В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" квітня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі - Суд)

у складі головуючої судді ОСОБА_1 одноособово,

за участю:

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 жовтня 2022 року за № 0003116 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Мегіона, Тюменської області, СРСР (нині російська федерація), громадянин України, з профільною середньою освітою, одружений, не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу (далі КК) України в редакції Закону України № 2117-IX від 03 березня 2022 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство»

у с т а н о в и в :

Суть питання, що вирішується судом

З обвинувального акта, складеного 04 квітня 2023 року прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 та погодженого того ж днязаступником керівника вказаної окружної прокуратури ОСОБА_7 ,слідує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні у період з 16 по 30 вересня 2022 року крадіжок майна в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 91 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню в т.ч. 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення .

Особливості наведених правовідносин свідчать, що у провадженні необхідно надати відповідь на такі ключові питання:(1) чи вчиняв обвинувачений діяння, яке охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого КК ?; (2) чи доведено стороною обвинувачення винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення ?;(3) як слід кваліфікувати діяння обвинуваченого, у випадку доведення його винуватості ?

Суд надає ствердні відповіді на 1 та 2 питання, у зв`язку з чим кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК, з огляду на наступне.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення

Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та надалі, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на території України продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

В той же час встановлено, що ОСОБА_4 у період дії воєнного стану, а саме 16 вересня 2022 року, приблизно о 10 год. 52 хв., перебував у магазині «ВЕЛМАРТ», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, буд. 31, де у нього виник злочинний умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, а саме товару з торгівельного залу вказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел він підійшов до стелажу з сипучими продуктами та оглянувши товар, обрав предметом свого злочинного посягання фасовану гречану крупу.

Впевнившись, що його протиправні дії є таємними для оточуючих, взяв почергово одинадцять упаковок з гречаною крупою, що належить ТОВ «ФУДКОМ», закупівельною вартістю 63,99 грн., без ПДВ за 1 упаковку вагою 1 кг на загальну суму 703 грн. 89 коп., та поклав їх до рюкзаку, який мав при собі.

Після чого безперешкодно пройшов повз касову зону, не розрахувавшись за обраний товар, вийшов з магазину, та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріального збитку ТОВ «ФУДКОМ» на загальну суму 703 грн. 89 коп.

Цього ж дня, 16 вересня 2022 року приблизно о 12 годин 57 хвилин, ОСОБА_4 перебував у магазині «ВЕЛМАРТ», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, буд. 31, де у нього виник злочинний умисел на вчинення повторно таємного викрадення чужого майна, а саме товару з торгівельного залу вказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел він підійшов до стелажу з сипучими продуктами та оглянувши товар, обрав предметом свого злочинного посягання фасовану гречану крупу.

Впевнившись, що його протиправні дії є таємними для оточуючих, взяв почергово п`ятнадцять упаковок з гречаною крупою, що належить ТОВ «ФУДКОМ», закупівельною вартістю 63,99 грн., без ПДВ за 1 упаковку вагою 1 кг. та поклав їх до рюкзаку, який мав при собі.

Після чого безперешкодно пройшов повз касову зону, не розрахувавшись за обраний товар, вийшов з магазину, та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріального збитку ТОВ «ФУДКОМ» на загальну суму 959 грн. 85 коп.

Крім цього, ОСОБА_4 19 вересня 2022 року приблизно о 12 годин 23 хвилин, перебував у магазині «ВЕЛМАРТ», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, буд. 31, де у нього виник злочинний умисел на вчинення повторно таємного викрадення чужого майна, а саме товару з торгівельного залу вказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел він підійшов до стелажу з сипучими продуктами та оглянувши товар, обрав предметом свого злочинного посягання фасовану гречану крупу.

Впевнившись, що його протиправні дії є таємними для оточуючих, взяв почергово 16 упаковок з гречаною крупою, що належить ТОВ «ФУДКОМ», закупівельною вартістю 63,99 грн., без ПДВ за 1 упаковку вагою 1 кг на загальну суму 1023 грн. 84 коп., та поклав їх до рюкзаку, який мав при собі.

Після чого безперешкодно пройшов повз касову зону, не розрахувавшись за обраний товар, вийшов з магазину, та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріального збитку ТОВ «ФУДКОМ» на загальну суму 1023 грн. 84 коп.

Цього ж дня, 19 вересня 2022 року, приблизно о 18 годин 25 хвилин, ОСОБА_4 перебував у магазині «ВЕЛМАРТ», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, буд. 31, де у нього виник злочинний умисел на вчинення повторно таємного викрадення чужого майна, а саме товару з торгівельного залу вказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел він підійшов до стелажу з сипучими продуктами та оглянувши товар, обрав предметом свого злочинного посягання фасовану гречану крупу.

Впевнившись, що його протиправні дії є таємними для оточуючих, взяв почергово 16 упаковок з гречаною крупою, що належить ТОВ «ФУДКОМ», закупівельною вартістю 63,99 грн., без ПДВ за 1 упаковку вагою 1 кг. та поклав їх до рюкзаку, який мав при собі.

Після чого безперешкодно пройшов повз касову зону, не розрахувавшись за обраний товар, вийшов з магазину, та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ТОВ «ФУДКОМ» матеріального збитку на загальну суму 1023 грн. 84 коп.

Надалі, 20 вересня 2022 року, приблизно о 15 годин 27 хвилин, ОСОБА_4 перебував у магазині «ВЕЛМАРТ», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, буд. 31, де у нього виник злочинний умисел на вчинення повторно таємного викрадення чужого майна, а саме товару з торгівельного залу вказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел він підійшов до стелажу з сипучими продуктами та оглянувши товар, обрав предметом свого злочинного посягання фасовану гречану крупу.

Впевнившись, що його протиправні дії є таємними для оточуючих, взяв почергово 17 упаковок з гречаною крупою, що належить ТОВ «ФУДКОМ», закупівельною вартістю 63,99 грн., без ПДВ за 1 упаковку вагою 1 кг та поклав їх до рюкзаку, який мав при собі.

Після чого безперешкодно пройшов повз касову зону, не розрахувавшись за обраний товар, вийшов з магазину, та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ТОВ «ФУДКОМ» матеріального збитку на загальну суму 1087 грн. 83 коп.

Цього ж дня, 20 вересня 2022 року, приблизно о 15 годин 49 хвилин, ОСОБА_4 перебував у магазині «ВЕЛМАРТ», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, буд. 31, де у нього виник злочинний умисел на вчинення повторно таємного викрадення чужого майна, а саме товару з торгівельного залу вказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел він підійшов до стелажу з сипучими продуктами та оглянувши товар, обрав предметом свого злочинного посягання фасовану гречану крупу.

Впевнившись, що його протиправні дії є таємними для оточуючих, взяв почергово 17 упаковок з гречаною крупою, що належить ТОВ «ФУДКОМ», закупівельною вартістю 63,99 грн., без ПДВ за 1 упаковку вагою 1 кг та поклав їх до рюкзаку, який мав при собі.

Після чого безперешкодно пройшов повз касову зону, не розрахувавшись за обраний товар, вийшов з магазину, та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ТОВ «ФУДКОМ» матеріального збитку на загальну суму 1087 грн. 83 коп.

Крім цього, 21 вересня 2022 року, приблизно об 11 годин 04 хвилин, ОСОБА_4 перебував у магазині «ВЕЛМАРТ», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, буд. 31, де у нього виник злочинний умисел на вчинення повторно таємного викрадення чужого майна, а саме товару з торгівельного залу вказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел він підійшов до стелажу з сипучими продуктами та оглянувши товар, обрав предметом свого злочинного посягання фасовану гречану крупу.

Впевнившись, що його протиправні дії є таємними для оточуючих, взяв почергово 18 упаковок з гречаною крупою, що належить ТОВ «ФУДКОМ», закупівельною вартістю 63,99 грн., без ПДВ за 1 упаковку вагою 1 кг та поклав їх до рюкзаку, який мав при собі.

Після чого безперешкодно пройшов повз касову зону, не розрахувавшись за обраний товар, вийшов з магазину, та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ТОВ «ФУДКОМ» матеріального збитку на загальну суму 1151 грн. 82 коп.

22 вересня 2022 року, приблизно о 17 годин 07 хвилин, ОСОБА_4 перебував у магазині «ВЕЛМАРТ», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, буд. 31, де у нього виник злочинний умисел на вчинення повторно таємного викрадення чужого майна, а саме товару з торгівельного залу вказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел він підійшов до стелажу з сипучими продуктами та оглянувши товар, обрав предметом свого злочинного посягання фасовану гречану крупу.

Впевнившись, що його протиправні дії є таємними для оточуючих, взяв почергово 17 упаковок з гречаною крупою, що належить ТОВ «ФУДКОМ», закупівельною вартістю 63,99 грн., без ПДВ за 1 упаковку вагою 1 кг. та поклав їх до рюкзаку, який мав при собі.

Після чого безперешкодно пройшов повз касову зону, не розрахувавшись за обраний товар, вийшов з магазину та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ТОВ «ФУДКОМ» матеріального збитку на загальну суму 1087 грн. 83 коп.

Крім цього, 23 вересня 2022 року, приблизно об 11 годин 15 хвилин, ОСОБА_4 перебував у магазині «ВЕЛМАРТ», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, буд. 31, де у нього виник злочинний умисел на вчинення повторно таємного викрадення чужого майна, а саме товару з торгівельного залу вказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел він підійшов до стелажу з сипучими продуктами та оглянувши товар, обрав предметом свого злочинного посягання фасовану гречану крупу.

Впевнившись, що його протиправні дії є таємними для оточуючих, взяв почергово 15 упаковок з гречаною крупою, що належить ТОВ «ФУДКОМ», закупівельною вартістю 63,99 грн., без ПДВ за 1 упаковку вагою 1 кг. та поклав їх до рюкзаку, який мав при собі.

Після чого безперешкодно пройшов повз касову зону, не розрахувавшись за обраний товар, вийшов з магазину, та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ТОВ «ФУДКОМ» матеріального збитку на загальну суму 959 грн. 85 коп.

Цього ж дня, 23 вересня 2022 року, приблизно о 12 годин 40 хвилин, ОСОБА_4 перебував у магазині «ВЕЛМАРТ», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, буд. 31, де у нього виник злочинний умисел на вчинення повторно таємного викрадення чужого майна, а саме товару з торгівельного залу вказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел він підійшов до стелажу з сипучими продуктами та оглянувши товар, обрав предметом свого злочинного посягання фасовану гречану крупу.

Впевнившись, що його протиправні дії є таємними для оточуючих, взяв почергово 16 упаковок з гречаною крупою, що належить ТОВ «ФУДКОМ», закупівельною вартістю 63,99 грн., без ПДВ за 1 упаковку вагою 1 кг. та поклав їх до рюкзаку, який мав при собі.

Після чого безперешкодно пройшов повз касову зону, не розрахувавшись за обраний товар, вийшов з магазину, та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ТОВ «ФУДКОМ» матеріального збитку на загальну суму 1023 грн. 84 коп.

Також, 30 вересня 2022 року о 13 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебував у гіпермаркеті «Епіцентр», що розташований за адресою: м. Київ, Дніпровська набережна, буд. 13-В, де у нього виник злочинний умисел на вчинення повторно таємного викрадення чужого майна, а саме товару з торгівельного залу вказаного гіпермаркету.

Реалізуючи свій злочинний умисел він підійшов до стелажу з сипучими продуктами та оглянувши товар, обрав предметом свого злочинного посягання фасовану гречану крупу, впевнившись, що його протиправні дії є таємними для оточуючих, взяв почергово одинадцять упаковок фасованої гречаної крупи, що належить ТОВ «Епіцентр К», закупівельною вартістю 74,92 грн., без ПДВ за 1 упаковку вагою 1 кг. та поклав їх до рюкзаку, який мав при собі.

Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, не маючи наміру розраховуватись за товари, що були заховані в рюкзаку, яку останній мав при собі, пройшов через касову зону та намагався вийти з гіпермаркету «Епіцентр», але пройшовши антикрадіжні рамки, був затриманий працівниками охорони гіпермаркету.

Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочинного умислу до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, намагався задати матеріальної шкоди гіпермаркеті «Епіцентр» на загальну суму 824 грн. 12 коп., без ПДВ.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Згідно ст. 185 КК йдеться про

[… 1. Таємне викрадення чужого майна (крадіжку) […]

2. […] вчинену повторно, […],

4. […], в умовах воєнного […] стану […] …].

Відповідно до п. 3-4 постанови Пленуму ВСУ від 06 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», які віднайшли своє відображення у позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 11 вересня 2019 року в справі № 725/2266/18, слідує, що крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

Мотиви суду

Суд провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходить з наступного в своїх висновках.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин та процедура розгляду

Згідно положень ст. 84 КПК доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Тобто, докази - це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел. Фактичні дані - це не факти об`єктивної дійсності, а відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (див. постанову ВС від 28 березня 2019 року в справі № 154/3213/16).

В цьому випадку, будучи допитаним, у порядку ст. 351 КПК, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень визнав повністю, надав покази, в яких підтвердив обставини вчинення, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу, щиро розкаявся у вчиненому.

Вказав, що дійсно за наведеного у вироку алгоритму дій протягом вересня 2022 року вчинив крадіжку гречки.

Останній також виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини, однак зауважив, що в тому числі такі її дії, хоча і були вчинені умисно, разом з тим були викликані і збігом тяжких життєвих обставин та фінансовим становищем в родині, а саме втратою ним заробітку викликаною збройною агресією російської федерації, та наявністю потреби годувати двох дітей. Крадену гречку надалі продавав по 30 гривень за упаковку, а отриманні кошти витрачав на потреби сім`ї.

Ці ж дані щодо алгоритму вчинення кримінального правопорушення слідують і з протоколів проведення слідчих експериментів за участю обвинуваченого від 07 жовтня 2022 року.

Наведені показання обвинуваченого Суд сприймає, як слушні та такі, що заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Здосліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, в їх системному зв`язку, показань свідків та потерпілих, котрі судом сприймалися безпосередньо, судовим слідством встановлено, що доведеними у провадженні є обставини визначені ст. 91 КПК з дотриманням стандарту доказування визначеного ст. 94 КПК щодо часу, місця, способу вчинення вказаних кримінальних правопорушень.

Так, ці обставини (з числа передбачених ст. 91 КПК) витікають з таких даних:

? епізод за 16 вересня 2022 року о 10:52 год.

(1) відповідно до протоколу перегляду цифрового запису від 10 жовтня 2022 року слідує, що було проведено огляд цифрового запису за 16 вересня 2022 року за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, буд. 31 , магазин «ВЕЛМАРТ» слідує, що у вказаному магазині перебуває обвинувачений. Відображений на відео алгоритм дій (переміщення, перелік товарів) ОСОБА_4 прямо кореспондується з обставинами визнаними судом доведеними за цим епізодом крадіжки від 16 вересня 2022 року о 10:52 год.

У ході слідчої дії встановлено, що обвинувачений взяв 11 пачок гречаної крупи.

(2) судом досліджено відеозапис з магазину та установлено факт взяття обвинуваченим 11 пачок гречки.

(3) згідно довідки про вартість слідує, що закупівельна вартість крупи гречаної ядриці 63,99 грн. за 1 одиницю товару.

Загальна закупівельна вартість 11 одиниць - 703, 89 грн.

(4) з акту нестачі слідує, що по товару крупи гречаної ядриці різниця - 11 штук.

? епізод за 16 вересня 2022 року о 12:57 год.

(1) відповідно до протоколу перегляду цифрового запису від 10 жовтня 2022 року слідує, що було проведено огляд цифрового запису за 16 вересня 2022 року за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, буд. 31 , магазин « ВЕЛМАРТ » слідує, що у вказаному магазині перебуває обвинувачений. Відображений на відео алгоритм дій (переміщення, перелік товарів) ОСОБА_4 прямо кореспондується з обставинами визнаними судом доведеними за цим епізодом крадіжки від 16 вересня 2022 року о 12:57 год.

У ході слідчої дії встановлено, що саме обвинувачений брав гречану крупу з полиці.

(2) судом досліджено відеозапис з магазину та установлено факт взяття обвинуваченим наведеної кількості пачок гречки.

(3) згідно довідки про вартість слідує, що закупівельна вартість крупи гречаної ядриці 63,99 грн. за 1 одиницю товару.

Загальна закупівельна вартість 15 одиниць - 959, 85 грн.

(4) з акту нестачі слідує, що по товару крупи гречаної ядриці різниця - 15 штук.

? епізод за 19 вересня 2022 року о 12:23 год.

(1) відповідно до протоколу перегляду цифрового запису від 10 жовтня 2022 року слідує, що було проведено огляд цифрового запису за 19 вересня 2022 року за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, буд. 31 , магазин « ВЕЛМАРТ » слідує, що у вказаному магазині перебуває обвинувачений. Відображений на відео алгоритм дій (переміщення, перелік товарів) ОСОБА_4 прямо кореспондується з обставинами визнаними судом доведеними за цим епізодом крадіжки від 19 вересня 2022 року о 12:23 год.

У ході слідчої дії встановлено, що обвинувачений взяв 16 пачок гречаної крупи.

(2) судом досліджено відеозапис з магазину та установлено факт взяття обвинуваченим 16 пачок гречки.

(3) згідно довідки про вартість слідує, що закупівельна вартість крупи гречаної ядриці 63,99 грн. за 1 одиницю товару.

Загальна закупівельна вартість 16 одиниць - 1 023, 84 грн.

(4) з акту нестачі слідує, що по товару крупи гречаної ядриці різниця - 16 штук.

? епізод за 19 вересня 2022 року о 18:25 год.

(1) відповідно до протоколу перегляду цифрового запису від 10 жовтня 2022 року слідує, що було проведено огляд цифрового запису за 19 вересня 2022 року за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, буд. 31 , магазин « ВЕЛМАРТ » слідує, що у вказаному магазині перебуває обвинувачений. Відображений на відео алгоритм дій (переміщення, перелік товарів) ОСОБА_4 прямо кореспондується з обставинами визнаними судом доведеними за цим епізодом крадіжки від 19 вересня 2022 року о 18:25 год.

У ході слідчої дії встановлено, що обвинувачений взяв 16 пачок гречаної крупи.

(2) судом досліджено відеозапис з магазину та установлено факт взяття обвинуваченим 16 пачок гречки.

(3) згідно довідки про вартість слідує, що закупівельна вартість крупи гречаної ядриці 63,99 грн. за 1 одиницю товару.

Загальна закупівельна вартість 16 одиниць - 1 023, 84 грн.

(4) з акту нестачі слідує, що по товару крупи гречаної ядриці різниця - 16 штук.

? епізод за 20 вересня 2022 року о 15:27 год.

(1) відповідно до протоколу перегляду цифрового запису від 10 жовтня 2022 року слідує, що було проведено огляд цифрового запису за 20 вересня 2022 року за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, буд. 31 , магазин « ВЕЛМАРТ » слідує, що у вказаному магазині перебуває обвинувачений. Відображений на відео алгоритм дій (переміщення, перелік товарів) ОСОБА_4 прямо кореспондується з обставинами визнаними судом доведеними за цим епізодом крадіжки від 20 вересня 2022 року о 15:27 год.

У ході слідчої дії встановлено, що обвинувачений взяв 17 пачок гречаної крупи.

(2) судом досліджено відеозапис з магазину та установлено факт взяття обвинуваченим 17 пачок гречки.

(3) згідно довідки про вартість слідує, що закупівельна вартість крупи гречаної ядриці 63,99 грн. за 1 одиницю товару.

Загальна закупівельна вартість 17 одиниць - 1 087, 83 грн.

(4) з акту нестачі слідує, що по товару крупи гречаної ядриці різниця - 17 штук.

? епізод за 20 вересня 2022 року о 15:49 год.

(1) відповідно до протоколу перегляду цифрового запису від 10 жовтня 2022 року слідує, що було проведено огляд цифрового запису за 20 вересня 2022 року за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, буд. 31 , магазин « ВЕЛМАРТ » слідує, що у вказаному магазині перебуває обвинувачений. Відображений на відео алгоритм дій (переміщення, перелік товарів) ОСОБА_4 прямо кореспондується з обставинами визнаними судом доведеними за цим епізодом крадіжки від 20 вересня 2022 року о 15:49 год.

У ході слідчої дії встановлено, що обвинувачений взяв 17 пачок гречаної крупи.

(2) судом досліджено відеозапис з магазину та установлено факт взяття обвинуваченим 17 пачок гречки.

(3) згідно довідки про вартість слідує, що закупівельна вартість крупи гречаної ядриці 63,99 грн. за 1 одиницю товару.

Загальна закупівельна вартість 17 одиниць - 1 087, 83 грн.

(4) з акту нестачі слідує, що по товару крупи гречаної ядриці різниця - 17 штук.

? епізод за 21 вересня 2022 року

(1) відповідно до протоколу перегляду цифрового запису від 10 жовтня 2022 року слідує, що було проведено огляд цифрового запису за 21 вересня 2022 року за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, буд. 31 , магазин « ВЕЛМАРТ » слідує, що у вказаному магазині перебуває обвинувачений. Відображений на відео алгоритм дій (переміщення, перелік товарів) ОСОБА_4 прямо кореспондується з обставинами визнаними судом доведеними за цим епізодом крадіжки від 21 вересня 2022 року.

У ході слідчої дії встановлено, що обвинувачений взяв 18 пачок гречаної крупи.

(2) судом досліджено відеозапис з магазину та установлено факт взяття обвинуваченим 18 пачок гречки.

(3) згідно довідки про вартість слідує, що закупівельна вартість крупи гречаної ядриці 63,99 грн. за 1 одиницю товару.

Загальна закупівельна вартість 18 одиниць - 1 151, 82 грн.

(4) з акту нестачі слідує, що по товару крупи гречаної ядриці різниця - 18 штук.

? епізод за 22 вересня 2022 року

(1) відповідно до протоколу перегляду цифрового запису від 10 жовтня 2022 року слідує, що було проведено огляд цифрового запису за 22 вересня 2022 року за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, буд. 31 , магазин « ВЕЛМАРТ » слідує, що у вказаному магазині перебуває обвинувачений. Відображений на відео алгоритм дій (переміщення, перелік товарів) ОСОБА_4 прямо кореспондується з обставинами визнаними судом доведеними за цим епізодом крадіжки від 22 вересня 2022 року.

У ході слідчої дії встановлено, що обвинувачений взяв 17 пачок гречаної крупи.

(2) судом досліджено відеозапис з магазину та установлено факт взяття обвинуваченим 17 пачок гречки.

(3) згідно довідки про вартість слідує, що закупівельна вартість крупи гречаної ядриці 63,99 грн. за 1 одиницю товару.

Загальна закупівельна вартість 17 одиниць - 1 087, 83 грн.

(4) з акту нестачі слідує, що по товару крупи гречаної ядриці різниця - 17 штук.

? епізод за 23 вересня 2022 року об 11:15 год.

(1) відповідно до протоколу перегляду цифрового запису від 10 жовтня 2022 року слідує, що було проведено огляд цифрового запису за 23 вересня 2022 року за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, буд. 31 , магазин « ВЕЛМАРТ » слідує, що у вказаному магазині перебуває обвинувачений. Відображений на відео алгоритм дій (переміщення, перелік товарів) ОСОБА_4 прямо кореспондується з обставинами визнаними судом доведеними за цим епізодом крадіжки від 23 вересня 2022 року об 11:15 год.

У ході слідчої дії встановлено, що обвинувачений взяв 15 пачок гречаної крупи.

(2) судом досліджено відеозапис з магазину та установлено факт взяття обвинуваченим 15 пачок гречки.

(3) згідно довідки про вартість слідує, що закупівельна вартість крупи гречаної ядриці 63,99 грн. за 1 одиницю товару.

Загальна закупівельна вартість 15 одиниць - 959, 85 грн.

(4) з акту нестачі слідує, що по товару крупи гречаної ядриці різниця - 15 штук.

Хоча протокол огляду за цим епізодом і не підписаний слідчою, однак його втрата не тягне за собою втрату доказової бази, позаяк, судом досліджено запис,я к речовий доказ, та установлено, що саме обвинувачений взяв 15 пачок гречки за цим епізодом.

? епізод за 23 вересня 2022 року о 12:40 год.

(1) відповідно до протоколу перегляду цифрового запису від 10 жовтня 2022 року слідує, що було проведено огляд цифрового запису за 23 вересня 2022 року за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, буд. 31 , магазин « ВЕЛМАРТ » слідує, що у вказаному магазині перебуває обвинувачений. Відображений на відео алгоритм дій (переміщення, перелік товарів) ОСОБА_4 прямо кореспондується з обставинами визнаними судом доведеними за цим епізодом крадіжки від 23 вересня 2022 року о 12:40 год.

У ході слідчої дії встановлено, що обвинувачений взяв 16 пачок гречаної крупи.

(2) судом досліджено відеозапис з магазину та установлено факт взяття обвинуваченим 16 пачок гречки.

(3) згідно довідки про вартість слідує, що закупівельна вартість крупи гречаної ядриці 63,99 грн. за 1 одиницю товару.

Загальна закупівельна вартість 16 одиниць - 1023, 84 грн.

(4) з акту нестачі слідує, що по товару крупи гречаної ядриці різниця - 16 штук.

? епізод за 30 вересня 2022 року

(1) відповідно до протоколу перегляду цифрового запису від 04 жовтня 2022 року слідує, що було проведено огляд цифрового запису за 30 вересня 2022 року за адресою: м. Київ, Дніпровська набережна, буд. 13-В, гіпермаркет «ЕПІЦЕНТР» слідує, що у вказаному магазині перебуває обвинувачений. Відображений на відео алгоритм дій ОСОБА_4 щодо переміщення по гіпермаркету з рюкзаком та його затримання.

(2) судом досліджено відеозапис з магазину та установлено факт взяття обвинуваченим 11 пачок гречки.

(2) згідно довідки про вартість слідує, що закупівельна вартість крупи гречаної 74,92 грн. за 1 одиницю товару.

Загальна закупівельна вартість 11 одиниць - 824, 08 грн.

І хоча загальна закупівельна вартість в цьому випадку в довідці не вірна, Суд зауважує, що встановив її у сумі 824, 12 грн., з огляду на вартість однієї одиниці товару помноженої на загальну кількість.

(3) згідно протоколу огляду місця події від 30 вересня 2022 року слідує, що було виявлено рюкзак, котрий належить обвинуваченому, в якому було 11 упаковок гречки.

Оцінка наведених доказів

а. За критерієм належності та допустимості

Верховний Суд колегією Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 20.03.2018 в справі № 753/11828/13-к указав, що у змагальному процесі повинні розглядатися не лише докази, які безпосередньо стосуються фактів справи, а й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти останніх.

У ракурсі того, що порядок, встановлений КПК (процесуальний порядок, форма, процедура), ? це певна послідовність (кроки) прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій (див. Верховний суд України постанова від 16.03.2017 у справі № 671/463/15-к).

У цій справі порядок, встановлений КПК дотримано, а тому Суд визначаючись з долею доказів зауважує, що згідно з ст. 85 КПК належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Наведені судом вище докази, згідно ст. 85, 86 КПК, є належними та допустимими.

Суд зауважує, що підстав для визнання доказів недопустимими не установлено, так як не було з`ясовано факту істотних фундаментальних порушень прав і свобод учасників провадження регламентованих ст. 87 КПК.

При формуванні таких висновків Суд виходив з такого.

Частина 1 статті 87 КПК передбачає, що для визнання доказу недопустимим необхідно встановити, що при його отриманні істотно порушені права і свободи людини, гарантовані Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тоді як частина 2 цієї ж статті визначає, яке саме порушення суд має визнати істотним, істотність порушення прав і свобод у інших випадках має вирішуватися судом, виходячи з обставин порушення та їх впливу на отримання доказів.

В постанові ВС від 01 грудня 2020 року у справі № 318/292/18 вказано, що вищеназвані норми закону не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання доказу недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення КПК істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

У постановах від 28 січня 2020 року у справі № 359/7742/17 та від 8 жовтня 2019 року у справі № 639/8329/14-к ВС зауважив, що вирішуючи питання про застосування правил статті 87 КПК до наданих сторонами доказів, Суд виходить з того, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті.

В постанові від 8 жовтня 2019 року у справі № 639/8329/14-к ВС вказав, що суд, визнаючи доказ недопустимим відповідно до частини 2 або 3 статті 87 КПК, має зазначити, який саме пункт цих положень став підставою для такого рішення. Якщо суд визнає доказ недопустимим з посиланням на частину 1 статті 87 КПК, він має зазначити, наслідком порушення якого саме фундаментального права або свободи стало отримання цього доказу та хто саме зазнав такого порушення. Обґрунтовуючи наявність такого порушення, суд має послатися на конкретні норми Конституції та/або міжнародних договорів, якими гарантуються ці права і свободи, і за потреби на практику відповідних органів, уповноважених тлумачити ці норми. Крім того, суд, вирішуючи питання щодо допустимості доказу з точки зору частини 1 статті 87 КПК, має обґрунтувати, чому він вважає порушення фундаментального права або свободи настільки істотним, щоб зумовити визнання доказу недопустимим.

В постанові від 06 липня 2021 року у справі № 720/49/19 ВС зауважив, що оцінюючи надані сторонами докази на предмет їх допустимості згідно з частиною 1 статті 87 КПК України суди першої та апеляційної інстанцій виходили із того, що зазначені положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані у відповідній нормі. Тобто, будь-яке процесуальне порушення, допущене в ході збирання доказів, саме по собі не може бути підставою для визнання їх недопустимими. У зв`язку із цим, за наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли вони: прямо та істотно порушують права і свободи людини; та/або надають підстави для сумнівів у достовірності отриманих фактичних даних, які не видалося за можливе усунути в ході судового розгляду.

Повертаючись до обставин цієї справи Суд зауважує, що вважає такий підхід правильним, оскільки він ґрунтується на розумінні, що для прийняття рішення у справі Суд має отримати якомога більшу інформацію щодо фактичних обставин, важливих для вирішення справи, забезпечивши сторонам можливість у змагальній процедурі перевірити та заперечити цю інформацію. Виключення доказів, які можуть мати стосунок до важливих фактів справи, є крайнім заходом, який має застосовуватися у разі, якщо іншими засобами неможливо усунути фактори, які перешкоджають забезпеченню справедливого судового розгляду.

Безумовно, істотне порушення фундаментальних прав і свобод особи - отримання доказів внаслідок поганого поводження, порушення права не свідчити проти себе та на правову допомогу захисника тощо - не може бути терпимим у правосудді, і суди мають протистояти таким порушенням для того, щоб органи правопорядку не перетворили такі методи у звичайну практику.

Водночас порушення тих чи інших численних формальностей, які регулюють порядок проведення кримінального розслідування чи окремих процесуальних дій і які жодним чином не зачіпають права і свободи особи, мають оцінюватися виходячи з балансу конкуруючих інтересів: потреби суспільства у розкритті злочину і покаранні злочинця та важливості тих формальностей для забезпечення справедливості розгляду справи в цілому.

В постанові від 15 лютого 2018 року в справі № 357/14462/14-к Верховний Суд указав, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону ситуація, при якій підставою для визнання доказів недопустимими виступає якість змісту документів.

Як наслідок слід констатувати, що вирішуючи питання про застосування правил ст. 87 КПК до наданих сторонами доказів, Суд констатує, що в цій справі ці положення не можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими, адже вони мають місце не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті.

Так, порушень вимог ст. 237 КПК під час проведення слідчих дій, які б, як указав ВС, були фундаментальними, не установлено.

Питання недотримання вимог ст. 104-107 КПК стосуються якості формування протоколів слідчих дій (питання якості їх змісту, зазначення/не зазначення певних даних), однак не містять у собі посилань на порушення фундаментальних прав і свобод особи.

Відповідно ці докази не можуть вважатися недопустимими на підставах описаних стороною захисту, оскільки не витікають з порушень ст. 87 КПК та не враховують того, що в постанові від 15 лютого 2018 року в справі № 357/14462/14-к Верховний Суд указав, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону ситуація, при якій підставою для визнання доказів недопустимими виступає якість змісту документів. Більш того, впостанові від 11 квітня 2019 року в справі № 642/5974/13-к Верховний Суд зауважив, що встановлення судом недопустимості доказів або порушень вимог процесуального закону під час збирання доказів не може повністю спростовувати фактів, які в них зафіксовано.

Апріорі, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 31 серпня 2022 року у справі № 756/10060/17 вказала, що імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини - заборони катування й нелюдського поводження (ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 1 ст. 28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п. «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції, ст. 59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п. «d» ч. 3 ст. 6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст. 8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч. 1 ст. 63 Конституції України), а цих порушень у справі не виявлено.

Також слід указати, що Верховний Суд в постанові від 24 жовтня 2018 року в справі № 733/249/16-к зазначив, що після огляду предмет визнається речовим доказом і долучається до кримінальної справи мотивованою постановою (ухвалою), яким завершується формування даного виду доказу. Цією постановою створюється особливий правовий режим поводження з предметом в кримінальній справі.

Джерелом фактичних даних (відомостей) стосовно речових доказів виступає протокол огляду предмета.

У цій ситуації, джерело фактичних даних, прямо доводить собою, обставини, які у розумінні ст. 91 КПК підлягають доказуванню в цій справі, щодо дати, часу, місця та способу вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до приписів ч. 1, 2 ст. 93 КПК збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом як проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, так і витребування та отримання від органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Отже, наведеними кримінальними процесуальними нормами встановлено порядок отримання стороною обвинувачення речей і документів за доброю волею особи. При цьому необхідно зважати на те, що згідно з ч. 4 ст. 132 КПК для оцінки потреб досудового розслідування варто враховувати можливість отримати речі й документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, без застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Отримання тимчасового доступу до речей, документів і, за наявності підстав для того, розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, обумовлене, за приписами ст. 163 КПК, необхідністю доведення стороною кримінального провадження наявності достатніх підстав вважати, що без такого доступу та вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

За відсутності таких обставин, тим більше за умови добровільного надання особою, у володінні якої перебувають певні речі, не виникає підстав та умов до звернення з клопотанням до слідчого судді стосовно застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді тимчасового доступу до документів і речей.

Відповідно, вимоги ст. 93 КПК дотримані. Ба більше, ст. 56 КПК передбачає, що протягом кримінального провадження потерпілий має право подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду, а ст. 93 того ж Кодексу передбачає, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Потерпілий здійснює збирання доказів шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.Тобто, використання, як доказу, та власне саме по собі залучення, в ключі позиції Верховного Суду в постанові від 31 березня 2021 року в справі № 333/1539/16-к, в постанові від 19 травня 2020 року в справі № 490/10025/17, наданих потерпілим записів відповідає вимогам КПК.

Щодо слідчих експериментів, то їх проведено з дотриманням вимог ст. 240 КПК та вимог викладених Об`єднаною палатою ККС ВС у справі № 740/3597/17.

Як наслідок Суд сприймає указані письмові докази (протоколи ОМП, висновки експертиз та інші), як належні та допустимими, які у своїй сукупності доводять обставини визначені ст. 91 КПК.

Вимоги ст. 338, 341 КПК дотримано. Так, зміну обвинувачення прокурору погодженого заступником керівника прокуратури. Обвинувальний акт сформований у порядку ст. 338, 341 КПК долучено до матеріалів кримінального провадження.

Копію обвинувального акта надано обвинуваченому, потерпілим. Надано стороні захисту визначений КПК час для підготовки захисту.

Також слід відмітити, що ВС у справах № 587/3056/15-к (постанова від 18.06.2020), № 504/3802/15-к (постанова від 10.09.2020), № 533/285/19 (постанова від 10.02.2021), № 360/1322/18 (постанова від 25.02.2021) окреслив підхід та алгоритми при дотримані яких зміна обвинувачення є дійсною та учиненню з дотримання вимог КПК, а саме у разі виконання порядку визначеного ст. 338, 341 КПК, у т.ч. касаційний суд в наведених справа відмітив, що не має потреби здійснювати повторно дослідження доказів після цієї дії у разі згоди сторін на це та відсутність їхніх аргументів, котрі указували б на таку потребу (справа № 360/1322/18).

В цій справі, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що прокурор у судовому засіданні після дослідження усього обсягу доказів змінив пред`явлене обвинувачення, зокрема в частині кваліфікації дій, поставивши питання про застосування закону України про кримінальну відповідальність, який передбачає відповідальність за більш тяжке кримінальне правопорушення. Змінене обвинувачення було вручено учасникам провадження для ознайомлення, а розгляд справи відкладено для надання можливості підготуватися до захисту проти нового обвинувачення. Судом у повній мірі дотримано вимоги ст. 338 КПК України. Потім сторони підтвердили, що суть зміненого обвинувачення зрозуміла. При цьому учасники процесу зазначили, що потреби повторно вивчати досліджені докази до зміни немає, а вимогами ст. 349 КПК не передбачає повторного дослідження доказів у суді.

Щодо протоколу ОМП, котрий не підписний, то як Суд зауважив раніше, він сприймає його критично, в силу відсутності у ньому підпису слідчого. Позаяк, згідно ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» складовою реквізиту документу є його підпис. Підпис має містити найменування посади особи, яка підписує документ (у повній формі, якщо документ надрукований не на бланку, у скороченій - на документі, надрукованому на бланку), особистий підпис (окрім електронних документів), власне ім`я і прізвище.

Тим самим, є дійсний факт, що підпис - реквізит службового документа, який надає документу юридичної сили і свідчить про відповідальність особи за його зміст. Підпис (службового документа) (англ. autograph, countersign) - реквізит службового документа, який свідчить про відповідальність особи за його зміст та є єдиний чи один з реквізитів, що надають документові юридичної сили.

В цій ситуації відсутній підпис у документі його ініціатора, а тому такий документ не має юридичної сили, у силу вищевказаного.

b. За критеріями передбаченими ст. 94 КПК

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, […], покладається на […] прокурора […].

В постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, від 08 жовтня 2019 року у справі № 195/1563/16-к, від 21 січня 2020 року у справі № 754/17019/17, від 16 вересня 2020 року у справі № 760/23459/17 зауважено, що законодавець в ст. 94 КПК України вказує, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке є основою для прийняття процесуальних рішень у кримінальному провадженні.

Оцінка доказів за внутрішнім переконанням віддзеркалює незалежність суду у здійсненні процесуальних функцій, оскільки за своїм змістом є впевненістю в тому, що судом надано правильну оцінку процесуальним джерелам доказів, засобам доказування і встановленим фактам, і що ухвалений із дотриманням правил ст. 94 КПК висновок щодо питань, які поставлені перед судом в кримінальному провадженні його учасниками, є правильним в контексті стандарту доведення поза розумним сумнівом винуватості (невинуватості) особи у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Такий стандарт доказування передбачає, що сумнів не повинен бути суто умоглядним, а має ґрунтуватися на недоведеності важливих для справи обставин або певних установлених судом обставинах, що дає підстави припускати такий розвиток подій, який суперечить версії обвинувачення.

З іншого боку, для дотримання цього стандарту недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

В цій ситуації, у порядку ч. 1 ст. 92 КПК, прокурор, за наслідками розгляду провадження, обставини визначені ч. 1 ст. 91 цього Кодексу довів поза розумним сумнівом.

Враховуючи зазначене, Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у порядку ст. 94 КПК, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні наведених кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.

Щодо кваліфікації дій

Згідно ст. 2, 11 КК підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 05 квітня 2018 року в справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Частиною 4 статті 185 КК із змінами, внесеними згідно із Законом № 2117-IX від 03 березня 2022 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство», котра дії з 07 березня 2022 року, визначено відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене у т.ч. в умовах воєнного стану.

Темпоральність (від лат. Temporalis - «часовий») - специфічний взаємозв`язок моментів часу і часових характеристик.

В даному випадку, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який діє і по нині, зокрема на час вчинення дія обвинуваченою в цій справі, а саме 12 вересня 2022 року.

Пояснювальна записка до проєкту Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» вказує, що змінами до Кримінального кодексу України пропонується доповнити склади злочинів, передбачені в статтях 185, 186, 187, 189, 191 КК України, кваліфікуючою ознакою - вчинення в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Наведене […]ґрунтується в т.ч. на тому, що вУкраїні триває запекла війна у зв`язку з нападом російської федерації […].На превеликий жаль […] нерідко такі обставини використовуються зловмисниками з метою фактично […]заволодіння майном шляхом проникнення до квартир, житлових будинків, офісів чи закладів торгівлі (згадуються, в якості прикладу, таких дій регіони Нетішин Хмельницької області, Лубни, Кременчук, Полтава, Охтирка Сумської області, Таврійськ Херсонської області, тобто міста всієї країни).

[…] Суспільна небезпечність таких дій істотно підвищується в умовах воєнного або надзвичайного стану.

[…] Водночас ухвалення запропонованих законопроєктом змін сприятиме загальній превенції […], тобто запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень цього виду та підвищенню ефективності засобів кримінально-правового реагування на такі прояви […] цивільних осіб.

Тим самим, відсутні ґрунтовні підстави, на противагу наведеним, уважати, що Закон № 2117-IX від 03 березня 2022 року звужує чинність норми ч. 4 ст. 185 КК в його редакції територією активних бойових дій та/або окупованих територій, а не виходить з факту уведення воєнного стану та території, де мало місце діяння на дату вчинення.

Також судом зауважується, що кримінально-правова норма складається з трьох елементів: гіпотези, що визначає умови, за яких застосовується правова норма щодо забороненої поведінки особи; диспозиції, що закріплює таку правову норму; санкції, що встановлює покарання для осіб, які порушили цю правову норму, а тому при дослідженні питання щодо дії норми (закону) треба аналізувати її поелементно.

З урахуванням того, що, в даному випадку, диспозицію ч. 4 ст. 185 КК не можна вважати бланкетною, оскільки вона не посилається на інші закони чи нормативні акти у визначенні заборонених діянь, а визначає їх у своєму тексті.

Відповідно до цього положення забороняється: «таємне викрадення чужого майна».

Власне ця заборона і є диспозицією ч. 4 ст. 185 КК, яка супроводжується визначеними в цьому ж положенні санкціями.

Відсилка до «воєнного стану» міститься не в диспозиції цієї норми, а власне у формулюванні «умови», яка визначає, коли її диспозиція може бути застосована: «в умовах воєнного стану». Якщо «воєнний стан» введений - умова виконана, і діє диспозиція ч. 4 ст. 185 КК.

Умови, що визначають застосування диспозиції норми, в теорії права відносять до гіпотези норми. Таким чином, слова у ч. 4 ст. 185 КК «в умовах воєнного стану» визначають один із елементів гіпотези норми, який - поряд із загальними елементами умов настання кримінальної відповідальності, що містяться в Загальній частині Кримінального кодексу України, - визначає можливість застосування диспозиції і, відповідно, санкції ч. 4 ст. 185 КК.

Також, згідно ч. 1, 2 ст. 15 КК замахом на кримінальне правопорушення є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Замах на вчинення кримінального правопорушення є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

В силу п. 1 примітки до ст. 185 КК у ст. 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним,Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, повторно та за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК, позаяк він скоїв закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Мотиви призначення покарання

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому Суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням того, що за ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Конституційний Суд України в Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004, досліджуючи принцип індивідуалізації юридичної відповідальності, зазначив таке: […] призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки злочину, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.

Згідно з принципом індивідуалізації юридичної відповідальності при призначенні покарання суд має враховувати обставини справи (як ті, що обтяжують, так і ті, що пом`якшують покарання) щодо всіх осіб незалежно від ступеня тяжкості вчиненого злочину […] (абзаци сьомий, восьмий підпункту 4.2 пункту 4 мотивувальної частини) .

В рішенні від 15 червня 2022 № 4-р(II)/2022 року Конституційний Суд України зазначає, що принцип індивідуалізації юридичної відповідальності […]має виявлятись не лише в притягненні до відповідальності особи, винної у вчиненні правопорушення, а й у призначенні їй виду та розміру покарання з обов`язковим урахуванням характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики цієї особи, можливості відшкодування заподіяної шкоди, […].

Отже, принцип домірності зобов`язує суд у кожному конкретному випадку домірно застосовувати види покарання та (або) інші заходи кримінально-правового характеру з огляду на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та низку інших фактів і обставин (п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2022 року № 1-р/2022)

Відповідно покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації, адже застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила.

Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства (див. постанову Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10 червня 2020 року в справі № 161/7253/18).

В цій ситуації, обставинами, що пом`якшують покарання є

? щире каяття, яке полягає у визнанні у суді обставин регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК щодо подій кримінальних правопорушень у т.ч. час, місце, спосіб учинення.

Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася (див. п. 3 ПП ВСУ від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого (див. постанову ВС від 22 березня 2018 року в справі № 759/7784/15-к).

Обвинувачений висловив щирий жаль з приводу учинених дій та осуд своєї поведінки;

? активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, що виразилось у активному сприянні у встановленні обставин регламентованих ст. 91 КПК та розгляду провадження у порядку ч. 3 ст. 349 КПК;

? відсутність претензій матеріального характеру в частині збитку від крадіжки у потерпілих осіб, що указує на можливість урахування обставини визначеної п. 2 ч. 1 ст. 66 КК;

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не установлено.

Також, Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, однак знаходиться з 2010 року на обліку у лікаря-нарколога; має місце проживання, стан здоров`я, спосіб життя (див. дані установочної частині цього рішення), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає прийнятні соціальні зв`язки; позицію сторони обвинувачення щодо міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: класифікацію за ст. 12 КК, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 185 КК у виді позбавлення волі із визначенням остаточного покарання у порядку ст. 70 КК.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК, або ж застосування ст. 69 КК до обвинуваченого, Суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані та з огляду на кількість епізодів вчинених дій, загальної вартості майна

Суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Тобто, як наслідок, формальні моменти не можуть бути вирішальними, головною є можливість у кожній конкретній справі оцінити основному мету застосування певного заходу та характер впливу на особу, які можуть істотно відрізнятися, навіть, за зовнішньої подібності відповідних примусових заходів, бо Суд стоїть на тій позиції, що незалежно від того, що вчинили злочинці, визнання їх людської гідності передбачає надання їм можливості ресоціалізувати себе за час відбування покарання з перспективою колись стати відповідальним членом вільного суспільства, що, у цій ситуації, при застосуванні саме такого покарання, є можливим.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, в той час, як покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами, зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду, з урахуванням того, що оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого (див. постанову Верховного Суду від 10 червня 2020 року в справі № 161/7253/18), що власне і має місце, в цій ситуації, при застосуванні наведеного судом покарання щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, Суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

? ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

? ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня затримання у ході виконання вироку.

Речові докази: диски з відеозаписами залишити в матеріалах судового провадження.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С у д д я ОСОБА_1