У Х В А Л А

Справа № 183/192/23

№ 1-кс/183/194/23

09 січня 2023 року м.Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.01.2023 за №0000021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло вказане клопотання, в якому слідчий просить накласти на майно, яке було тимчасово вилучене 04 січня 2022 року під час затримання ОСОБА_4 майно: коробку білого кольору з написом чорним маркером «1989 вел. 41 бси. черн.», всередині якої знаходяться жіночі черевики з прорезиненою підошвою 41 розміру.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 04 січня 2023 року приблизно о 12 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 на вул.Гетьманській м.Новомосковська Дніпропетровської області зустрів свого знайомого ОСОБА_5 , який прямував додому, пересуваючись за допомогою палиці, та ніс коробку з жіночими черевиками для своєї співмешканки, про що розповів ОСОБА_4 . Після цього ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 провести його додому.

Того ж дня приблизно о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_4 знаходився на першому поверсі другого під`їзду будинку АДРЕСА_1 спільно з ОСОБА_5 , в цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення вказаної коробки із взуттям.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 04 січня 2023 року, приблизно о 13 годині 02 хвилини, перебуваючи на тому ж місці, діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи відкритий характер своїх протиправних дій, розуміючи, що діє в умовах воєнного стану, знаходячись за спиною ОСОБА_5 , взяв своєю лівою рукою останнього за ліву руку, розвернув до себе обличчям та наніс йому два удари кулаком в щелепу, після чого ОСОБА_5 впав на підлогу, а ОСОБА_4 підняв із підлоги коробку із взуттям, яка випала з рук ОСОБА_5 , та заволодів вказаним майном.

Після цього ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадене майно, з місця скоєння злочину втік та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування допитано в якості потерпілого ОСОБА_5 , який вказав, що 04.01.2023 приблизно о 13.00 годин він знаходився у під`їзді тримаючи у руках коробку з жіночим взуттям, за адресою: АДРЕСА_1 , де в цей час чоловік по імені ОСОБА_6 завдав два удари в область обличчя ОСОБА_5 , після чого у останнього випала коробка з взуттям, а ОСОБА_4 в свою чергу схопив вказану коробку та вибіг з під`їзду на вулицю.

Таким чином, власником викраденого майна (коробки із жіночим взуттям) є ОСОБА_5 .

04.01.2023 о 13.30 годин ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення.

Під час затримання та особистого обшуку ОСОБА_4 вилучено коробку білого кольору з написом чорним маркером «1989 вел. 41 бси. черн.», всередині якої знаходяться жіночі черевики з прорезиненою підошвою, 41 розміру.

04 січня 2022 року слідчим СВ Новомосковського РВП вищевказані вилучені предмети були визнані речовим доказом по кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що вище вказані предмети та речі мають значення речового доказу по вище вказаному кримінальному провадженню та з метою забезпечення їх збереження необхідно накласти арешт на вище вказані предмети.

Сторони кримінального провадження з боку обвинувачення та особа, стосовно майна якої вирішувалось питання про арешт, повідомлені належним чином про дату, час та місце проведення судового розгляду клопотання, у судове засідання не з`явились. Від слідчого надійшла заява про розгляд справи без його участі. У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, з урахуванням положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходжу до наступних висновків.

У провадженні Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.01.2023 за №0000021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Як вбачається з протоколу затримання, 04 січня 2022 року у даному кримінальному провадженні затримано ОСОБА_4 ; під час затримання підозрюваної виявлено та вилучено наступне майно: коробку білого кольору з написом чорним маркером «1989 вел. 41 бси. черн.», всередині якої знаходяться жіночі черевики з прорезиненою підошвою 41 розміру.

Постановою слідчого від 04 січня 2023 року, вилучене у ОСОБА_4 майно, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, серед іншого, є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Зазначене клопотання подано слідчим до суду 05.01.2023.

Згідно з п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, а саме є матеріальним об`єктом, який зберігає на собі сліди кримінального правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже, є речовими доказами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

За таких обставин клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 107, 170, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження, користування будь-якій особі на вилучене 05 січня 2023 року під час затримання ОСОБА_4 майно: коробку білого кольору з написом чорним маркером «1989 вел. 41 бси. черн.», всередині якої знаходяться жіночі черевики з прорезиненою підошвою 41 розміру , з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ухвала підлягає негайному виконанню і діє до закінчення досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1