НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

15 лютого 2023 року Справа № 322/756/22

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження

за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на посаді вогнеметника 3 відділення вогнеметного взводу роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , має середню освіту, не одружений, раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , проходячи військову службу за мобілізацією на посаді вогнеметника 3 відділення вогнеметного взводу роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , у один із днів на початку вересня 2022 року, перебуваючи у лісосмузі на території Синельниківського району Дніпропетровської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12 жовтня 1992 року № 576 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, незаконно, шляхом привласнення знайденого, придбав корпус бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1 та бойовий уніфікований підривач дистанційної дії УЗРГМ-2, які в сукупності являються вибуховим пристроєм військового призначення, а саме бойовою ручною оборонною осколковою гранатою Ф-1 промислового виготовлення, яка відносяться до бойових припасів та яку у подальшому, зберігав за спинкою заднього сидіння у автомобілі «ВАЗ-2106», д.н. НОМЕР_2 , який перебуває у його володінні до моменту їх вилучення в період часу з 01 год. 52 хв. по 02 год. 44 хв. 17 вересня 2022 року на блокпості, що розташований на 59 км автомобільної дороги «Запоріжжя-Донецьк» поблизу смт. Новомиколаївка Запорізького району Запорізької області.

Вищезазначені дії ОСОБА_4 під час досудового розслідування були кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Згідно зі ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі Статуту внутрішньої служби ЗС України) ОСОБА_4 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» (надалі Закон), аналоги наркотичних засобів і психотропних речовин заборонені до обігу на території України речовини синтетичні чи природні, не включені до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 (далі Переліку), хімічна структура та властивості яких подібні до хімічної структури та властивостей наркотичних засобів і психотропних речовин, психоактивну дію яких вони відтворюють.

Також, відповідно до ст. 13 Закону на території України забороняється обіг аналогів наркотичних засобів і психотропних речовин, за винятком їх використання в цілях, передбачених статтями 19 та 20 цього Закону.

Разом з цим, відповідно до ст. 25 Закону зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених цим Законом, забороняється.

Згідно з вимогами ст.ст. 25-28 Закону України, «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» придбання, виготовлення, зберігання та перевезення фізичними особами наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених зазначеним Законом, забороняється.

Відповідно до таблиці № 2 Наказу Міністерства охорони здоров`я № 188 від 01 серпня 2000 року «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходиться у незаконному обігу» «РVР» є психотропною речовиною, що знаходиться у незаконному обігу, розмір якої вважається великим, у тому випадку якщо її маса становить від 1,5 до 15,0 грамів.

Проте, ОСОБА_4 в порушення вищезазначених вимог законодавства, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин:

Так, ОСОБА_4 проходячи військову службу за мобілізацією на посаді вогнеметника 3 відділення вогнеметного взводу роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , 16 вересня 2022 року, близько 13:00 години, ОСОБА_4 знаходячись на одній із вулиць в смт. Покровське, Синельниковського району, Дніпропетровської області, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючі намір на незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів та психотропних речовин, без мети збуту, всупереч вимог ст.ст. 25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ст.ст. 1, 13, 25 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», Постанови Кабінету Міністрів Україні № 770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовині прекурсорів», шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав зіп-пакет із порошком білого кольору, який містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-ілпетан-1-он), маса якого складає 0,4741 г (в перерахунку на основу), яку разом із належним йому рослинним матеріалам чорного-зеленого кольору, який є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину складає 0,403 г., чого недостатньо для притягнення особи до кримінальної відповідальності, незаконно зберігав при собі, а саме у шкарпетці одягненій на лівій нозі. Крім цього, ОСОБА_4 , зберігав при собі, зокрема, у кишені одягнених на ньому штанів виготовлений ним предмет, призначений для вживання психотропної речовини, в нашаруваннях якого, міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-ілпетан-1-он), маса якої складає 0,0181 г. (в перерахунку на основу) та здійснював перевезення вказаних наркотичних засобів та психотропних речовин на автомобілі «ВАЗ-2106», д.н. НОМЕР_3 , який перебуває у його володінні до моменту їх вилучення в період часу з 01 години 52 хвилини по 02 годину 44 хвилини 17 вересня 2022 року на блокпості, що розташований на 59 км автомобільної дороги «Запоріжжя-Донецьк» поблизу смт. Новомиколаївка Запорізького району Запорізької області.

Вищезазначені дії ОСОБА_4 під час досудового розслідування були кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів, без мети збуту.

25 жовтня 2022 року між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вищезазначеному діянні, а також зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, явку з повинною його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, беззастережне визнання своєї винуватості, сприяння у викритті кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_4 приймає участь у відсічі збройної агресії Російської Федерації на території України, відповідно до характеристики військової частини став на шлях виправлення, сторони угоди визнали за можливе при призначенні покарання ОСОБА_4 , за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України застосувати ст. 69 КК України та погодилися на призначення останньому покарання більш м`якого ніж передбаченого санкцією ч. 1 ст. 263 КК України.

Сторони угоди погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу розміром 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, явку з повинною його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, беззастережне визнання своєї винуватості, сприяння у викритті кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_4 приймає участь у відсічі збройної агресії Російської Федерації на території України, відповідно до характеристики військової частини став на шлях виправлення, сторони угоди визнали за можливе при призначенні покарання ОСОБА_4 , за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу розміром 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 70 КК України сторони угоди погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України шляхом повного складання покарань у виді штрафу розміром 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Сторони дійшли остаточної згоди на призначення ОСОБА_4 , остаточного покарання за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, із застосуванням ст.ст. 69, 70 КК України, у виді штрафу розміром 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання щодо можливості затвердження укладеної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до частини четвертої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема у провадженні щодо кримінальних проступків.

Зміст угоди відповідає вимогам статті 472 КПК України.

Обставин, передбачених частиною сьомою статті 474 КПК України, судом не встановлено.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду та призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

Обвинувачений та захисник у підготовчому судовому засіданні просили затвердити вищезазначену угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, дав згоду на застосування узгодженого покарання.

Судом за результатами опитування сторін кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом встановлено, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Довідками Запорізького НДЕКЦ підтверджується розмір витрат на проведення експертизи у 5285,84 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 69, 70, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, ст.ст. 100, 124, 314, 373 376, 393 395, 474, 475, 532 КПК України, суд

ухвалив:

1. Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 жовтня 2022 року, укладену між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

2. ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн. (тридцять чотири тисячі гривень 00 коп.);

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.).

3. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання призначених покарань, у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 грн. (п`ятдесят одна тисяча гривень 00 коп.).

4. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави суму витрат на залучення експерта в розмірі 5285,84 грн. (п`ять тисяч двісті вісімдесят п`ять гривень 84 коп.).

5. Речові докази по справі: залишки корпусу бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1, підривача УЗРГМ-2; канабіс масою 0,272 г (в перерахунку на висушену речовину); PVP масами 0,5205 г та 0,0036 г знищити.

6. Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з урахуванням особливостей, передбачених частиною четвертою статті 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1