Дата документу 23.11.2022Справа № 554/7214/21
Провадження № 1-кп/554/87/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Полтаві кримінальне провадження № 0000638 від 09.07.2021за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтава, українця, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, розлучений, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.04.2021 року Ленінським районним судом м.Полтави за ч.1 ст. 185 КК України до громадських робіт строком на 80 годин, вирок вступив в законну силу 20.05.2021р.,

у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимим на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив кримінальний проступок.

Так, вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 19.04.2021р., який набрав законної сили 20.05.2021р., ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт.

03.06.2021р. ОСОБА_4 поставлено на облік до Шевченківського РВ філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області та 11.06.2021р. ознайомлено з порядком і умовами відбуття покарання у виді громадських робіт, письмово попереджено про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання, після чого видано направлення до «Підприємства електромереж зовнішнього освітлення Міськсвітло» для відпрацювання 80 годин громадських робіт, відповідно до якого засуджений мав приступити до роботи 15.06.2021р..

15.06.2021 р. ОСОБА_6 прибув до «Підприємства електромереж зовнішнього освітлення Міськсвітло», де йому визначено перелік об`єктів, закріплено відповідальну особу, проведено інструктаж з охорони праці та складено графік виходу на громадські роботи з 16.06.2021 року.

16.06.2021р. засуджений ОСОБА_6 на підприємство для відбування покарання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

17.06.2021р. та 24.06.2021р. засудженому було направлено виклики для явки до Шевченківського РВ з метою подальшого направлення до «Підприємства електромереж зовнішнього освітлення Міськсвітло» для відпрацювання громадських робіт. Проте за вказаними викликами ОСОБА_6 не з`явився, на телефонні дзвінки не відповідав, про причини неявки не повідомив.

В подальшому ОСОБА_6 ухилявся від відбування покарання, з 16.06.2021р. по 30.06.2021 р. до відпрацювання громадських робіт так і не приступив, не виконував встановлені йому обов`язки, не з`являвся до місця їх відбування, а саме до «Підприємства електромереж зовнішнього освітлення Міськсвітло».

Так, 06.07.2021р. останній письмово попереджений про те, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

Станом на 09.07.2021р. засуджений ОСОБА_6 відповідно до затвердженого графіку відпрацьовано 4 години громадських робіт та не відбуто 76 годин громадських робіт.

Отже, обвинувачений ОСОБА_6 своїми діями умисно порушив порядок та умови відбування покарання, що виразилося у невиконанні призначеного вироком суду покарання, допустивши невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, умисно ухилившись від відбування громадських робіт.

Кваліфікація дій обвинуваченої судом
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
Допитаний в ході судового розгляду матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав. Вказував, що не мав можливості відбути покарання у виді громадських робіт, оскільки він батько одинак та на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей. Матері у дітей є, батьківських прав вони не позбавлені, рішення суду про визначення місця проживання з ним він не має, чому вони не виховують своїх дітей пояснити не зміг. Офіційно не працевлаштований.

Аналізуючи показання обвинуваченого, суд звертає увагу на те, що під час судового розгляду стороною захисту не надано жодних доказів наявності у обвинуваченого на утриманні неповнолітніх дітей, даних, що після розлучення місце проживання дітей визначено саме з ним, чи даних, що матерів дітей позбавлено батьківських прав.

Крім того, допитана в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що вона працює старшим інспектором Шевченківського РВФ ДУ «Центр пробації» в Полтавській області. На обліку у відділі ОСОБА_4 перебуває з 03.06.2021 року. На перший виклик він з`явився, отримав направлення для відпрацювання громадських робіт. ОСОБА_4 з`явився першого разу і до «Підприємства електромереж зовнішнього освітлення Міськсвітло», однак відпрацював лише 4 години. В подальшому не з`являвся, повідомив, що не бажає виконувати вирок суду, оскільки має маленьку дитину і йому не має на кого її залишити. Перестав з`являтись на виклики, ухиляючись від відпрацювання громадських робіт. Жодних документів про те, що ОСОБА_4 батько одинак відділ не має. ОСОБА_4 неодноразово повідомлявся про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за невиконання вироку суду. Виходячи за місцем проживання обвинуваченого, двері ніхто не відкривав.

Захисник обвинуваченого вважав, що обставини вчинення кримінального правопорушення достовірно не встановлені, докази зібрані упереджено, просив виправдати ОСОБА_4 .

Незважаючи на фактично не визнання своєї винуватості ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України підтверджується сукупністю обставин, встановленими в судовому засіданні, доказами, повністю дослідженими та перевіреними безпосередньо судом в процесі розгляду даного кримінального провадження:

- поданням про вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності від 06.07.20221 року;

- довідкою про вчинення засудженим порушення та вжиті уповноваженим органом пробації заходи;

- довідкою про відбутий засудженим строк покарання від 06.07.2021 року;

- направленням засудженого для відбування призначеного вироком суду покарання;

- витягом з Єдиного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання;

- наказом про прийняття на безоплатну роботу від 15 червня 2021;

- переліком об`єктів та видів робіт;

- графіком виходу на громадські роботи;

- довідкою про проведення інструктажу;

- корінцями виклику;

- рапортами;

- обліковою карткою;

- листом «Підприємства електромереж зовнішнього освітлення Міськсвітло»;

- табелем виходу на роботу особи, яку засуджено;

- довідкою про кількість відпрацьованих засудженим до громадських робіт годин;

- попередженнями;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 06.07.2021 року;

- підписками про громадські роботи від 19.04.2021 року та 11.06.2021 року;

- відповіддю на запит «1-ої міської клінічної лікарні ПМР» від 03.06.2021 року.

Вказані докази, які є належними, допустимими та достовірними, в сукупності з показаннями свідка, не довіряти яким у суду немає жодних підстав, повністю підтверджують дані про місце, час, спосіб, мотив та обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, а також повністю спростовують показання обвинуваченого щодо своєї невинуватості наданих в судовому засіданні, які є недостовірними, необ`єктивними, такими що суперечать фактичним обставинам справи встановлених судом в ході розгляду кримінального провадження, доказам наданими стороною обвинувачення, а тому суд не бере їх до уваги, та вважає, що такі показання обвинуваченого є спробою уникнути кримінальної відповідальності.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 389 КК України, за що повинен нести кримінальну відповідальність.

Мотиви призначення покарання
При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, та обставин, які обтяжують його покарання, суд не знаходить.

Також суд бере до уваги особу обвинуваченого, який розлучений, раніше судимий, на час розгляду справи не відбув встановлений вироком суду строк громадських робіт.

Ці обставини дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів не можливе без ізоляції його від суспільства, тому суд вважає за необхідне і достатнє призначити йому покарання у виді арешту.

Крім того, при визначенні остаточного покарання судом враховуюється вирок Ленінського районного суду м.Полтави від 19.04.2021 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт, з яких засуджений відбув лише 4 години.

Вирішення цивільного позову
Цивільний позов по матеріалах кримінального провадження не заявлений.

Мотиви інших рішень

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись статтями 370, 373, 374, 615 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, з урахуванням правил ст.72 КК України, до покарання визначеного даним вироком, повнісю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 19.04.2021 року у виді 76 годин громадських робіт, із розрахунку, що 1 дню арешту відповідає 8 годин громадських робіт, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту на строк 2 місяців 9 днів.

Міру запобіжного заходу не обирати.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з дня його фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1