Провадження №: 1-кп/755/20/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" січня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі суду присяжних:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

присяжних: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретар судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві об`єднане кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004246 від 12 травня 2018 року та № 0000086 від 20 березня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брест, Республіки Білорусь, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина Республіки Білорусь, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника

(у режимі відеоконференції) ОСОБА_10 ,

перекладача ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

у Дніпровському районному суді м. Києва перебуває на розгляді вищевказане кримінальне провадження.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 червня 2020 року призначено судовий розгляд на підставі об`єднаного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 грудня 2022 року ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 03 лютого 2023 року включно.

Прокурор ОСОБА_8 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, вчинення нових кримінальних правопорушень.

Прокурор ОСОБА_9 підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Захисник ОСОБА_10 заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки обвинувачений перебуває під вартою вже 4 роки, презюмується, що ризики зменшуються. Доказів про те, що його підзахисний знаходиться в розшуку в Білорусії, немає, судом вони не досліджувались. Просив призначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав захисника у повному обсязі, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд присяжних, керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст. 183, 331 КПК України, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під обґрунтованою підозрою на стадії судового розгляду суд розуміє існування фактів та інформації, які здатні переконати неупередженого спостерігача в тому, що певна особа (група осіб) могла вчинити злочин, у такому випадку наявні докази об`єктивно пов`язують цю особу (групу осіб) із певним злочином. При цьому, критерій обґрунтованості підозри зовсім не вимагає того, щоб ці докази були достатніми для того, щоб визнати особу винуватою та забезпечити її засудження, але мають бути достатніми (вагомими) для того, щоб виправдати подальше існування заходів забезпечення судового розгляду.

Щодо обґрунтованості ризиків неналежного виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, то слід зазначити таке.

Суд присяжних враховує, що запобігання ризику переховування, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обвинуваченого ОСОБА_7 від суду становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства, а тому вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , оскільки він обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України, за найтяжчий із яких передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна. Крім того, обвинувачений не зареєстрований на території України, є уродженцем та громадянином Республіки Білорусь, де знаходиться у міжнародному розшуку для арешту та подальшої екстрадиції до Республіки Білорусь для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 209 КК Республіки Білорусь.

Так, згідно листа Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України від 23 березня 2019 року, у відповідь на запит ГУНП України у Київській області № 1070/109/14/02-19 від 23 березня 2019, повідомлено, що згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу, станом на 23 березня 2019 року громадянин ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , значиться у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Білорусі для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 209 КК Білорусі - шахрайство. До листа долучено витяги з обліків Генерального секретаріату Інтерполу (т. 8 а.с. 98-103). Крім того, з копії постанови заступника Генерального прокурора про видачу особи (екстрадицію) від 24 липня 2019 року вбачається, що у провадженні Брестського міжрайонного відділу Слідчого комітету Республіки Білорусь перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_7 ( ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 209 КК Республіки Білорусь. Органом досудового розслідування 24 грудня 2017 року винесено постанову про притягнення ОСОБА_7 як обвинуваченого у вчиненні вказаних злочинів. Постановою старшого слідчого відділу попереднього розслідування ОВС адміністрації Ленінського району м. Брест 02.06.2010 ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У зв`язку з ухиленням від слідства 23.06.2010 його оголошено у розшук. До Генеральної прокуратури 03.05.2019 надійшов запит Генеральної прокуратури Республіки Білорусь про видачу ОСОБА_7 для притягнення до кримінальної відповідальності за вказані злочини. Оскільки станом на 24 липня 2019 року досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000086 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України та судовий розгляд кримінального провадження №0004246 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, триває, наявні підстави для відстрочки його фактичної передачі до Республіки Білорусі, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 592 КПК України.

Також надаючи оцінку ризику незаконного впливу на свідків, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обвинуваченого ОСОБА_7 , суд присяжних враховує, що згідно чинного законодавства, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, а тому ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення, суд присяжних вважає це цілком ймовірним, оскільки враховує ту обставину, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України, а також кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України, за фактом 10 (десяти) епізодів, Крім того, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2,3 ст. 209 КК Республіки Білорусь (шахрайство).

При визначенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 суд бере до уваги, відповідно до ст. 178 КПК України, також і дані про його особу, а саме його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, той факт, що він неодружений, до затримання працював, зареєстрований у м. Брест, Республіка Білорусь, має місце проживання у м. Києві (у родичів), майновий стан обвинуваченого, те, що він раніше не судимий, перебуває у розшуку Республіки Білорусь за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 209 КК Республіки Білорусь.

Крім того, на даний час докази, передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення та захисту не досліджені у повному обсязі, зокрема не досліджено висновок експерта за результатами проведення судово-психологічної експертизи від 07 вересня 2022 року.

Водночас на даному етапі судового провадження суд присяжних не вирішує питання про оцінку доказів для визнання обвинуваченого винуватим чи невинуватим у вчиненні злочинів, адже судове провадження наразі не завершено, докази сторін в повному обсязі судом не досліджено, і, відповідно до ст. 94 КПК України, суд присяжних за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, має оцінити після завершення дослідження кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд присяжних вважає, що обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід відповідає не лише особі обвинуваченого, а і характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, тобто ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальними та дійсними, а тому вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Згідно ч. 1-5 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:

1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;

2) поведінка учасників кримінального провадження;

3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи або щодо кримінального правопорушення, вчиненого стосовно малолітньої або неповнолітньої особи, має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово.

Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Слід зазначити, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Обраний до обвинуваченого ОСОБА_15 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю інкримінованих злочинів, на даний час не виходить за межі розумного строку.

Будь-яких даних, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, сторонами кримінального провадження не надано. Будь-яких інших обставин, які би свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_7 , судом на даному етапі не встановлено та сторонами не доведено.

У провадження Дніпровського районного суду м. Києва об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004246 від 12 травня 2018 року та № 0000086 від 20 березня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 надійшло 11 червня 2020 року. Суд присяжних звертає увагу на те, що незавершення до цього часу судового провадження у справі викликано її складністю, кількістю потерпілих та свідків, великим обсягом доказів, які підлягають дослідженню, кількістю та поведінкою учасників судового провадження, обставинами справи, введенням в Україні воєнного стану.Зокрема допитано потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , досліджено два томи письмових доказів, проведено судово-психологічну експертизу, призначену ухвалою суду від 17 червня 2022 року (за клопотанням сторони захисту.

На даний час судовий розгляд знаходиться на стадії подання доказів стороною захисту.

Д ата та час кожного судового засідання погоджується судом присяжних з усіма присутніми учасниками судового провадження, зокрема і захисниками обвинуваченого.

У судовому засіданні 10 лютого 2022 року захисник ОСОБА_25 заявив клопотання про проведення судово-психологічної експертизи, прокурор ОСОБА_26 попросила надати час для ознайомлення із відеозаписом проведення слідчого експерименту по якому захисник просив провести експертизу.

Судове засідання, призначене на 18 лютого 2022 року, знято зі складу у зв`язку з перебуванням присяжної ОСОБА_3 на лікарняному.

Судове засідання, призначене на 25 лютого 2022 року, знято зі складу у зв`язку з існуючою загрозою життю та здоров`ю сторін кримінального провадження, відвідувачів суду, суддів та працівників апарату суду, пов`язаною з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України. Розгляд кримінального провадження відкладено до усунення відповідних перешкод.

У судовому засіданні 17 червня 2022 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_25 про проведення судово-психологічної експертизи. Висновок експерта за результатами проведеної судово-психологічної експертизи надійшов до Дніпровського районного суду м. Києва 15 вересня 2022 року.

У судове засідання29 вересня 2022 року не з`явилась присяжна ОСОБА_27 , а також надійшло клопотання захисника ОСОБА_28 про відкладення судового засідання. Цього ж дня обвинувачений ОСОБА_7 отримав копію висновку експерта за результатами проведеної судово-психологічної експертизи для ознайомлення.

У судовому засіданні 19 жовтня 2022 року розглядалась заява про самовідвід присяжної ОСОБА_27 , а також клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .

У судові засідання, призначені на 10, 28 листопада 2022 року від захисника ОСОБА_28 знову надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 07 грудня 2022 року розглядалось лише клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки сторона захисту не ознайомилась із матеріалами справи.

У судове засідання, призначене на 21 грудня 2022 року, учасники кримінального провадження не з`явились, захисник ОСОБА_10 надіслав клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з його перебуванням за межами України.

У судове засідання, призначене на 13 січня 2023 року, учасники кримінального провадження не з`явились, Київським слідчим ізолятором не доставлено обвинуваченого ОСОБА_7 .

У судовому засіданні 31 січня 2023 року розглядалось лише клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки сторона захисту не ознайомилась із матеріалами справи, захисник ОСОБА_10 на той момент ще перебував закордоном.

Крім того, слід зауважити, що у судовому засіданні 02 вересня 2022 року обвинувачений ОСОБА_7 просив надати час для пошуку ще одного захисника, оскільки захисник ОСОБА_29 припинив свою адвокатську діяльність, а захисник ОСОБА_28 перебувала і перебуває закордоном. 05 грудня 2022 року між обвинуваченим ОСОБА_7 та адвокатом ОСОБА_10 укладено договір про надання правничої допомоги. З адвокатом ОСОБА_30 договір ще не укладений.

05 та 06 грудня 2022 року адвокатами ОСОБА_10 та ОСОБА_30 подано заяви про надання для ознайомлення матеріалів справи. Станом на 31 січня 2023 року з матеріалами справи сторона захисту не ознайомилась.

Таким чином судом присяжних вживаються усі передбачені законом заходи з метою дотримання розумних строків розгляду справи, обвинувачений у якій тримається під вартою, сторонам створюються необхідні умови для реалізації їх прав.

Щодо клопотання захисника про визначення обвинуваченому ОСОБА_7 розміру застави, то суд присяжних виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Прецедентне право Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод сформулювало чотири базових причини для відмови у звільненні під заставу: а) ризик того, що підсудний не з`явиться в судове засідання; б) ризик того, що підсудний вживатиме заходів для запобігання відправленню правосуддя; в) вчинить інші правопорушення; г) стане причиною порушення громадського порядку («Бузаджи проти Республіки Молдова [ВП]» (Buzadji v. theRepublicofMoldova [GC]), § 88; «Тирон проти Румунії» (Tiron v. Romania) § 37; «Смирнова проти Росії» (Smirnova v. Russia), § 59; «Пірузян проти Вірменії» (Piruzyan v. Armenia), § 94).

Суд присяжних, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи ст. 177, 178 КПК України, а також те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, що спричинив загибель потерпілого, вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки вказаний альтернативний запобіжний захід, на думку суду присяжних, на даний час не зможе забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти дійсним ризикам.

Зважаючи на те, що 03 лютого 2023 року спливає строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та за відсутності підстав для скасування або зміни запобіжного заходу, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити дію існуючого запобіжного заходу до 30 березня 2023 року включно.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд присяжних

п о с т а н о в и в:

клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_8 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 30 березня 2023 року включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 про визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_7 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 10 год 30 хв 03 лютого 2023 року.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Присяжні: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5