ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1362/22 Номер провадження 11-кп/814/1462/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 - захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 04 січня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000495 від 15.04.2022, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, задоволено клопотання прокурора та продовжено відносно обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Парасковія, Красноградського району, Харківської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 11 год. 40 хв. 04.01.2023 по 11 год. 40 хв. 04.03.2023 включно.

Визначено заставу в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 148860 грн.

Цією ж ухвалою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Мотивуючи своє рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, районний суд послався на доведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобігання яким було підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та його продовження і які на теперішній час не зникли, а також те, що, на переконання суду, застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, є неможливим, позаяк з огляду на дані про особу обвинуваченого, зміст пред`явленого обвинувачення та інші конкретні обставини справи, не здатне забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, та оскільки судовий розгляд справи не завершений, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також повного, всебічного та об`єктивного судового розгляду даної справи в розумні строки, суд вважав за доцільне продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що в порушення вимог п. 3 ч. 3 ст. 184 КПК України прокурором не надано доказів того, що клопотання про продовження запобіжного заходу було вручено ОСОБА_6 , що призвело до порушення права на захист.

Крім того вказує на недоведеність існування ризиків, натомість місцевий суд не взяв до уваги, що в судовому засіданні 15.11.2022 ОСОБА_6 визнав свою вину та висловив щире каяття з приводу його вчинку, не заперечуючи проти розгляду справи в порядку ст. 349 КПК України.

Посилається, що єдиним аргументом на який посилається суд першої інстанції при продовженні строку тримання під вартою є покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Також звертає увагу, що сторона захисту зверталась до прокурора із клопотанням про заміну ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом, однак прокурором було відмовлено в задоволенні клопотання.

Позиції учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав у ній наведених. Прокурор у поданій заяві заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу суду залишити без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із наданих матеріалів, на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000495 від 15.04.2022, за обвинуваченням зокрема ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням до приміщення, вчиненого в умовах воєнного стану та вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Під час розгляду даного кримінального провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

04.01.2023 ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави клопотання прокурора задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням, адвокат ОСОБА_7 захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі, оцінив у сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Так ОСОБА_6 може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, повернутися до протиправної діяльності з огляду на вчинення ним тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, відсутність офіційних джерел доходу.

Вказані ризики, з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до цього часу, не перестали існувати.

За таких обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, з огляду на серйозність висунутого обвинувачення та суспільний інтерес, який превалює над принципом поваги до свободи особистості, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не буде сприяти повному та об`єктивному встановленню істини у справі протягом розумного строку, а захисником не наведено в апеляційній скарзі доводів які б переконали у зворотному.

Також слід зазначити, що зважаючи на введення воєнного стану в Україні, зайнятість правоохоронних органів у діяльності з відсічі збройної агресії Російської Федерації, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах як то ухилення від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_6 , значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, на переконання колегії суддів, не зможе перешкодити обвинуваченому повернутися до протиправної діяльності та вчинити спроби ухилитися від суду.

З приводу невручення клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, то така обставина не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке б згідно ст. 412 КПК України слугувало підставою для скасування судового рішення.

Посилання захисника на те, що прокурором відмовлено в задоволенні клопотання про заміну ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом, виходять за межі розгляду питання про продовження запобіжного заходу та така процедура має окреме процесуальне вирішення відповідно до вимог ст. 616 КПК України.

Враховуючи наведене, рішення районного суду є законним та вмотивованим, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 - захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 04 січня 2023 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4