ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1905/22 Справа № 183/5956/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)
підозрюваної ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровськ, громадянки України, розлученої, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючої, маючої вищу освіту, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2022 року задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 та обрано відносно останньої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25 грудня 2022 року.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення послався на те, що наявним є ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання лише у виді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Зазначає, що не встановлено наявність ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який прокурор посилається у клопотанні, та у судовому засіданні підтримав, оскільки вони нічим об`єктивно не доведені, а тому це є припущенням слідчого та прокурора, без належного підтвердження доказами наявності таких ризиків, тому зазначені ризики для обґрунтування при застосуванні запобіжного заходу врахувати не можна.
Вказує, що в даному випадку тяжкість вчиненого кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та розмір завданої матеріальної шкоди потерпілій, що становить 2164677 грн. відповідно до ст. 178 КПК України необхідно оцінити як обставини, що дає право застосувати до ОСОБА_7 виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Також зазначає, що ОСОБА_7 продала своє майно достовірно знаючи про наявність кримінального провадження щодо неї і навіть про висунуту їй підозру у вчиненні злочину, таким чином не має постійного місця проживання. Також ОСОБА_7 не має місця роботи, посилання її на наявність у неї малолітньої дитини сприймається як встановлений факт, але відноситься критично до способу виховання, оскільки ОСОБА_7 повідомила, що дитина зараз знаходиться у сусідів по будинку, не вказавши детальної інформації, що свідчить про наявність можливості у неї використати право вільного пересування без дитини. Таким чином відсутні місці соціальні зв`язки підозрюваної та наявність у неї можливості переховуватися від органів досудового розслідування. Все вище викладене свідчить про те, що усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинене нею кримінальне правопорушення, та перебуваючи на свободі, ОСОБА_7 матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду у будь який час.
Також вказує, що прокурор довів, що жоден із запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризику ОСОБА_7 переховування від органів досудового розслідування та суду.
Зазначає, що при визначенні розміру застави, враховується, тяжкість кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , а також і те, що розмір застави передбачений у межах встановлених п.п. 1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України здатний забезпечити виконання ОСОБА_7 , покладених на неї обов`язків, тому за можливе є призначити заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає на сьогодні 744300 грн. (300х2481 грн.), що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою клопотання слідчого залишити без задоволення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що заявлена потерпілою сума збитків не підтверджується жодним доказом та стороною обвинувачення не зібрано доказів, які б свідчили, що заявлений потерпілою розмір матеріальної шкоди є достовірним, а тому випливає не правильна кваліфікації злочину.
Вказує, що ОСОБА_7 має малолітнього сина, перебуває на девятому тижні вагітності, має постійне місце проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , власник якої надав згоду на проживання в ній підозрюваної; ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується виключно позитивно, страждає на серйозні захворювання поперекового відділу хребта, наявний вірус гепатиту С.
Також зазначає, що ОСОБА_7 ніколи в розшуку не була, від органів досудового розслідування та/або суду не переховувалась, вчасно прибула на виклик слідчого, ніколи не впливала на свідків чи потерпілих, що спростовує ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також вказує, що враховуючи особу підозрюваної до останньої можна не застосовувати запобіжний захід

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні підозрювана ОСОБА_7 та її захисник підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку учасників провадження, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі та судовому засіданні щодо необґрунтованості ухвали суду, є безпідставними.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 вчиненні інкримінованого їй злочину.

Доводи апелянта про те, що заявлена потерпілою сума збитків не підтверджується жодним доказом та стороною обвинувачення не зібрано доказів, які б свідчили, що заявлений потерпілою розмір матеріальної шкоди є достовірним, а тому випливає не правильна кваліфікації злочину, не є предметом розгляду даного провадження та підлягає перевірці під час судового розгляду справи по суті.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого та висновки слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що вони є також обґрунтованими.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Крім того, у справі Москаленко проти України, Європейський суд з прав людини зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує
З урахування наведеного, апеляційний суд вважає, що підозрювана ОСОБА_7 , зважаючи на тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі доведення її винуватості, характеризуючі данні про її особу, яка не працює, офіційно не одружена, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відбування покарання у вигляді позбавлення волі.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про те, що відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджуються наданими судом першої інстанції матеріалами.

Водночас, апеляційний суд під час розгляду апеляційної скарги у відповідності до ст. 178 КПК України враховує також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 даного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання її винуватим, характеризуючі данні про її особу, конкретні обставини справи, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків підозрюваної.

Проте, дані характеристики підозрюваної та її стан здоровя не можуть бути визнані судом самостійною підставою для обрання їй більш м`якого запобіжного заходу та не спростовують наявність встановлених судом ризиків, що також спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

Зазначені вище обставини, на думку апеляційного суду, свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваної ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, тому апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2022 року щодо підозрюваної ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_10