Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа 511/2586/22

Номер провадження: 1-кп/511/91/23

07 лютого 2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

законного представника неповнолітнього обвинуваченого- ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Желепове Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, студента 2-го курсу Тарутинського Аграрно-професійного ліцею, спеціальність тесляр, маючого неповну середню освіту 9 класів, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000487 від 27.10.2022 року,-

В С Т А Н О В И В :

26.10.2022 біля 17.30 ОСОБА_5 , в ході сварки, знаходячись на вулиці біля воріт будинку по АДРЕСА_2 , діючи навмисно з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс правою ногою прямий удар в область тулуба ОСОБА_4 , від чого останній впав на землю, а коли той почав підійматися, ОСОБА_5 продовжуючи свої дії знову наніс правою рукою один удар та один удар ногою в область передньої частини живота ОСОБА_4 .

Своїми протиправними умисними діями неповнолітній ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота у вигляді розриву селезінки з масивною внутрішньою кровотечою, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, кваліфікованого як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та суду пояснив, що 26.10.2022 року, захищаючи свою хрещену Ліщінську від її цивільного чоловіка ОСОБА_4 , який був в стані алкогольного сп`яніння, він заподіяв один удар ногою ОСОБА_9 в тулуб, від чого останній впав, а після того, як ОСОБА_10 намагався встати, він наніс в область передньої частини живота рукою ще один удар та один удар ногою, щиро кається у вчиненому. Також, обвинувачений зазначив, що він виріс в повній родині, має 2 брати та 2 сестри, навчається в ліцеї, має на меті виправитися та більше не скоювати правопорушення.

При цьому, суд вважає, що покази обвинуваченого є достовірними та узгоджуються з усіма матеріалами кримінального провадження та фактичними обставинами справи.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 суду пояснила, що про дану подію вона дізналася від сина та поліції, після вчиненого з сином проводила бесіди, пояснювала, що він неправильно вчинив. Також зазначила, що причиною правопорушення стало те що, що ОСОБА_5 захищав хрещену до якої прийшов п`яний ОСОБА_4 , чіплявся та на зауваження не реагував навіть після приїзду поліції; коли ОСОБА_4 втретє прийшов та знову вчинив сварку, він не витримав та побив його. Просила суд суворо її сина не карати, оскільки він обіцяв виправитися та не вчиняти правопорушень.

Так, потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю підтвердив покази обвинуваченого та просив обвинуваченого не карати, оскільки будь-яких претензій до нього не має, ОСОБА_5 взагалі є хороших хлопцем, також вказав, а саме що обставини 26.10.2022 року він пам`ятає погано, оскільки був напідпитку, пам`ятає що ОСОБА_11 декілька разів вдарив його в область тулуба та живота, а наступного дня у зв`язку з поганим самопочуттям він звернувся до лікарні, де у нього виявили розрив селезінки.

Представник служби у справах дітей Роздільнянської міської ради ОСОБА_8 пояснив, що родина ОСОБА_5 на обліку в службі не перебувала, тому ніякі заходи відносно неповнолітнього службою не проводилися. Окрім того представник вважав можливим призначити обвинуваченому міру покарання з випробуванням та покладенням обов`язків.

Окрім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина в інкримінованому кримінальному правопорушенні підтверджується документами, долученими до матеріалів кримінального провадження, дослідженими у судовому засіданні, в яких викладені чи посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, а саме:

Відповідно до витягу з ЄРДР за №0000487 від 27.10.2022 року, протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_4 , а також до електронного рапорту зареєстрованого в ЖЄО за номером 5943 від 27.10.2022 року, 26.10.2022 року приблизно о 18:00 годині поблизу будинку АДРЕСА_2 , неповнолітній ОСОБА_5 на грунті неприязливих відносин, наніс декілька ударів руками та ногами в область тулуба ОСОБА_4 , в результаті чого останній отримав тілесне ушкодження у вигляді розриву селезінки, з подальшою її втратою.

Протоколом огляду від 27.10.2022 року з додатками у вигляді фототаблиць встановлено, що оглядом є відкрита ділянка місцевості, а саме ділянка ґрунтової дороги, покрита каміння, а саме пров. Шкільного у м. Роздільна Одеської області біля будинку під номером 18-а, під час огляду вказаної ділянки дороги нічого не виявлено та не вилучено.

Згідно даних довідки КНП «Роздільнянської БПЛ» від 27.10.2022 року у гр. ОСОБА_4 було попередньо діагностовано тупу травму живота, розрив селезінки, стан після спленектомії, постгеморагічна анемія.

Даними висновку експерта №83 від 28.10.2022 року підтверджено, що у ОСОБА_4 були виявлені наступні ушкодження: закрита травма живота у вигляді розриву селезінки з масивною (понад двох літрів крові) внутрішньою (у черевну порожнину) кровотечею; дані тілесні ушкодження були заподіяні в результаті дії тупого предмету; дане ушкодження спричинено 26.10.2022р. в результаті дії предметів, а саме: кінцівки (рука (кулак), нога). Виявлена у ОСОБА_4 закрита травма живота з розривом селезінки, що обумовило розвиток загрозливого для життя стану масивної внутрішньої кровотечі з крововтратою. відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.

Згідно протоколу слідчого експерименту від 04.11.2022 року, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , в присутності його захисника, понятих та законного представника ОСОБА_6 , з якого встановлено що під час слідчого експерименту ОСОБА_5 розповів та в подальшому відтворював події 26.10.2022 року, знаходячись за місцем вчинення кримінального правопорушення та давав пояснення, щодо обставин спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень. При цьому показав, як саме заподіяв перший удар ногою ОСОБА_9 , від чого останній відійшов назад та впав на траву, далі ОСОБА_5 знову наніс правою рукою один удар та один удар в область передньої частини живота.

Відтак у суду немає підстав для визнання недопустимими всіх вищезазначених доказів, наданих стороною обвинувачення, оскільки їх збір та фіксація відповідають нормам КПК України, всі наявні докази узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам справи, відповідають показам обвинуваченого та є такими, що повністю доводять вину обвинуваченого в скоєнні вказаного злочину.

Тому, з урахуванням вищенаведеного, дослідивши та оцінивши обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 y вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України кваліфікованого, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.65-67,103 КК України враховує ступень тяжкості вчинених злочинів, особи винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки злочинів, умови життя та виховання неповнолітнього, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Відповідно до ст.37 Конвенції ООН про права дитини 1989 року арешт, затримання чи тюремне ув`язнення дитини здійснюється згідно з законом та використовується лише, як крайній захід і протягом якомога більш короткого відповідного часу. Згідно ст.17.1 Мінімальних стандартів правил ООН, які стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх («Пекінські правила»), прийнятті ООН 29.11.1985 року, визначено ключові засади, якими повинен керуватися суд при обранні покарання стосовно неповнолітніх, а саме: міри впливу повинні бути завжди спів розмірними не тільки з обставинами і тяжкістю правопорушення, а і з становищем і потребами неповнолітнього, а також з потребами суспільства.

Суд вважає, що при призначення покарання ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню необхідно врахувати наступні обставини.

Так, судом відносно обвинуваченого враховується, що останній вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім, щиро кається, що є пом`якшуючими обставинами.

Обтяжуючих обставин судом не встановлено.

Також судом враховується, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, навчається в ДНЗ «Тарутинський професійний аграрний ліцей», згідно довідки - характеристики Бородінської селищної ради ОСОБА_5 за час проживання у селі зарекомендував себе дуже погано, порушував громадський порядок та на нього з боку мешканців селища до селищної ради надходили скарги; відсутність будь-яких претензій з боку потерпілого.

Згідно наданої суду досудової доповіді органу пробації стосовно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 вказано, що йому можливо призначити покарання не пов`язане з позбавленням чи обмеженням волі та не становить високої небезпеки для суспільства ризик вчинення повторного злочину оцінюється як середній.

Підсумовуючи дані характеризуючи матеріали, суд приходить до висновку, що неповнолітній обвинувачений при наявності відповідного контролю з боку батьків та органів пробації, навчального закладу, а також проведенні систематичної виховної роботи, в своєму віці може змінити поведінку та стати на шлях виправлення.

З урахуванням вищевказаних обставин по справі, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленим у ст.3 Конвенції ООН про права дитини приймаючи до уваги досудову доповідь та думку потерпілого, який ніяких претензій до обвинуваченого не має, просив його суворо не карати, тому суд вважає, що обвинуваченому можливо призначити покарання, у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений інкримінованою статтею та можливим звільненням його від відбування призначеного покарання, надавши іспитовий строк на підставі ст.ст.75, 104 КК України.

Також суд вважає необхідним по даній справі з метою організації органами виконання покарань належного контролю за поведінкою обвинуваченого покласти на нього обов`язки, передбачені п п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи наявність декількох обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, вчинення вперше злочинів в неповнолітньому віці, відсутність обтяжуючих обставин, також приймаючи до уваги думку прокурора про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та призначення іспитового терміну, та досудову доповідь з середніми ризиками, суд вважає необхідним обрати обвинуваченому мінімальну міру покарання за ч.1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75,104 КК України та ст. 76 КК України з іспитовим строком та покладенням обов`язків, що буде достатньо для його виправлення.

Запобіжний захід для обвинуваченого не обирати, оскільки судом приймається рішення про звільнення останнього з іспитовим терміном. Речові докази та судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов не заявлявся. Запобіжний захід не обирати.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу через Роздільнянський районний суд до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1