Справа № 953/6121/22
н/п 1-кс/953/4517/22
"09" листопада 2022 р. Київський районний суд м.Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
Місцем зберігання вищезазначеного рухомого майна визначити Управління СБ України в Харківській області за адресою: Харківська область, м. Харків,
вул. Мироносицька, 2.
Клопотання подано через канцелярію суду 09.11.2022 року.
Клопотання погоджено з прокурором.
Прокурором надано заяву про розгляд клопотання без його участі.
В обґрунтування клопотання слідчий в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України просить суд розглядати клопотання без повідомлення власника майна та/або його представників з метою забезпечення арешту майна.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Слідчий суддя зазначає, що санкція статті інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбачає призначення покарання з можливістю конфіскації майна.
З метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за необхідне розглядати клопотання без повідомлення власника майна та/або його представників враховуючи можливість його відчуження.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у вигляді конфіскації майна.
02.11.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України - умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинених з метою завдання шкоду Україні шляхом: реалізації рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційній адміністрації держави-агресора; добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора.
Згідно з відповіддю регіонального сервісного центру МВС України в Харківській області, встановлено, що автомобіль марки Opel Vivaro з номером кузова НОМЕР_1 та з державним номерним знаком НОМЕР_2 ;причіп UMS BOAT 8902.3601 з номером шасі НОМЕР_3 та з державним номерним знаком НОМЕР_4 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .
За даними державного реєстру речових право на нерухоме майно від 31.10.2022р. за ОСОБА_4 на праві власності зареєстровані п`ятнадцять земельних ділянок, зазначених у клопотанні.
Слідчий суддя зазначає, що санкція статті інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбачає покарання з можливістю конфіскації майна.
З огляду на зазначене, у слідчого судді є достатньо підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, за результатами розгляду даного кримінального провадження, може призначити ОСОБА_4 покарання у виді конфіскації майна. У зв`язку з чим приходить до висновку про доцільність накладення арешту на майно, яке належить підозрюваному з метою забезпечення виконання вироку суду в частині конфіскації майна як виду покарання.
При цьому слід зазначити, що арешт майна у цьому випадку необхідний для забезпечення ефективності кримінального провадження, а таке втручання у право власності є пропорційним, оскільки встановлює лише заборону відчуження та розпорядження .
Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Разом з тим, слідчий суддя не вбачає підстав для заборони користування рухомим майном, а саме: автомобілем марки Opel Vivaro та причіпом UMS BOAT 8902.3601, яке належить на праві власності ОСОБА_4 для забезпечення виконання вироку суду в частині конфіскації майна як виду покарання, оскільки в цій частині клопотання слідчим не доведено необхідність застосування такого виду обмеження права власності.
Крім того, під час вирішення питання накладення арешту на майно слід врахувати положення статті 131 КПК України, яка вказує про необхідність досягнення дієвості кримінального провадження під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Таким чином, приймаючи до уваги викладене, враховуючи відсутність існуючого порушення норм процесуального права з питань доведення дієвості та необхідності застосування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна, шляхом заборони власнику ним користуватися, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання в цій частині , у зв`язку з його недоведеністю.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого задовольнити частково.
В решті клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1