСУ на командирській посаді і йому необхідно щоденно використовувати автомобіль.

Потерпілий та законний представник в судовому засіданні вказали, що всі заподіяні збитки обвинуваченим відшкодовано і претензій до нього вони не мають та просять застосувати покарання не пов`язане з позбавленням волі у виді штрафу.

3. Оцінка Суду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого в співставленні з пред`явленим обвинуваченням, добровільність його відмови від свого права на повний розгляд кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

4. Призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує визнання вини і щире каяття у вчиненому ним злочині, добровільне відшкодування моральної шкоди і визнає дані обставини такими, що пом`якшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

При цьому суд враховує характер і ступінь скоєного злочину, який відноситься до категорії тяжких, особу винного, який до кримінальної відповідальності не притягувався , позитивну характеристику з місця проживання та місцем роботи, має постійне місце проживання, одружений, на обліку «Прилуцького неврологічного диспансеру» та в психоневрологічному відділенні не знаходиться, проходить службу в ЗСУ по мобілізації з квітня 2022 року, а також позицію потерпілого та його законного представника, які просили не застосовувати до обвинуваченого міру покарання пов`язану з позбавленням волі.

За наявності вищезазначеного, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, відношення обвинуваченого до скоєного, його критичне ставлення до вчиненого, беручи до уваги, що за час розгляду кримінального провадження обвинувачений свідомо і неухильно дотримувався загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, веде законослухняний спосіб життя, приймає участь у захисті Батьківщини від вторгнення російських військ, за наявності пом`якшуючих обставин, суд приходить до висновку щодо застосування до нього покарання в межах санкцій ч.2 ст.286 КК України із застосуванням статті 69 КК України, шляхом переходу до більш м`якого основного виду покарання не зазначеного у ч.2 ст.286 КК України, у вигляді штрафу.

Також, виходячи з наведених вище мотивів та того, що санкція частини другої статті 286 КК передбачає застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, додатково беручи до уваги те, що використання транспортного засобу йому необхідне для забезпечення виконання службових обов`язків за місцем його основної роботи, а саме захисту України від вторгнення ворога, суд не знаходить підстави для застосування до останнього даного виду додаткового покарання.

5. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на проведення судових експертиз у даному кримінальному провадженні становлять 7619 ,88 грн, а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з ОСОБА_3 витрат пов`язаних з проведенням експертиз.

Керуючись ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді штрафу розміром 2000(тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000( тридцять чотири тисячі) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_3 запобіжний захід не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 7619 (сім тисяч шістсот дев`ятнадцять) гривень 88 копійки в рахунок відшкодування витрат на залучення експертів.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 (тридцяти) діб з моменту проголошення .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору після його проголошення.

Суддя ОСОБА_9