Єдиний унікальний номер 448/1228/22
Провадження № 1-кп/448/232/22
В И Р О К
Іменем України
05.12.2022 місто Мостиська
Мостиський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська в режимі відеоконференцзв`язку матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000176 від 25.04.2022 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Завада Мостиського району Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українця, раніше не судимого, з середньою освітою, працюючого т.в.о. начальника сектору кадрового забезпечення Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області, неодруженого, на утриманні дітей не має

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною 3 статті 286, частиною 1 статті 135 Кримінального кодексу України (далі КК України),

за участі сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (в режимі відеоконференцзв`язку),
обвинувачений ОСОБА_5 ,
захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 (в режимі відеоконференцзв`язку),
потерпіла ОСОБА_9 ,
потерпіла ОСОБА_10 ,
потерпілий ОСОБА_11 ,
потерпіла ОСОБА_12 ,
потерпіла ОСОБА_13 не з`явилася,
представник потерпілих адвокат ОСОБА_14 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним
1. 25.04.2022 близько 20.40 год., ОСОБА_5 , будучи т.в.о. начальника сектору кадрового забезпечення Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області зі спеціальним званням - капітан поліції, керуючи технічно справним механічним транспортним засобом автомобілем марки «Renault» моделі «Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи водієм такого, та рухаючись ним по автомобільній дорозі М11 сполученням «Львів-Шегині» у напрямку до м. Мостиська Львівської області, на ділянці цієї автомобільної дороги, що на 67 км + 210 м (неподалік АЗС «WOG», розташованої по вул. Грушевського, 52 у вищезазначеному населеному пункті), яка в цьому місці є дорогою із двостороннім рухом, тобто має по одній смузі для руху в кожному напрямку, а саме одну - в напрямку до м.Мостиська та іншу - до с. Шегині Львівської області, розділених горизонтальною розміткою 1.5. Розділу 34 ПДР, діючи необережно, із кримінальною протиправною самовпевненістю, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, порушив вимоги п. 1.10. (в частині значення терміну «безпечна швидкість» «небезпека для руху»), підпунктів «б» та «д» п. 2.3., пунктів 10.1., 11.3., 12.1., 12.2., 12.3., 13.1. ПДР, ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», які виразились в тому, що він не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, при виникненні перешкоди у вигляді невстановленого в ході досудового розслідування попутного вантажного автомобіля, який він, ОСОБА_5 , об`єктивно спроможний був виявити, недотримався безпечної швидкості та безпечної дистанції до цього механічного транспортного засобу та, після раптового гальмування цього вантажного автомобіля, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду описаної вище перешкоди, натомість з метою уникнення зіткнення з вищезазначеним вантажним автомобілем, у темну пору доби, перебуваючи в умовах недостатньої видимості в своєму напрямку руху щодо руху зустрічних транспортних засобів та обмеженої оглядовості, здійснив маневр - зміну напряму руху керованого ним, ОСОБА_5 , легкового автомобіля ліворуч, після цього виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення із зустрічним легковим автомобілем марки «ВАЗ» моделі «111730», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_15 , внаслідок чого останній від отриманих тяжких тілесних ушкоджень помер на місці події, пасажир цього ж легкового автомобіля марки «ВАЗ» моделі «111730» ОСОБА_16 від отриманих тяжких тілесних ушкоджень помер на місці події, пасажир вищевказаного легкового автомобіля ОСОБА_17 від отриманих тяжких тілесних ушкоджень померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , о 21 год. 20 хв., у приміщенні КНП «Мостиська міська лікарня», та пасажирам цього ж транспортного засобу ОСОБА_10 та ОСОБА_9 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження.

2. Крім цього, т.в.о. начальника сектору кадрового забезпечення Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_5 , 25.04.2022, близько 20.40 год., перебуваючи на місці вищеописаної дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), а саме зустрічного зіткнення механічних транспортних засобів легкового автомобіля марки «Renault» моделі «Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням останнього, та легкового автомобіля марки «ВАЗ» моделі «111730», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_15 , яка відбулась на ділянці автомобільної дороги М11 сполученням «Львів-Шегині», що на 67 км + 210 м (неподалік АЗС «WOG», розташованої по вул. Грушевського, 52 у м. Мостиська Львівської області), достовірно знаючи, що він є учасником цієї ДТП, розуміючи, що внаслідок такої, водій та пасажири іншого транспортного засобу вищевказаного легкового автомобіля марки «ВАЗ» моделі «111730» - потерпілі ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодження, у зв`язку з чим перебувають у невідкладному стані та потребують невідкладної допомоги, зокрема домедичної та медичної, будучи за таких обставин зобов`язаним надавати таку невідкладну допомогу та вживати всіх можливих заходів для надання такої допомоги, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, в порушення вимог п. 4) ч. 1 ст. 2, п. 4 ч. 1 та ч. 2 ст. 18, п. п. 4, 14 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», п. 3) ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції, затвердженого Законом України №2337-VIII від 15.03.2018, ст. 48 Закону України «Про дорожній рух», п. п. 4, 6, 7 ч. 1 ст.1 та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про екстрену медичну допомогу», підпунктів «а», «г» та «ґ» п. 2.10 ПДР, невідкладну допомогу потерпілим ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 не надав, можливих заходів для надання домедичної допомоги вищевказаним потерпілим не вжив, бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги не викликав, до закладу охорони здоров`я останніх не відправив, натомість з місця події пішов до невстановленого в ході досудового розслідування транспортного засобу під керуванням невстановленої досудовим розслідуванням особою, сів у такий на місце пасажира та на цьому транспортному засобі поїхав у невідомому напрямку, таким чином, залишивши місце вищеописаної дорожньо-транспортної пригоди, завідомо залишив без допомоги потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які перебували в небезпечному для життя стані і позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок свого безпорадного стану, так як він, ОСОБА_5 , мав змогу надати їм допомогу та сам поставив зазначених потерпілих в небезпечний для життя стан, після чого на місце пригоди не повернувся.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення:
3. Органом досудового розслідування діїОСОБА_5 кваліфіковані як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб, тобто вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та завідоме залишення без допомоги осіб, які перебувають в небезпечному для життя стані і позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, так як він мав змогу надати їм допомогу та сам поставив потерпілих в небезпечний для життя стан, тобто вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України.
ІІ. Позиція обвинуваченого
4. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , зазначив, щовину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнає.

5. Надав пояснення, вказавши, що 25.04.2022, близько 20.40 год., керував автомобілем «Renault Trafic» білого кольору, який належить його братові, на автомобільній дорозі сполученням «Львів-Шегині» у напрямку до м. Мостиська Львівської області, видимість в той день була нечіткою через погодні умови та пилюку, перед тим був невеликий дощ, а також на даній ділянці дороги були вибоїни. Рухався у своїй полосі зі швидкістю приблизно 70 км/год., на ділянці дороги біля АЗС «WOG», побачив габаритну вантажну машину, яка почала тормозити і була від нього на відстані 15 м, почав також тормозити але побачив, що не встигне зупинитися, тому різко вивернув руль вліво і виїхав на смугу зустрічного руху, після чого відбувся удар з іншим автомобілем. В момент удару йому в очах стало темно в машині і навколо, хотів знайти в кишені телефон, викликати швидку, але не знайшов, як потім дізнався від слідчого, телефон випав в момент удару і був в салоні автомобіля. Побачив біля своєї дверки мужчину, свідка ОСОБА_18 , але двері з його сторони не відкривалися, тому через деякий час самостійно вийшов через передні праві двері. На місці ДТП вже було багато людей, які надавали допомогу. Побачив автомобіль «ВАЗ» сірого кольору на відстані 3 м від свого автомобіля, з яким здійснив зіткнення, в якому були люди: хлопець за кермом був без свідомості, його голова лежала на кермі, почув від людей, що він помер, мужчина на передньому сидінні також був без ознак життя, крім того, в автомобілі ще було дві дівчини і жінка, які були живими, а люди надавали їм допомогу, вибивали передні двері і витягували з автомобіля мужчину. Зазначив, що також хотів допомогти, але був у стані шоку, в очах було темно, тому не допомагав. Хтось з людей викликав швидку, а він стояв і ходив біля автомобіля «ВАЗ». Підтвердив, що свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 були на місці ДТП.

6. Коли приїхала швидка допомога і почала забирати жінку і двох дівчат, не пригадує чи вже була на місці ДТП поліція, до нього підійшов візуально знайомий йому хлопець і запропонував підвезти його до лікарні, бо на думку вказаного хлопця, він потребував медичної допомоги. Він погодився, оскільки у нього сильно боліла голова від удару і хотів звернутися в лікарню, тому сів у машину хлопця, яка стояла неподалік від ДТП за 30-40 м від заправки «WOG», на пасажирське місце. Нікому не повідомляв, що залишає місце ДТП. Поїхав із тим хлопцем в м.Мостиська, вийшов біля парку, хотів піти до лікарні, але не пішов, сам не розуміючи чому, оскільки в той час він був у ступорі і йому було темно перед очима. Пішов пішки до села, в якому живе його бабуся за 10 км від м.Мостиська. Не може пояснити чому в той момент вирішив піти саме туди. Прийшов до бабусі вночі, цілу ніч не спав. Хотів подзвонити із телефону бабусі, але її телефон не працював. Зранку пішов на автобусну зупинку, зупинив автомобіль, який їхав по дорозі і поїхав у м.Мостиська. Вийшов на зупинці біля школи, пішов у відділення поліції, звернувся до чергового і повідомив, що був учасником ДТП та про всі обставини події. Доповнив, що ні алкогольних напоїв, ні наркотичних засобів у день ДТП не вживав. Зазначив, що йому невідомо чи відносно нього вживалися поліцейські заходи по його розшуку.

7. Вказав, що у вчиненому розкаюється, шкодує, що зробив маневр різкого повороту, зазначив, що був на момент аварії в стані шоку, критично оцінює свої діяння, осуджує свою поведінку на місці ДТП, не може пояснити чому в той момент вирішив залишити місце події, не дочекавшись працівників поліції. Вказав, що будучи працівником поліції, знав свої обов`язки на момент вчинення ДТП щодо надання допомоги потерпілим та виклик швидкої допомоги.

Зазначив, що після того, як до нього застосували тримання під вартою, просив батьків звернутися до потерпілих, попросити у них пробачення та матеріально допомогти. Батьки ходили до потерпілої ОСОБА_20 у лікарню, але вона відмовилася з ними спілкуватися. Крім того, батьки просили родича потерпілих ОСОБА_21 , щоб він посприяв зустрітися з потерпілими, але ОСОБА_21 сказав, що вони відмовляються. Тому фінансової допомоги потерпілим не надав, вибачення не просив.
Вказав, що, відчуває провину за вчинене, критично оцінює свої дії, тому готовий понести призначене йому покарання. Згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Звернувся до потерпілих із проханням прийняти його вибачення.

Заявлені представником потерпілих цивільні позови про стягнення моральної шкоди на користь потерпілих в сумі 1 000 000,00 гривень на кожного потерпілого визнав частково на суму по 100 000 гривень.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази
8. Крім повного визнання вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, його вина повністю та об`єктивно стверджується наступними дослідженими по справі доказами:
8.1. Показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні пояснила, що 25.04.2022 року між 20.00 і 21.00 год., разом з чоловіком ОСОБА_15 , який був за кермом автомобіля «ВАЗ» і їхав у своїй полосі, батьком ОСОБА_16 , мамою ОСОБА_17 , сестрою ОСОБА_10 , їхали в с.Волиця. Зазначила, що батько сидів на передньому сидінні, а вона з мамою та сестрою на задньому сидінні. Неподалік м. Мостиська Львівської області (біля заправки «WOG») у них сталося зіткнення з білим бусом. Вказала, що самого моменту ДТП згадати не може, оскільки втратила свідомість. Зазначила, що їй було важко дихати, пам`ятає як прийшла до свідомості в лікарні. Дізналася про втрату чоловіка, батька і матері вже наступного дня. Доповнила, що прожила з чоловіком у шлюбі 4 роки, але разом з ним вже 10 років. Батьки обвинуваченого приходили один раз до неї в лікарню, але вона відмовилася з ними спілкуватися. Вказала, що втратила чоловіка, маму, тата, а разом із тим, сенс життя, тому ніяка сума матеріальної компенсації не зможе компенсувати ту моральну шкоду, біль і страждання, яких вона зазнала.
Обвинуваченому просить призначити максимальну міру покарання у виді 10 років позбавленням волі з позбавленням права керування транспортними засобами.

8.2. Показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні пояснила, що 25.04.2022 ввечері їхала у автомобілі «ВАЗ» разом із чоловіком сестри ОСОБА_15 , який був за кермом автомобіля і їхав у свої полосі, сестрою ОСОБА_9 , батьком ОСОБА_16 , мамою ОСОБА_17 . Батько сидів на передньому сидінні і спілкувався із чоловіком сестри, а вони з сестрою і мамою сиділи на задньому сидінні і спілкувалися. Вказала, що ДТП сталося дуже раптово, пам`ятає як тато і Назар закричали «О, Боже» і побачила як на них летить білий бус, який можливо обганяв фуру. Назар різко зменшив швидкість, можливо, не зміг звернути вправо через відбійник дороги. Коли прийшла до тями, то відчула сильний біль у нозі, побачила, що сестра втратила свідомість, а мама і тато стогнали від болю. Хотіла подзвонити, але не змогла знайти свій телефон. Побачила біля себе розбите скло, якийсь хлопець дав їй телефон. Зі сторони батька, люди намагалися виламати двері, вона просила її не рухати бо дуже боліла нога, а сестру люди витягнули із автомобіля. Сестра приходила періодично до свідомості, але просто дивилася і нічого не говорила. Зазначила, що потім приїхала швидка допомога і забрала спочатку маму, а їх з сестрою забрала інша швидка, по дорозі сестра говорила, що не може дихати. Потім дізналася про смерть ОСОБА_15 і батьків, наступного дня розказала сестрі. Також зазначила, що після аварії лежала в лікарні і 3 місяці не могла ходити. Втратила маму і тата, які були її сім`єю, навіть у лікарні її не було кому провідати.

Покарання обвинуваченому просить призначити максимальне у виді 10 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами.

8.3. Показаннями потерпілої ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні 02.11.2022 пояснила, що зранку 25.04.2022 розмовляла з мамою по телефону і знала, що вони всі разом мали їхати до сватів, а ввечері до неї подзвонила сестра ОСОБА_15 ОСОБА_22 і розказала про аварію. Для неї це було страшним шоком, а її діти перелякалися. Оскільки вона проживає у Польщі, то приїхала на другий день до сестер у лікарню, а потім займалася похованням батьків. Зазначила, що втратила маму і тата, які часто приїздили до неї і допомагали з дітьми, крім того, чоловік сестри ОСОБА_15 також часто приїздив до неї і допомагав з дітьми. Вказала, що її діти також зазнали психологічної травми від втрати дідуся і бабусі, оскільки були у них єдиними внуками, у них були люблячі взаємовідносини, а її син прожив з її батьками 3 роки.

Просить призначити обвинуваченому покарання у виді 10 років позбавлення волі.

8.4. Показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив, що 25.04.2022 ввечері йому подзвонили і повідомили про аварію. Дізнався, що його невістка ОСОБА_9 , її сестра ОСОБА_10 , їх мама ОСОБА_17 перебувають в лікарні, а батько невістки ОСОБА_16 і його син ОСОБА_15 на місці аварії. Він зразу поїхав на місце ДТП і побачив, що його син та батько невістки лежали неживими. Він підійшов до сина і тримав його голову на колінах, поки сина не забрали. Зазначив, що навіть через той час, що пройшов він не зміг змиритися із втратою і сина, і ніколи йому той біль не пройде.

Просить призначити обвинуваченому покарання у виді 10 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами.

8.5. Показаннями потерпілої ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні пояснила, що 25.04.2022 до них в гості приїздили батьки невістки та її сестра. Ввечері її син ОСОБА_15 , разом з невісткою ОСОБА_9 , підвозив батьків невістки і її сестру автомобілем «ВАЗ». Потім їй подзвонили і повідомили про аварію. Вона зразу поїхала в лікарню, дізналася, що там перебувають: її невістка ОСОБА_9 , сестра невістки ОСОБА_10 , їх мама ОСОБА_17 . Про сина та батька невістки їй нічого не говорили, тому вона вибігла на вулицю, впала на коліна перед лікарнею і почала молитися, щоб її син був живий. Про смерть сина ОСОБА_15 та батька невістки ОСОБА_16 на місці аварії, дізналася біля лікарні від своєї сестри.

Доповнила, що батьки обвинуваченого приходили один раз в лікарню до невістки ОСОБА_9 , коли їй мали робити операцію. Але невістка відмовилася з ними спілкуватися. Зазначила, що більше до нікого з потерпілих, ніхто із родичів чи знайомих обвинуваченого не підходив жодного разу.

Просить призначити обвинуваченому максимальне покарання у виді 10 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами.

8.6. Показаннями свідка ОСОБА_18 , який був безпосередньо допитаний в судовому засіданні та пояснив, що 25.04.2022 близько 20.30 год. повертався автомобілем, разом з колегою, із кордону в сторону Львова по автодорозі «Львів-Шегині», видимість на дорозі в той час ще була. Близько м. Мостиська Львівської області (неподалік АЗС «WOG») зрівнявся із автомобілем «ВАЗ», який рухався назустріч, після того як вони розминулися, він почув сильний удар. Зупинив свій автомобіль, звернувши вправо і пішов до місця події, де побачив зіткнення сірого автомобіля «ВАЗ» із бусом білого кольору «Рено». Легковий автомобіль, який стояв повністю на своїй полосі, був задавлений до відбійника бусом. Побачив, що в легковому автомобілі є люди, водій автомобіля хлопець був повністю зажатий, без тями, без ознак життя. Спереду пасажир мужчина був без свідомості, але добратися до нього було неможливо, оскільки дверка з його сторони була повністю зажата до відбійника. На задньому сидінні автомобіля було ще троє пасажирів: дві дівчини, одна без свідомості, але прийшовши до себе скаржилася болі в животі; друга була при свідомості говорила про сильний біль ноги; жінка, яка сильно кричала від болю.

Зазначив, що він підійшов до буса, де сидів водій обвинувачений ОСОБА_5 при свідомості, без видимих ознак тілесних ушкоджень, тому він повернувся до легкового автомобіля допомагати людям. В той час зібралося багато людей, які почали витягувати пасажирів легкового автомобіля та надавати їм допомогу. Швидку допомогу викликала його колега, швидка забрала дівчат і жінку. Витягнути пасажира спереду - мужчину, який помер, вдалося після того, як приїхала пожежна машина і виламали дверку. Мужчина ще приходив до тями, але нічого не говорив.

Вказав, що обвинувачений ОСОБА_5 самостійно вийшов із свого автомобіля і стояв біля місця ДТП, допомоги не надавав, зазначив, що з ним не спілкувався. До якого моменту обвинувачений там стояв не звернув увагу, проте, коли приїхали працівники поліції обвинуваченого та місці події він вже не бачив.

8.7. Показами свідка ОСОБА_19 , даними під час судового розгляду, згідно яких вона вказує, що 25.04.2022 приблизно о 20.30 год. їхала з колегою, у якості пасажира, зі сторони кордону до Львова по автодорозі «Львів-Шегині», вказала, що напливу транспортних засобів не було, траса не була заповнена, неподалік АЗС «WOG», по дорозі за ними їхав бус білого кольору. Почула сильний удар, але з пасажирського місця нічого не побачила. Через хвилину, вони з колегою вийшли з свого автомобіля і побачили на відстані 100 м лобове зіткнення сірого легкового автомобіля «Лада» з білим бусом «Опель Трафік». Підійшли до легкового автомобіля і побачили, що водій не мав ознак життя, а пасажир спереду був без свідомості, на задньому сидінні автомобіля було ще троє пасажирів при свідомості: жінка і дві дівчини. Вони почали витягувати пасажирів із заднього сидіння, щоб надати їм допомогу. Чоловіки виламували двері, щоб витягнути пасажира спереду, який був ненадовго прийшов до тями. Вона викликала швидку допомогу, яка приїхала дуже скоро, люди допомогли забрати дівчат і жінку. Вказала, що бачила водія білого буса, який був другим учасником аварії, він ходив навколо ДТП, з ним не спілкувалася і не бачила чи він з кимось іншим спілкувався. Зазначила, що водій білого буса був у стані ступору, допомоги пасажирам із легкового автомобіля не надавав. Крім того, вказала, що він не мав ознак алкогольного сп`яніння. Коли приїхали працівники поліції, після швидкої допомоги і запитали про нього, то його на місці ДТП вже не було.

8.8. Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.04.2022 за №0000176, (Т.1 а.с.173), яким підтверджується внесення відповідних відомостей про кримінальне правопорушення і початок досудового розслідування за ч.3 ст.286 КК України.

8.9. Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.04.2022 за №0000176, ( Т.1 а.с.174), яким підтверджується внесення відповідних відомостей про кримінальне правопорушення і початок досудового розслідування за ч.3 ст.135 КК України.

Згідно повідомлення старшого слідчого Першого СВ (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові, ОСОБА_23 від 14.09.2022 в кримінальному провадженні № 0000176 від 25.04.2022 про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286, ч. 3 ст. 135 КК України встановлено наявність достатніх доказів для зміни раніше повідомленої підозри у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб, та завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги мав змогу надати їй допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, що спричинили смерть особи або інші тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286, ч. 3 ст. 135 КК України, на підозру у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб, та у завідомому залишенні без допомоги осіб, які перебувають в небезпечному для життя стані і позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, так як він мав змогу надати їм допомогу та сам поставив потерпілих в небезпечний для життя стан, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України.

8.10. Протоколом огляду місця ДТП від 26.04.2022, схемою до нього та описом трупів, (Т.1 а.с.175-184), з якого вбачається, що в ході огляду виявлено два транспортних засоби, що знаходилися в пошкодженому стані. Автомобіль марки «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_3 знаходився частково на обох смугах руху, передом в напрямку м. Мостиська, передня частина знаходиться на смузі руху в напрямку с.Шегині, задня на смузі руху до м.Львова. Автомобіль марки ВАЗ «Калина» д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_24 , знаходиться частково на смузі руху до с. Шегині передня частина та на узбіччі цієї смуги задня частина. На узбіччі дороги в сторону с.Шегині знаходяться два трупи чоловічої статі, які з пояснень співробітників СРПП ВП №1 Яворівського РВП ОСОБА_25 та ОСОБА_26 належать водієві ОСОБА_15 та пасажиру ОСОБА_27 транспортного засобу ВАЗ НОМЕР_2 . В ході огляду місця ДТП виготовлено план-схему із залученням спеціаліста, також зафіксовано на фотокамеру транспортні засоби, пошкодження та трупи осіб. ОСОБА_28 який прибув після огляду місця ДТП на запитання слідчого повідомив, що транспортний засіб марки «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_3 належить його сину ОСОБА_29 , який використовує його для поїздок на роботу. Працює в Національній поліції. Також до місця огляду прибула поліцейська СРПП ВП №1 Яворівського ВП ОСОБА_30 , яка повідомила, що місцеві жителі м. Мостиська, які були свідками ДТП вказали, що біля автомобіля «Renault Trafic» знаходився в.о. керівника кадрів Яворівського ВП ОСОБА_31 .

8.11. Протоколом обшуку від 26.04.2022 автомобіля «Renault Trafic» НОМЕР_3 з відеозаписом на micro CD, (Т.1 а.с.185-191), який проведено на автодорозі Львів-Шегині М11 67км+210 м, згідно якого вилучено: змив з керма; змив з коробки передач, дверей ручки водія, дверей ручки пасажира; жетон, куртку, кепку; службову документацію; аптечку; страховий поліс, свідоцтво, ключі; транспортний засіб «Renault Trafic» НОМЕР_3 ; фрагмент подушки безпеки.

8.12. Фототаблицею до протоколу огляду з місця події від 26.04.2022, за фактом ДТП між автомобілями марки «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_3 та ВАЗ р.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_24 на ділянці дороги «Львів-Шегині» 67км.+300м., Яворівський район, (Т.1 а.с.192-200) на якій зафіксовані вказані транспортні засоби, їхні пошкодження та трупи осіб.

8.13. Фототаблицею до протоколу огляду салону автомобіля Renault Trafic НОМЕР_3 , (Т.1 а.с.201-207) на якому зафіксований стан автомобіля, а також вилучені предмети: фрагмент подушки безпеки; жетон №0062693; форменна куртка та кепка із значком Національної поліції України.

8.14. Копією свідоцтва про реєстрацію автомобіля «Renault Trafic» НОМЕР_3 , (Т.1 а.с.201-207), з якого вбачається, що даний автомобіль належить ОСОБА_29 .

8.15. Протоколом затримання ОСОБА_5 від 26.04.2022, (Т.1 а.с.211-214), з якого вбачається, що останнього затримали у зв`язку із здійсненням досудового розслідування у кримінальному провадження №0000176 від 25.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.286 та ч.3 ст.135 КК України на підставі ч.1 ст. 208 КПК України.

8.16. Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.04.2022 та довідкою до протоколу, (Т.1 а.с.215-217), згідно якого свідок ОСОБА_19 , в присутності понятих на фотознімку № 3 впізнала ОСОБА_5 , який 25.04.2022 приблизно об 20 год 35 хв перебував біля місця ДТП поблизу заправки WOG біля м.Мостиська Львівської області, та який зі слів ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був за кермом автомобіля Опель після ДТП.

8.17. Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.04.2022 та довідкою до протоколу, (Т.1 а.с.218-220), згідно якого свідок ОСОБА_18 , в присутності понятих на фотознімку № 3 впізнала ОСОБА_5 , який 25.04.2022 приблизно об 20 год 35 хв перебував біля місця ДТП поблизу заправки WOG біля м.Мостиська Львівської області, та який зі слів ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був за кермом автомобіля Опель після ДТП.

8.18. Протоколом огляду відеозапису від 27.04.2022 з фото таблицею (Т.1 а.с.223-226), де об`єктом перегляду являється один файл під назвою «WhatsApp Video 2022-04-26 at 14.21.14», який міститься на DVD-R «Verbatim», об`ємом 15,3 МБ (16 065 254 байтів). Відповідно до протоколу, при відкритті за допомогою відео-плеєра зазначеного файлу виявлено відеозапис проїзної частини дороги, пішохідного переходу та парковки. На парковці знаходиться мікроавтобус типу «Рено Трафік». Також на відеозаписі виявлено як особа ззовні схожа на ОСОБА_5 у поліцейській формі, 25.04.2022 о 18:53 прямує до зазначеного вище мікроавтобуса та відчинивши водійські дверцята сідає у нього. Після того, за допомогою клавіші «Print Screen» виготовлено знімки екрану Фото №1,2,3,4. Інших осіб, які сідали у вказаний транспортний засіб не виявлено.

8.19. Клопотанням та ухвалою слідчого судді про дозвіл на проведення невідкладного обшуку від 26.04.2022 (Т.1 а.с.227-230, 231-233). Відповідно до ухвали, така надала право на проведення невідкладного обшуку автомобіля марки «Renault Trafic» р.н. НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_29 та перебував у користуванні ОСОБА_5 , що знаходився на місці ДТП (на автодорозі М-11 «Львів-Шегині» в м. Мостиська по вул.Грушевського, біля АЗС «WOG») лише один раз.

8.20. Постановою про визнання речовими доказами від 26.04.2022 (Т.1 а.с.234-236), відповідно до даної постанови: автомобілі Renault Trafic НОМЕР_3 та ВАЗ 111730 НОМЕР_2 , мобільний телефон «Redmi М2003О6В26» який належить ОСОБА_5 , визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000176 від 25.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.3 ст.135 КК України та вилучені під час огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 26.04.2022 на автодорозі М-11 «Львів-Шегині» в м. Мостиська по вул.Грушевського, біля АЗС «WOG».

8.21. Постановою про визнання речовими доказами від 26.02.2022 речей вилучених з автомобіля Renault Trafic НОМЕР_3 , (Т.1 а.с.237-239), відповідно до даної постанови: фрагмент подушки безпеки (AirBag) керма автомобіля марки «Renault Trafic» р.н. НОМЕР_1 ; формена куртка з поліцейським жетоном № 0062653; кепка із значком Національної поліції; папка із службовою документацією; конверт із слідами речовини бурого кольору; службова характеристика; ключі від автомобіля марки «Renault Trafic» р.н. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 на автомобіль марки «Renault Trafic» р.н. НОМЕР_1 ; страховий поліс автомобіля марки «Renault Trafic» р.н. НОМЕР_1 ; запакована медична аптечка; відібрані змиви з керма, змиви з важіля перемикання передач, змиви з ручки водійських дверей та змиви з ручки пасажирських дверей, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000176 від 25.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.3 ст.135 КК України та вилучені під час огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 26.04.2022 на автодорозі М-11 «Львів-Шегині» в м. Мостиська по вул.Грушевського, біля АЗС «WOG».

8.22. Висновком СМЕ №271 від 26.04.2022 (Т.1 а.с.240-241), згідно даного висновку в ОСОБА_5 виявлено: множинні садна-подряпини, садна та синець на

верхніх кінцівках, садна та синці на нижніх кінцівках. Вказані тілесні

ушкодження утворились від неодноразової дії тупих предметів, предметів із

жорсткою поверхнею, могли виникнути внаслідок контакту з виступаючими

частинами салону автомобіля під час ДТП із зіткненням транспортних засобів

25 квітня 2022 року, як вказано в «Постанові», і відносяться до легкого ступеня

тяжкості.

8.23. Висновком СМЕ №27/2022 від 12.05.2022 (Т.1 а.с.242-244), відповідно до даного висновку причиною смерті гр. ОСОБА_15 , 1993 року народження, є розрив стінки серця, який призвів до масивного крововиливу в грудні порожнини, що призвело до гострого знекровлення організму.

8.24. Висновком №410/2022 ім. від 26.04.2022 (Т 1 а.с. 245-246) встановлено, що при експертизі крові і сечі ОСОБА_15 етилового, метилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів не виявлено та висновком експерта №1291/2022-т від 29 (Т. 247-249) встановлено, що при експертизі крові і сечі ОСОБА_15 не виявлено: похідних барбітурової кислоти, ноксирону, піразолону, похідних фенотіазинового ряду, похідних 1,4-бензодіазепіну, клофеліну, димедролу, ефедрину, амфетаміну, анабазину, нікотину, кофеїну, канабіноїдів, наркотичних речовин з групи алкалоїдів опію.

8.25. Висновком СМЕ №28/2022 від (Т.1 а.с.250-252), відповідно до даного висновку причиною смерті ОСОБА_17 , 1970 р.н. є знекровлення організму внаслідок травми грудей та живота в вигляді правобічного гемопневмотораксу (надходження повітря та крові в грудні порожнину) та розриву печінки, що призвело до зупинки діяльності центральної нервової системи, дихання та серцевої діяльності.

8.26. Висновком СМЕ №29/2022 від 27.05.2022 (Т.2 а.с.5-7), відповідно до даного висновку причиною смерті ОСОБА_16 , 1970 р.н. є забій головного мозку та знекровлення організму внаслідок травми органів черевної порожнини, що призвело до зупинки діяльності центральної нервової системи, дихання та серцевої діяльності.

8.27. Висновком експертизи токсикології №1276/2022-т від 02.05.2022, початої 29.04.2022 (Т.2 а.с.11), відповідно до даного висновку при судово-токсикологічній експертизі речового доказу сечі гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 методом газо-рідинної хроматографії не виявлено: етилового, метилового, пропілового, бутилового і амілового спиртів.

8.28. Висновок експертизи токсикології №1278/2022-т від 02.05.2022, початої 29.04.2022 (Т.2 а.с.12), відповідно до даного висновку при судово-токсикологічній експертизі речового доказу крові гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 методом газо-рідинної хроматографії не виявлено: етилового метилового, пропілового, бутилового і амілового спиртів.

8.29. Висновком експертизи токсикології №1277/2022-Т від 10.05.2022, початої 03.05.2022 відповідно до даного висновку при судово-токсикологічній експертизі сечі громадянина ОСОБА_5 , 1990 р.н. не виявлено: похідних барбітурової кислоти, ноксирону, піразолону, похідних фенотіазинового ряду, похідних 1,4-бензодіазепіну, клофеліну, димедролу, ефедрину, амфетаміну, анабазину, нікотину, кофеїну, канабіноїдів, наркотичних речовин з групи алкалоїдів опію(Т.2 а.с.13-17).

8.30. Висновком експертизи токсикології №1279/2022-Т від 10.05.2022, початої 03.05.2022 відповідно до даного висновку при судово-токсикологічній експертизі крові громадянина ОСОБА_5 , 1990 р.н. не виявлено: похідних барбітурової кислоти, ноксирону, піразолону, похідних фенотіазинового ряду, похідних 1,4-бензодіазепіну, клофеліну, димедролу, ефедрину, амфетаміну, анабазину, нікотину, кофеїну, канабіноїдів, наркотичних речовин з групи алкалоїдів опію (Т.2 а.с.18-22) .

8.31. Висновком транспортно-трасологічної експертизи №986 від 20.05.2022 із схемами (Т.2 а.с.23-33), відповідно до якого зіткнення автомобіля марки «Renault Trafic» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 з автомобілем марки ВАЗ 111730 реєстраційний номер НОМЕР_6 під керуванням водія ОСОБА_15 відбулось на правій смузі проїзної частини дороги (відносно напрямку руху транспорту в сторону с.Шегині) на ділянці розміщення осипу уламків частин від автомобілів. Встановити в абсолютних величинах розміщення автомобілів в первинний момент зіткнення на цій же смузі руху відносно елементів дороги не видається можливим з причини відсутності в наданих на дослідження матеріалах кримінального провадження достатньої сукупності слідової інформації, яка б свідчила про це, зокрема відсутність на місці події слідів кочення, гальмування, юзу коліс хоча б одного із автомобілів. В первинний момент зіткнення поздовжні осі автомобілів марки «Renault Trafic» та марки ВАЗ 111730 були розташовані під кутом біля 170°, як це зображено на Схемі №2. В первинний момент зіткнення як автомобіль марки «Renault Trafic» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , так і автомобіль марки ВАЗ 111730 реєстраційний номер НОМЕР_6 під керуванням водія ОСОБА_15 знаходились в русі. Перед зіткненням транспортних засобів водій автомобіля марки «Renault Trafic» змінював напрямок руху з виїздом на зустрічну смугу руху.

8.32. Протоколом огляду автомобіля марки «Renault Trafic», р.н. НОМЕР_1 від 11.05.2022, ухвала суду від 10.05.2022 про дозвіл на проведення огляду (Т.2 а.с.35-39).

8.33. Протоколом огляду автомобіля марки ВАЗ 111730, р.н. НОМЕР_6 від 11.05.2022, ухвала суду від 10.05.2022 про дозвіл на проведення огляду (Т.2 а.с.40-45),

8.34. Висновком трасологічної експертизи №1150-Е від 06.07.2022 щодо пошкоджень автомобіля марки «Renault Trafic», р.н. НОМЕР_1 (Т.2 а.с.46-51).

8.35. Висновком інженерно-транспортної експертизи №982-Е від 26.08.2022 щодо пошкоджень технічного стану та несправностей автомобіля марки ВАЗ 111730, р.н. НОМЕР_6 (Т.2 а.с.53-51) згідно якого ознаки, які би свідчили про наявність несправностей гальмівної системи та системи рульового керування які мали місце до ДТП та могли перебувати у причинному зв`язку з ДТП не виявлено.

8.36. Висновком молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/114-22/6103-БД від 13.06.2022 (Т.2 а.с.54-70), відповідно до даного висновку генетичні ознаки клітин, виявлених у вирізках (ключ з брелком, свідоцтво про реєстрацію, страховий поліс).

8.37. Висновком молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/114-22/6105-БД від 15.06.2022 (Т.2 а.с.73-78), відповідно до даного висновку генетичні ознаки клітин, виявлених у вирізках (паперовий конверт з документами, папка з документами).

8.38. Висновком молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/114-22/6104-БД від 17.06.2022 (Т.2 а.с.80-86), відповідно до даного висновку генетичні ознаки клітин, виявлених у вирізках (кепка формена, куртка формена).

8.39. Висновком молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/114-22/6160БД від 09.06.2022 (Т.2 а.с.88-96), відповідно до даного висновку генетичні ознаки клітин, виявлених у вирізках з марлевого тампона зі змивом з важіля перемикання передач, ручки дверей автомобіля керма автомобіля є змішаними.

8.40. Висновком молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/114-22/6159БД від 13.06.2022 (Т.2 а.с.99-105), відповідно до даного висновку генетичні ознаки клітин, виявлених у вирізках з марлевого тампона зі змивом з керма автомобіля є змішаними, містять генетичні ознаки двох або більше осіб, серед яких присутні генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_5 .

8.41. Висновком молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/114-22/6102БД від 10.06.2022 (Т.2 а.с.107-114), відповідно до даного висновку генетичні ознаки клітин, виявлених у вирізках з марлевого тампона зі змивом з подушки безпеки є змішаними, містять генетичні ознаки двох або більше осіб, серед яких присутні генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_5 .

8.42. Довідкою про склад сім`ї та характеристика за місцем проживання ОСОБА_5 , (Т.2 а.с.115,116).

8.43. Протоколом слідчого експерименту з ОСОБА_5 від 04.05.2022 з Micro CD з відеозаписом, (Т.2 а.с. 117-125).

8.44. Висновком інженерно-транспортної експертизи №1646-Е від 26.08.2022, (Т.2 а.с.126-132), відповідно до якого при наявних вихідних даних причиною настання ДТП, з технічної точки зору, є та обставина, що водій ОСОБА_5 керуючи автомобілем «Renault Trafic» виїхав на зустрічну смугу для руху в той момент коли на зустрічній смузі знаходився автомобіль «ВАЗ 111730» під керуванням ОСОБА_15 на такій віддалі до останнього, при якій водій ОСОБА_15 вже не мав технічної можливості уникнути зіткнення з ним.

8.45. Висновком СМЕ №590 від 08.07.2022 щодо ОСОБА_10 , пасажиру легкового автомобіля марки ВАЗ 111730 реєстраційний номер НОМЕР_6 під керуванням водія ОСОБА_15 ОСОБА_10 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді травми обличчя у вигляді рани нижньої губи, травму правої нижньої кінцівки у вигляді закритого перелому головки правої стегнової кістки та крайового перелому заднього краюправої вертлюжної впадини без зміщення кісткових фрагментів (Т.2 а.с.134-135).

8.46. Висновком експерта №591 від 08.07.2022 щодо ОСОБА_9 , пасажиру цього ж легкового автомобіля ОСОБА_9 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді важкої поєднаної травми тіла у вигляді перелому хірургічної шийки правої плечової кістки, тулуба із переломом 2-4 ребра справа, яка супроводжувалась накопиченням повітря в плевральній порожнині, закритої черепно-мозкової травми у вигляді легкого забою лобної ділянки головного мозку із крововиливом між оболонками мозку, із наявністю рани у лобно-тім`яній ділянці зліва (Т.2 а.с.136-138).

8.47. Ухвалою суду про продовження строку досудового розслідування (Т.2 а.с.139-148).

8.48. Заявами ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 (Т.2 а.с.149-152).

8.49. Посвідченням водія ОСОБА_15 (Т.2 а.с.153).

8.50. Характеризуючими матеріали на ОСОБА_5 (Т.2 а.с.154-163).

8.51. Інформацією Львівського регіонального центру з гідрометеорології від 10.05.2022, (Т.2 а.с.164), відповідно до якої за оперативними даними (строк спостережень) стаціонарного пункту метеорологічних спостережень - метеорологічної станції Мостиська, погодні умови 25.04.2022 з 20:00 год. до 21:00 год. були наступними: 18 год. 00 хв. - хмарність 10 балів, без опадів, температура повітря 13,2° тепла, відносна вологість повітря 90%, вітер південно-західний, 1 м/с, максимальна швидкість в поривах з 15:00 год. до 18:00 год. становила 4 м/с;

21 год. 00 хв. - хмарність 10 балів, без опадів, температура повітря 10,2° тепла, відносна вологість повітря 96%, вітер південно-західний, 3 м/с, максимальна швидкість в поривах з 18:00 год. до 21:00 год. становила 12 м/с.

Спостерігався дощ 25.04.2022 з 15:20 год. до 17:10 год.; з 18:40 до 20:40 год., кількістю опадів 17,4 мм. 25.04.2022 на 21:00 год. зафіксовано небезпечне метеорологічне явище І рівня небезпечності (НМЯ І) значний дощ, кількість опадів склала 17,4 мм за 03 год. 50 хв.

8.52. Інформацією служби автомобільних доріг у Львівській області від 18.05.2022, (Т.2 а.с.165), згідно якої на автомобільній дорозі загального користування державного значення М-11 Львів-Шегині км 67 знаходяться 2 смуги руху (1 смуга руху в прямому і 1 смуга руху в зворотному напрямку). Ділянка з твердим удосконаленим типом покриття асфальтобетон, покриття знаходиться в задовільному стані, ширина смуг руху становить 3,75 м. кожна. Нанесена горизонтальна дорожня розмітка: осьова розмітка 1.5 (переривчаста лінія) шириною 15 см, крайові лінії 1.1 шириною 15 см.

ІV. Оцінка Суду
9. Дослідивши надані сторонами кримінального провадження докази, та, даючи їм належну правову оцінку, суд приходить до наступного висновку.

10. Згідно ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

11. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

12.Частиною першою статті 85 КПК України встановлено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

13. В силу вимог ст.ст. 370, 373 КПК України суд обґрунтовує вирок лише на доказах, які були розглянуті у судовому засіданні і обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

14. Судом в межах повноважень, визначених ч. 3 ст. 26 КПК України та відповідно до ч. 6 ст.22 КПК України були створені всі необхідні умови та вжиті всі можливі заходи для реалізації стороною захисту її процесуальних прав, в тому числі права відстоювати свою правову позицію та надавати докази на її обґрунтування, а також для повного та обєктивного зясування обставин на підставі наданих сторонами доказів.
15. Згідно ст. 23 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
16. Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, Суд приходить до переконання, що вони перебувають в об`єктивному взаємозв`язку, нічим не спростовані, передбачені як джерела доказування КПК України та зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством, а тому, суд вважає повністю доведеним факт вчинення згаданих кримінальних правопорушень та винуватість ОСОБА_5 у їх вчиненні, що не викликає у суду сумнівів. Будь-яких належних та допустимих доказів стороною захисту на спростування доказів обвинувачення ОСОБА_5 під час судового розгляду суду не надано.

17. Судовий розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого ОСОБА_5 в межах пред`явленого йому обвинувачення.
18. Зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.

19. Суд, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені Судом відповідно до статті 94 КПК, приходить до переконання, що дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох трьох осіб, та вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України як завідоме залишення без допомоги осіб, які перебувають в небезпечному для життя стані і позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, так як він мав змогу надати їм допомогу та сам поставив потерпілих в небезпечний для життя стан.
20. Вина ОСОБА_5 у скоєному доведена у повному обсязі поза розумним сумнівом.

V. Призначення покарання
21. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , Суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

22. Відповідно до роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали) тощо.

23. Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч.1 ст.1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

24. Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

25. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», п 20: При призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

26. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_5 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, бере до уваги санкції ч. 3 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України та відповідно до статті 65 КК враховує:

26.1. класифікацію кримінальних правопорушень, зокрема, згідно із статтею 12 КК інкриміноване діяння передбачене ч. 3 ст. 286 КК України відноситься до тяжкого злочину, а діяння передбачене ч. 1 ст. 135 КК України відноситься до нетяжкого злочину;

26.2. обставини вчинених злочинів (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності):
ч. 3. ст. 286 КК України
Злочин передбачений ч. 3 ст. 286 КК України належить до злочинів проти безпеки руху, хоч і є необережним, але вчинений внаслідок особистої протиправної самовпевненості з порушенням правил дорожнього руху.

Враховується, що згідно висновку інженерно-транспортної експертизи причиною настання ДТП, з технічної точки зору, є та обставина, що водій ОСОБА_5 керуючи автомобілем виїхав на зустрічну смугу для руху в той момент коли на зустрічній смузі знаходився інший автомобіль, учасник ДТП, на такій віддалі до останнього, при якій інший водій вже не мав технічної можливості уникнути зіткнення з ним.

Крім того, враховується, що згідно висновку інженерно-транспортної експертизи у іншого автомобіля, учасника ДТП - ознаки, які би свідчили про наявність несправностей гальмівної системи та системи рульового керування, які мали місце до ДТП та могли перебувати у причинному зв`язку з ДТП не виявлено.

Також враховується, що порушення іншим учасником дорожнього руху, з яким відбулося зіткнення, правил дорожнього руху чи перебування іншого учасника дорожнього руху в стані сп`яніння Судом не встановлено.

ч. 1 ст. 135 КК України
Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого статтею 135 КК України, завжди характеризується прямим умислом щодо самого діяння. Що стосується наслідків, ставлення суб`єкта злочину до них завжди характеризується необережністю (злочинною недбалістю чи злочинною самовпевненістю).

Із законодавчого визначення випливає, що моментом закінчення злочину є ухилення від надання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані. Для кваліфікації дій винного за цією нормою кримінального закону не має значення і те, що хтось інший надав чи намагався надати допомогу залишеному в небезпеці, а також тяжкість тілесних ушкоджень, отриманих в результаті ДТП.

26.3. наслідки кримінальних діянь: внаслідок вчинених злочинів загинуло троє людей, враховується їх вік, а двоє учасників ДТП молодого віку отримали тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, що становить підвищену суспільну небезпечність;

26.4. поведінку обвинуваченого на момент вчинення злочину, який після вчинення ДТП, який хоча і перебував в стані шоку та стресу, проте був при свідомості весь час, без сторонньої допомоги вийшов із свого автомобіля, будучи працівником поліції і знаючи свої обов`язки в такій ситуації, не вчинив жодної спроби надати допомогу потерпілим і покинув місце аварії.

26.5. особу винного, зокрема те, що обвинувачений вчинив злочини будучи т.в.о. начальника сектору кадрового забезпечення районного відділення поліції, маючи звання - капітан поліції, тобто являючись правоохоронцем, який повинен бути взірцем дотримання законності і правопорядку, тому враховується його як працівника поліції, свідоме керування транспортним засобом з порушенням правил дорожнього руху та завідоме залишення без допомоги осіб, які перебувають в небезпечному для життя стані і позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження, так як він мав змогу надати їм допомогу та сам поставив потерпілих в небезпечний для життя стан;

26.6. поведінку обвинуваченого після вчинення злочинів, зокрема те, що батьки обвинуваченого за його проханням приходили один раз до потерпілої ОСОБА_9 в лікарню, щоб попросити вибачення та надати допомогу, але вона відмовилася з ними спілкуватися, до інших потерпілих ні родичі, ні знайомі ОСОБА_5 не зверталися. Тому фінансової допомоги потерпілим не надав, вибачення до судового розгляду в потерпілих не просив.

Крім того, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 на запитання суду повідомив, що його ніхто не уповноважував пропонувати потерпілим чи їх представникові надати допомогу чи попросити вибачення від імені обвинуваченого у потерпілих.

26.7. при встановленні наявності обставин, які пом`якшують покарання, суд враховує, що обвинувачений зазначив, що визнає вину у вчинених діяннях, проте послався на те, що причиною вчинення ним ДТП були погодні умови та наявність вибоїн на дорозі, а причиною залишення місце аварії та завідоме залишення без допомоги потерпілих було перебування обвинуваченого в шоковому стані та потребою медичної допомоги через сильні головні болі.

Суд враховує і те, що обвинувачений залишив місце аварії, не дочекавшись приїзду працівників поліції, пояснивши причину потребою медичної допомоги через сильний головний біль, проте, на місці аварії до працівників швидкої за допомогою не звернувся, в подальшому до лікарні також не звертався, даних про надання обвинуваченому медичної допомоги після ДТП, Судом не встановлено. Крім того, встановлено, що згідно висновку експерта №271 від 26.04.2022 (Т.1 а.с.240)25.04.2022 біля 20.00 год. під час зіткнення ОСОБА_5 отримав травми обох кистей та обох ніг від ударів до виступаючих частин салону автомобіля, яким управляв і відносяться до легкого ступеня тяжкості та зазначено, що ОСОБА_5 скарг не виявляє, зокрема на головний біль, на який посилався у судовому засіданні.

Враховується і те, що обвинувачений залишивши місце події, не скористався нагодою, щоб зателефонувати з телефону будь-якої сторонньої особи до відділення поліції, будучи працівником поліції міг усвідомлювати наслідки таких дій, а звернувся у відділення поліції 26.04.2022, що свідчить про те, що ОСОБА_5 , покинув місце ДТП та переховувався до 26.04.2022. Даний висновок суду підтверджується змістом ухвали про дозвіл на обшук слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 26.04.2022 (Т 1а.с.231), яка набрала законної сили та має для суду преюдиціальне значення;

Також, Суд враховує, що обвинувачений заперечив цивільні позови потерпілих про стягнення моральної шкоди в частині їх розміру.

Наведені обставини свідчать про те, що в даному випадку відсутні безумовні підстави для застосування приписів ст. 69-1 КК України при призначенні покарання;

26.8. відношення винного до вчиненого діяння висловлене в суді, який зазначив про відчуття провини за вчинене та за наслідки його дій, критично оцінив свої дії і вказав, що готовий понести призначене судом покарання, неодноразово попросив вибачення в потерпілих в судовому засіданні;

26.9. враховується вік обвинуваченого, його матеріальний та сімейний стан, який є неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає;

26.10. обвинувачений кримінальні правопорушення вчинив вперше, судимостей не має;

26.11. стан здоров`я ОСОБА_5 , який на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває;

26.12. наявність постійного місця проживання та позитивної характеристики за таким;

26.13. відсутність обставини, які обтяжують покарання;

27. Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні просив призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 3 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права керувати транспортними засобами, за ч. 1 ст. 135 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

28. Прокурор просив призначати покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 у виді позбавлення волі за ч. 3 ст. 286 КК України на строк 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами, за ч. 1 ст. 135 КК України - покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки

29. Суд враховує також і думку потерпілих та їх представника про призначення ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами, за ч. 1 ст. 135 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. Суд також враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену в Постанові від 02 жовтня 2018 року у справі № 752/8309/16-к, а саме те, що думка потерпілого може враховуватись судом при призначенні покарання, однак не є вирішальною.

30. У кримінальних провадженнях № 205/7091/16-к у постанові від 17 жовтня 2019 року, № 206/5073/15-к у постанові від 12 вересня 2018 року, Верховний Суд наголосив, що поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

31. З огляду на викладене, та, враховуючи думку учасників кримінального провадження, керуючись принципом законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку та погоджується з думкою сторін кримінального провадження, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах ізоляції його від суспільства.

32. Що стосується додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 286 КК України, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, то суд враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини злочину, встановлення прямого причинного зв`язку порушень обвинуваченим вимог пунктів Правил дорожнього руху України з вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, суд дійшов висновку, що додаткове покарання має бути призначено у межах санкції ч. 3 ст. 286 КК України.

33. Необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а водночас запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами, буде покарання в межах санкції інкримінованих йому статтей КК України за ч. 3 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 (три) роки, за ч. 1 ст. 135 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

34. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

35. Суд дійшов переконання, що таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

36. Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

37. Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку
Щодо цивільних позовів слід зазначити наступне.
38. Розглядаючи цивільні позови, заявлені потерпілими: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 про стягнення моральної шкоди в розмірі 1 000 000,00 гривень на кожного потерпілого та витрати на правову допомогу суд виходить із наступного.

39. Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

40. Так, відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

41. Відповідно до положень ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

42. Відповідно до ч.2 ст.62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально протиправними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

43. Статтями 23, 1168 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а моральна шкода завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

44. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

45. Враховуючи обставини, встановлені під час судового розгляду вказаного кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність моральної шкоди, що її було спричинено потерпілим діяннями обвинуваченого ОСОБА_5 внаслідок скоєння останнім кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України.

Щодо розміру моральної шкоди слід зазначити наступне.
46. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

47. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що позивачем має бути зазначено у чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

48. Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди були сформульовані Верховним Судом у Постанові від 10.04.2019 у справі № 464/3789/17. Зокрема, суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п.49). Моральна шкода полягає в стражданні або приниженні, які людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п.52).

49. У відповідності до п.4 Постанови Пленуму ВС України від 31.03.1995 за №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

50. Звертаючись до суду із позовом про стягнення моральної шкоди потерпіла ОСОБА_9 посилається на те, що є дружиною ОСОБА_15 , водія автомобіля «ВАЗ 111730» та донькою пасажирів ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які загинули на місці події. Крім того, вона внаслідок аварії отримала тілесні ушкодження, а саме: перелом правої плечової кістки зі зміщенням, різано-рвана рана лобно-тім`яної ділянки голови, забій грудної клітки, забій лівого плеча. Що потягло за собою також витрачання життєвого часу, зокрема на реабілітацію, лікуванням, консультації в адвокатів, вчинення дій у межах досудового розслідування, процесуальних прав цивільного позивача, обумовлюють необхідність залучення значних фізичних, душевних та моральних ресурсів.
Зазначає, що цивільний відповідач ОСОБА_5 внаслідок протиправних дій завдав їй немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначилися негативними змінами у житті потерпілої, що пов`язані із щоденними думками про негативну подію та страх її повторення, біль втрати чоловіка та батьків, негативними переживаннями та спогадами, потребою в униканні аналогічних обставин, вона постійно відчуває свою фізичну та психічну неповноцінність, гостро нагадує про себе факт втрати чоловіка та батьків, повною зміною звиклої організації життя, необхідністю постійно звертатися за сторонньою допомогою, тривоги, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, відірваність від активного фізичного та соціального життя, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервовість, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, приниження гідності, втратою віри у майбутні перспективи, апатією, неможливістю підтримки й допомоги батьків та чоловіка, яких любила.
Вказує, що у її житті виникли істотні зміни, що привели до порушення нормальних життєвих зв`язків. Зазначає, що втратила сильного, доброго, коханого чоловіка, люблячих батьків, які завжди були опорою і підтримкою для неї, ростили та виховували її. Також, батьки та чоловік підтримували її як морально так і матеріально. Повернення до звичного ритму життя, вже більше не є можливим, а нормалізація життя потребуватиме надзвичайно великих зусиль, часу та грошей. Вказує, що хоча пройшов вже час, вона постійно думає про померлого чоловіка та батьків, та не може змиритися з втратою.

Зазначає, що розмір грошового відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначає виходячи з характеру кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, відношення винної особи до події та наслідків та оцінює моральну шкоду, яку їй завдано розмірі 1 000 000 (один мільйон) грн., яка підлягає стягненню з цивільного відповідача ОСОБА_5 та витрати на правову допомогу в розмірі 10 000, 00 грн.

51. Звертаючись до суду із позовом про стягнення моральної шкоди потерпіла ОСОБА_10 ,посилається на те, що вона є донькою пасажирів автомобіля «ВАЗ 111730», ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які загинули на внаслідок ДТП, а вона отримала тілесні ушкодження, а саме травми обличчя у вигляді рани нижньої губи, травму правої нижньої кінцівки у вигляді закритого перелому головки правої стегнової кістки та крайового перелому заднього краю правої вертлюжої впадини без зміщення кісток фрагментів.
Цивільний відповідач обвинувачений ОСОБА_5 внаслідок протиправних дій завдав їй немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначилися негативними змінами у її житті, що пов`язані із щоденними думками про негативну подію та страх пов`язані з цим страхи, біль втрати батьків, негативними переживання та спогадами, потребою в униканні аналогічних обставин, вона постійно відчуває свою фізичну та психічну неповноцінність, гостро нагадує про себе факт втрати батьків та здоров`я, повною зміною звиклої організації життя, необхідністю постійно звертатися за сторонньою допомогою, тривоги, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, відірваність від активного фізичного та соціального життя, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервовість, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, приниження гідності, втратою віри у майбутні перспективи, апатією, неможливістю підтримки й допомоги батьків, яких любила. Повернення до звичного ритму життя, вже більше не є можливим, а нормалізація життя потребуватиме надзвичайно великих зусиль, часу та грошей. Вона постійно думає про померлих батьків, та не може змиритися з втратою, вони часто їй сняться, внаслідок чого погіршився стан її здоров`я.
Наслідки події, що сталася, потягли за собою також витрачання життєвого часу на реабілітацію, лікування, консультації в адвокатів, вчинення дій у межах досудового розслідування, процесуальних прав цивільного позивача, обумовлюють необхідність залучення значних фізичних, душевних та моральних ресурсів. Моральна шкода, полягає у стражданнях, які були викликані дорожньо- транспортною пригодою, що спричинила смерть батьків, яка настала внаслідок протиправних дій обвинуваченої особи та завданні позивачці тілесних ушкоджень. У її житті виникли вищевказані істотні зміни, що привели до порушення нормальних життєвих зв`язків.
Розмір грошового відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначає виходячи з характеру кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, відношення винної особи до події та наслідків та оцінює моральну шкоду, яку їй завдано розмірі 1 000 000 (один мільйон) грн., яка підлягає стягненню з цивільного відповідача ОСОБА_5 та витрати на правову допомогу в розмірі 10 000, 00 грн.

52. Звертаючись до суду із позовом про стягнення моральної шкоди потерпіла ОСОБА_13 посилається на те, що вона є донькою пасажирів автомобіля «ВАЗ 111730», ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які загинули на внаслідок ДТП.Цивільний відповідач (обвинувачений) ОСОБА_5 внаслідок протиправних дій завдав їй немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначилися негативними змінами у її житті потерпілої, що пов`язані із щоденними думками про негативну подію, біль втрати батьків, негативними переживання та спогадами, потребою в униканні аналогічних обставин, вона постійно відчуває свою фізичну та психічну неповноцінність, гостро нагадує про себе факт втрати батьків, повною зміною звиклої організації життя, необхідністю постійно звертатися за сторонньою допомогою, тривоги, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, відірваність від активного фізичного та соціального життя, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервовість, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, приниження гідності, втратою віри у майбутні перспективи, апатією, неможливістю підтримки й допомоги батьків, яких любила. Повернення до звичного ритму життя та нормалізація життя потребуватиме надзвичайно великих зусиль, часу та грошей. Позивачка постійно думає про померлих батьків, не може змиритися з втратою, внаслідок чого погіршився стан її здоров`я.
Наслідки події, що сталася, потягла за собою також витрачання життєвого часу, зокрема консультації в адвокатів, вчинення дій у межах досудового розслідування, процесуальних прав цивільного позивача, обумовлюють необхідність залучення значних фізичних, душевних та моральних ресурсів. Моральна шкода, полягає у стражданнях, які були викликані ДТП, що спричинила смерть батьків, яка настала внаслідок протиправних дій обвинуваченої особи. У житті потерпілої виникли вищевказані істотні зміни, що привели до порушення нормальних життєвих зв`язків.Розмір грошового відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначає виходячи з характеру кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, відношення винної особи до події та наслідків та оцінює моральну шкоду, яку їй завдано розмірі 1 000 000 грн., яка підлягає стягненню з ОСОБА_5 та понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 10 000, 00 грн.

53. Звертаючись до суду із позовом про стягнення моральної шкоди потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 посилаються на те, вони що є батьками ОСОБА_15 , водія автомобіля «ВАЗ 111730», який загинув на місці події. Цивільний відповідач - обвинувачений ОСОБА_5 внаслідок протиправних дій завдав їм немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначилися негативними змінами у житті потерпілих, які пов`язані із щоденними думками про негативну подію та страх її повторення, біль втрати дитини, негативними переживаннями та спогадами, потребою в униканні аналогічних обставин, вони постійно відчувають свою фізичну та психічну неповноцінність, гостро нагадує про себе факт втрати, повною зміною звиклої організації життя, необхідністю постійно звертатися за сторонньою допомогою, тривоги, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, відірваність від активного фізичного та соціального життя, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервовість, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, приниження гідності, втратою віри у майбутні перспективи, апатією, неможливістю підтримки й допомоги сином. Наслідки події потягли за собою також нераціональне витрачання життєвого часу на реабілітацію, консультації в адвокатів, вчинення дій у межах досудового розслідування, процесуальних прав цивільних позивачів, обумовлюють необхідність залучення значних фізичних, душевних та моральних ресурсів.

Їх моральна шкода, полягає у стражданнях, викликаних ДТП, що спричинила смерть сина, яка настала внаслідок протиправних дій обвинуваченої особи. Син завжди був опорою і підтримкою, він підтримував їх морально та матеріально. Повернення до звичного ритму життя є неможливим, а нормалізація життя потребуватиме надзвичайно великих зусиль позивачів, часу та матеріальних витрат. Незважаючи на те, що пройшов час, позивачі постійно думають про померлого, та не можуть змиритися з його втратою, син часто сниться їм, через що вони втратили сон, внаслідок чого погіршився стан їх здоров`я.

Розмір грошового відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначають виходячи з характеру кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, відношення винної особи до події та наслідків та оцінюють моральну шкоду, яку завдано батькам в розмірі 1 000 000 грн. на кожного, яка підлягає стягненню з ОСОБА_5 та витрати на правову допомогу в розмірі по 15 000, 00 грн.

54. Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 подав до суду відзив на позовні заяви, в якому вказав, що заявлені цивільні позови про стягнення моральної шкоди на користь потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 в сумі 1 000 000,00 гривень на кожного потерпілого визнає частково на суму по 100 000,00 гривень. Обгрунтовуючи свою позицію посилається на п. 9 ППВС України» №4 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та на правову позицію ВП ВС №752/17832/14-ц про те, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Вказав, що частково визнає відшкодування витрат на правову допомогу потерпілим в розмірі по 2000,00 грн., посилаючись на те, що правова допомога та витрати на неї безпідставно збільшені в п`ять разів. Також зазначив, що обвинувачений ОСОБА_5 має у власності лише земельну ділянку 0,1 га.

55. Під час судового розгляду потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 цивільний позов підтримали в повному обсязі, просили такий задовольнити.

56. Представник потерпілих адвокат ОСОБА_14 в судовому засіданні просив задовольнити позови потерпілих про стягнення моральної шкоди повністю з мотивів наведених у поданих ними цивільних позовах, а також стягнути на їх користь витрати на правничу допомогу.
57. Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 підтримав поданий відзив на позовні заяви, зазначив, що заявлені представником потерпілих цивільні позови про стягнення моральної шкоди на користь потерпілих в сумі 1 000 000,00 гривень на кожного потерпілого визнає частково, а саме на суму по 100 000 гривень, оскільки таку суму обвинувачений ОСОБА_5 реально зможе їм сплатити.

58. Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

59. Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

60. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007).

61. Також, при визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь який її розмір може мати суто умовний вираз.

62. В даному кримінальному провадженні потерпілим спричинена моральна шкода у виді душевних страждань діяннями обвинуваченого ОСОБА_5 внаслідок скоєння ним кримінальних правопорушень, що призвела до смерті найрідніших людей, ще й одночасно, та моральна шкода у виді фізичних страждань двом потерпілим, які отримали тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

63. Смерть рідної людини, це не відновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання.

64. Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

65. Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 29 листопада 2019 у справі №213/4098/18(провадження № 61-14398св19).

66. Суд приймає до уваги, що сам факт загибелі близьких осіб потерпілих за встановлених обставин, є безумовним свідченням глибини та тривалості моральних страждань потерпілих, Суд враховує і те, що згідно з частиною першою статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

67. Суд, беручи до уваги глибину і тривалість моральних страждань потерпілих внаслідок смерті близьких людей, характер психологічної травми, яку вони отримали у зв`язку зі смертю рідних ще й одночасно, втратила турботу та підтримку близьких людей, зважає й на те, наслідки, що наступили, у зв`язку із смертю рідних є невідворотними.

68. Крім душевних страждань, потерпілі також втратили можливість розраховувати на моральну та матеріальну підтримку з боку близьких осіб в майбутньому.
69. Вирішуючи питання, що пов`язані з розміром відшкодування моральної шкоди, суд керується принципами умовної рівності втраченого блага і того, яке може бути надбане за конкретну суму грошей; поміркованості - відповідності вимогам здорового глузду і розважливості; розумності об`єктивного відображення дійсності, розсудливого, врівноваженого мислення; справедливості - неупередженого ставлення до всіх учасників спору. Принципи розумності і справедливості виявляються в тому, що більш глибоким моральним стражданням відповідає більший розмір відшкодування.

70. Суд враховує і те, що цивільний відповідач обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що після того, як до нього застосували тримання під вартою, просив батьків звернутися до потерпілих, попросити у них пробачення та матеріально допомогти. Батьки один раз з моменту виникнення аварії ходили до потерпілої ОСОБА_20 у лікарню, але вона відмовилася з ними спілкуватися. До інших потерпілих - ні родичі, ні знайомі ОСОБА_5 не зверталися, встановлено, що батьки обвинуваченого проживають від потерпілих на відстані 10 км.

71. Встановлено, що жодної матеріальної допомоги потерпілим після спричиненого обвинуваченим ДТП він не надав.

72. Крім того, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 на запитання суду повідомив, що і його ніхто не уповноважував пропонувати потерпілим чи їх представникові фінансову компенсацію за спричинену моральну шкоду чи попросити вибачення.

73. Розглядаючи справу, Суд пересвідчився, що ніяка сума матеріальної компенсації не зможе компенсувати ту моральну шкоду, біль і страждання, яких зазнали потерпілі, яким завдана моральна шкода неправомірними діями обвинуваченого. І хоча моральні страждання неможливо оцінити матеріальним виміром, проте суд вважає за необхідне встановити адекватну матеріальну сатисфакцію завданій моральній шкоді.

74. На переконання суду, моральна шкода у однаковому її розмірі щодо кожного з цивільних позивачів не може мати місця, так як глибина їх душевних страждань та вимушених життєвих змін є різною з огляду на те, що спричинена моральна шкода у виді душевних страждань пов`язаних із смертю найрідніших людей - усім потерпілим, а двоє потерпілих були також учасниками ДТП, крім того, завдана моральна шкода у виді фізичних страждань - двом потерпілим (учасників ДТП), які отримали тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

75. При визначенні розміру моральної шкоди ОСОБА_9 суд враховує, що крім того, що потерпіла втратила чоловіка, маму, тата одночасно, вона також була безпосереднім учасником даної аварії, враховує також і те, що потерпіла ОСОБА_9 внаслідок аварії отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, тривалий час перебувала в лікарні, та пов`язані з втратою здоров`я наслідки.В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_32 вказала, що втратила чоловіка (з яким була у шлюбі 4 роки, а загалом вони разом 10 років) маму, тата, а разом із тим, сенс життя, тому ніяка сума матеріальної компенсації не зможе компенсувати ту моральну шкоду, біль і страждання, яких вона зазнала.

76. При визначенні розміру моральної шкоди ОСОБА_10 суд враховує, що крім того, що потерпіла втратила маму і тата одночасно, які були єдиними членами її сім`ї, вона також була безпосереднім учасником даної аварії, була при свідомості та зберегла в пам`яті усі події, також те, що потерпіла внаслідок аварії отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості,після аварії лежала в лікарні і 3 місяці не могла ходити, а через втрату рідних в лікарні її не було кому провідати.

77. Встановлені наслідки від кримінальних правопорушень, вчинених ОСОБА_5 спричиняють потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 моральної шкоди у виді душевних та фізичних страждань, пов`язаних із втратою рідних людей одночасно, а також зважаючи на те, що потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були учасниками аварії, зберегли у пам`яті події аварії, і отримали тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що непоправно впливає на їх життя, на спосіб життя та емоційний стан, тому розмір її відшкодування повинен бути достатнім для забезпечення позивачам можливості відновити втрачене благо, оскільки в інший не грошовий спосіб негативні наслідки у немайновій сфері потерпілим компенсувати неможливо, тому Суд приходить до переконання,моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню, визначена позивачами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в розмірі по 1 000 000,00 грн. підлягає до задоволення в повному обсязі.
78. При визначенні розміру моральної шкоди ОСОБА_13 суд враховує, що потерпіла зазнала душевних страждань, оскільки втратила маму і батька одночасно, в судовому засіданні вказала, що батьки часто приїздили до неї і допомагали з дітьми. Вказала, що її діти також зазнали від втрати дідуся і бабусі психологічної травми, оскільки були у них єдиними внуками, у них були люблячі взаємовідносини.

79. При визначенні розміру моральної шкоди ОСОБА_11 та ОСОБА_12 суд враховує, що потерпілі втратили сина, в судовому засіданні зазначили, що син для них був надією і опорою на даний час і вони розраховували на його підтримку в старості, зазнали моральної шкоди у виді душевних страждань.

Батько померлого - ОСОБА_11 зазначив, що навіть через той час, що пройшов він не зміг змиритися із втратою сина, про глибину його моральних страждань свідчить і той факт, що батько, дізнавшись про аварію, одразу поїхав на місце ДТП, підійшов до сина, який загинув і тримав його голову на колінах, поки сина не забрали.

Мати померлого ОСОБА_12 зазначила, що ніяка сума матеріальної компенсації не зможе компенсувати ту моральну шкоду, біль і страждання, яких вона зазнала. Про глибину її моральних страждань свідчить і той факт, що позивачка, дізнавшись про аварію, одразу поїхала в лікарню, а довідавшись, що там немає її сина, вибігла на вулицю і перед лікарнею на колінах почала молитися, щоб її син був живий.

80. Тому Суд приходить до переконання, що розмір моральної шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, яка проявилася у душевних стражданнях, підлягає відшкодуванню позивачам ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , пов`язаною із смертю рідних людей, в розмірі по 500 000,00 грн. кожному підлягає до часткового задоволення.
81. Заходи забезпечення позову у виді арешту майна ОСОБА_5 вжиті ухвалою Мостиського районного суду Львівської області №448/1228/22 від 13.10.2022 у межах даного кримінального провадження не можуть бути скасовані в поряду передбаченому ч.4 ст. 174 КПК України та продовжують діяти до стягнення коштів за цивільними позовами.

Щодо витрат на правову допомогу
82. Щодо стягнення з ОСОБА_5 на користь потерпілих витрат, понесених на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 60 000 грн., то такі підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

83. Так, вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із диспозиції ч. 1ст. 137 ЦПК України, у відповідності до котрої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

84. Частиною 8ст.141ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

85. Тобто, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.(ч.4 ст. 137 ЦПК України).

86. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

87. Наведена правова позиція викладена в додатковій Постанові Верховного суду від 24.01.2019 у справі №910/15944/17. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

88. Представником потерпілих до позовних заяв долучено копію договорів про надання професійної правничої допомоги: від 07.06.2022 укладеного із потерпілими ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 на суму 10 000,00 та від 03.05.2022 із потерпілими ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на суму по 15 000,00 грн. За змістом розрахунку вартості роботи адвоката - адвокатом ОСОБА_14 було надано наступні послуги: участь на досудовому слідстві, слідчих експериментах, ознайомлення з матеріалами кримінального провадження; підготовка позовної заяви та документів до неї; участь в судових засіданнях з добиранням в судове засідання за місцем його проведення. Загальна вартість наданих клієнту послуг становить 60 000 грн. незалежно від кількості витраченого часу та переліку наданих послуг. Тобто сторонами договору була встановлена фіксована оплата за надані послуги.

89. Суд погоджується з доводами представника цивільних позивачів про те, що долучені до цивільних позовів копії документів підтверджують надання адвокатом правової допомоги у даному кримінальному провадженні, однак критично оцінює розмір витрат на правову допомогу, з огляду на кількість судових засідань з участю захисника, та обсяг і складність складених процесуальних документів, які не є значними та аналогічними за змістом, крім того, правова допомога в судовому засіданні надавалася усім потерпілим одночасно та одночасним було добирання адвоката в судове засідання за місцем його проведення для надання правової допомоги усім потерпілим, що значно зменшило витрати часу представника. Крім цього, до матеріалів позовних заяв не долучені квитанції про оплату наданих послуг, тому такі витрати підлягають частковому задоволенню в розмірі по 5 000, 00 грн. кожному цивільному позивачу.

VІІ. Інші рішення Суду
90. Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

91. Ухвалами слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова №463/2909/22 від 27.04.2022 накладено арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, тому суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту з вищезазначеного майна, оскільки на даний час обставини, які були підставою накладення арешту на вказане майно відсутні.

92. Крім того, згідно із ч. 9 ст. 100 КПК України, під час ухвалення судового рішення суд повинен вирішити питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів.

93. Питання про долю речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

94. Також, згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою, а тому процесуальні витрати по справі в загальному розмірі 75 301 грн. 90 коп. за проведення експертиз в даному кримінальному провадженні стягнути з ОСОБА_5 .
95. Запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373,374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною третьою статті 286 Кримінального кодексу України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

2. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 135 Кримінального кодексу України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
3. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
4. Запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

5. Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу фактичного затримання, тобто з 26 квітня 2022 року.

6. Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити повністю в частині стягнення моральної шкоди.

6.1. Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 заподіяну моральну шкоду в сумі 1 000 000 (один мільйон) гривень 00 коп.

7. Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити повністю в частині стягнення моральної шкоди.

7.1. Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 заподіяну моральну шкоду в сумі 1 000 000 (один мільйон) гривень 00 коп.

8. Цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

8.1. Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 заподіяну моральну шкоду в сумі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень 00 коп.

9. Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

9.1. Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 заподіяну моральну шкоду в сумі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень 00 коп.

10. Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

10.1. Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 заподіяну моральну шкоду в сумі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень 00 коп.

11. Заходи забезпечення позову у виді арешту майна ОСОБА_5 вжиті ухвалою Мостиського районного суду Львівської області №448/1228/22 від 13.10.2022 у даному кримінальному провадженні продовжують діяти до стягнення коштів за цивільними позовами.

12. Стягнути частково з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 витрати на правову допомогу в розмірі по 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. кожному потерпілому.

13. Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта під час досудового розслідування в розмірі 75 301 (сімдесят п`ять тисяч триста одна) гривня 90 (дев`яносто) копійок, а саме:

- проведення експертами Львівського НДІСЕ транспортно-трасологічної експертизи №986 від 20.05.2022 8494,65 грн.;

- проведення експертами Львівського НДІСЕ трасологічної експертизи № 1150-Е від 06.07.2022 6795,72 грн.;

- проведення експертами Львівського НДІСЕ інженерно-транспортної експертизи № 982-Е від 26.08.2022 4719,25 грн.;

- проведення експертами Львівського НДІСЕ інженерно-транспортної експертизи № 985-Е від 26.08.2022 4719,25 грн.

- проведення експертами Львівського НДІСЕ інженерно-транспортної експертизи № 1646-Е від 26.08.2022 12270,05 грн.

- проведення експертами Львівського НДЕКЦ МВС України молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/114-22/6102-БД від 10.06.2022 9487,62 грн.

- проведення експертами Львівського НДЕКЦ МВС України молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/114-22/6103-БД від 13.06.2022 6277,99 грн.

- проведення експертами Львівського НДЕКЦ МВС України молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/114-22/6104-БД від 17.06.2022 4398,30 грн.

- проведення експертами Львівського НДЕКЦ МВС України молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/114-22/6105-БД від 15.06.2022 7647,40 грн.

- проведення експертами Львівського НДЕКЦ МВС України молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/114-22/6159-БД від 13.06.2022 5604,06 грн.

- проведення експертами Львівського НДЕКЦ МВС України молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/114-22/6160-БД від 09.06.2022 4887,61 грн.

14. Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова №463/2909/22 від 27 квітня 2022 на:

- автомобіль марки «Renault» моделі «Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_29 ;

- на автомобіль марки «ВАЗ» моделі «111730», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_15 ;

- мобільний телефон «Redmi M2003J6B26», який належить ОСОБА_5 .

14.1. Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова №463/2909/22 від 27 квітня 2022 на: фрагмент подушки безпеки (AirBag) керма автомобіля марки «Renault» моделі «Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , формену куртку із поліцейським жетоном №0062653, кепку із значком Національної поліції, папку із службовою документацією, конверт із слідами речовини бурого кольору, службову характеристику, змиви з керма, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 на автомобіль марки «Renault» «Trafic», р.н. НОМЕР_1 , страховий поліс автомобіля «Renault» «Trafic», р.н. НОМЕР_1 , запаковану медичну аптечку, змиви з важеля перемикання передач, змиви з ручки водійських дверей та змиви з ручки пасажирських дверей.

15. Речові докази:

15.1. автомобіль марки «Renault» моделі «Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на території спецмайданчика відділення поліції №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області повернути ОСОБА_29 ;

15.2. свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 на автомобіль марки «Renault» моделі «Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , страховий поліс автомобіля «Renault» моделі «Trafic», р.н. НОМЕР_1 , ключі від автомобіля «Renault» моделі «Trafic», р.н. НОМЕР_1 , запаковану медичну аптечку, які знаходяться у камері зберігання у ТУ ДБР у м.Львові повернути ОСОБА_29 ;

15.3. автомобіль марки «ВАЗ» моделі «111730», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні на території спецмайданчика відділення поліції №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області повернути власнику;

15.4. мобільний телефон «Redmi M2003J6B26», який знаходиться на зберіганні у СВ ТУ ДБР у м. Львові повернути ОСОБА_5 .

15.5. формену куртку із поліцейським жетоном №0062653, кепку із значком Національної поліції, які знаходяться на зберіганні у СВ ТУ ДБР у м. Львові повернути у Головне управління національної поліції у Львівській області;

15.6. фрагмент подушки безпеки (AirBag) керма автомобіля марки «Renault» моделі «Trafic», р.н. НОМЕР_1 , папку із службовою документацією, конверт із слідами речовини бурого кольору, службову характеристику, змиви з керма, змиви з важеля перемикання передач, змиви з ручки водійських дверей та змиви з ручки пасажирських дверей залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження.

16. На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

17. Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

18. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

19. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду виготовлено та підписано суддею в нарадчій кімнаті 07.12.2022.

Суддя Світлана ГІРЯК

Вирок набрав законної сили:
«____» ______________ 20__ р.

Суддя ОСОБА_33