Єдиний унікальний № 946/677/22
Провадження № 1-в/946/4/23
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про направлення для відбування призначеного покарання

04 січня 2023 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїл Одеської області клопотання Ізмаїльського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про скасування випробування та направлення для відбування призначеного покарання відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Каланчак Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.04.2022 за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст.70 Кримінального кодексу України (далі - КК) до чотирьох років шести місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК строком на два роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК,

учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , засуджений ОСОБА_3 , представниця уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_5

Суть питання, що вирішується

1.Ізмаїльський районний відділ № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області (далі - орган з питань пробації) звернувся до суду з клопотанням (поданням) на підставі ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК), ч. 2 ст.78 КК для вирішення питання про скасування випробування та направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання, посилаючись на те, що 13.05.2022 ОСОБА_3 було роз`яснено порядок та умови відбування випробування та наслідки за невиконання покладених на нього судом обов`язків. У цей же день, 13.05.2022, засудженому була винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію - перша, друга та третя п`ятниця кожного місяця, з якою ОСОБА_3 був ознайомлений під підпис. Однак ОСОБА_3 на шлях виправлення не став та під час іспитового строку систематично вчиняв адміністративні правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення. Так, на ОСОБА_3 були накладені адміністративні стягнення за вчинення адміністративних правопорушень 14.04.2022 за ст. 176 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), 10.05.2022 за ч. 2 ст. 175-1 КУпАП та 24.05.2022 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, ОСОБА_3 03.06.2022, 10.06.2022, 17.06.2022, 01.07.2022 та 08.07.2022 не з`явився без поважних причин для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, з приводу чого 12.07.2022 надав пояснення, що не з`являвся на реєстрацію, оскільки хворів, проте до лікарні не звертався, документів, які б підтверджували поважність неявки не надав. У зв`язку з цим 12.07.2022 йому було винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Однак ОСОБА_3 на шлях виправлення не став та 15.07.2022 в черговий раз не з`явився до органу пробації для реєстрації без поважних причин, зазначивши у письмову поясненні, що не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації, оскільки перебував у нетверезому стані.

Встановлені судом обставини

2.Представник органу з питань пробації ОСОБА_5 у судовому засіданні подання підтримала, просила суд скасувати засудженому ОСОБА_3 випробування та направити його для відбування призначеного судом покарання.

3.Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні подання органу з питань пробації також підтримала, і також просила суд скасувати випробування та направити ОСОБА_3 для відбування покарання, оскільки він під час іспитового строку не виконав покладені на нього судом обов`язки, а саме, не зважаючи на застосоване попередження, не з`явився для реєстрації до органу з питань пробації, а також систематично вчиняв адміністративні правопорушення, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

4. ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення подання органу з питань пробації, хоча з викладеними в ньому обставинами повністю погодився, зазначивши, що йому дійсно під підписку були роз`яснені порядок та умови відбування випробування, він був ознайомлений з постановою про встановлення днів явки на реєстрацію - перша, друга та третя п`ятниця кожного місяця - до органу з питань пробації, але в червні та липні 2022 року він не з`являвся для реєстрації, оскільки не слідкував за датами. Він також хворів, але влітку лікувався самостійно, до лікарів не звертався.

5.Відповідно до вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.04.2022, ОСОБА_3 засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК до чотирьох років шести місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК строком на два роки з покладанням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.о.с. 3).

6.Постановою від 13.05.2022, з якою ОСОБА_3 був ознайомлений, йому були встановлені дні явки до органу з питань пробації для реєстрації - перша, друга та третя п`ятниця кожного місяця (а.о.с. 23).

7.Також ОСОБА_3 13.05.2022 були роз`яснені покладені на нього судом обов`язки, а також він був попереджений про те, що у разі невиконання покладених судом обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, звільнення від відбування покарання може бути скасоване судом і він буде направлений для відбування призначеного покарання (а.о.с. 17).

8.Протягом іспитового строку ОСОБА_3 вчиняв адміністративні правопорушення, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності, а саме: постановою від 14.04.2022 за вчинення 14.04.2022 адміністративного правопорушення за ст. 176 КУпАП (виготовлення, зберігання самогону та апаратів для його вироблення) накладено стягнення у виді штрафу; постановою від 10.05.2022 за вчинення 10.05.2022 адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 175-1 КУпАП (куріння тютюнових виробів у заборонених місцях) накладено стягнення у виді штрафу; постановою від 24.05.2022 за вчинення 17.05.2022 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції) накладено стягнення у виді штрафу (а.о.с. 36, 47, 68).

9.Крім того, з листку реєстрації вбачається, що ОСОБА_3 03.06.2022, 10.06.2022, 17.06.2022, 01.07.2022 та 08.07.2022 не з`являвся для реєстрації (а.о.с. 24), 12.07.2022 під час реєстрації пояснив, що не з`являвся в указані дні на реєстрацію, оскільки хворів, документів, які б підтверджували поважну причину не надав. У зв`язку з цим, а також у зв`язку з вчиненням адміністративних правопорушень, 12.07.2022 до нього було застосовано попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків або вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення (а.о.с. 88).

10.Але, незважаючи на застосоване відносно нього попередження, ОСОБА_3 15.07.2022 знову не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (а.о.с. 24), у зв`язку з чим 18.07.2022 у своєму письмовому поясненні він зазначив, що не з`явився для реєстрацію, оскільки перебував у нетверезому стані.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

11.Отже суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи, допитавши засудженого ОСОБА_3 , дійшов висновку, що клопотання органу з питань пробації підлягає задоволенню, а засудженого ОСОБА_3 необхідно направити для відбуття призначеного покарання з таких підстав.

12.Згідно ч. 2 ст. 78 КК, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

13.Відповідно до ч. 3 ст. 164 КВК, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

14.Згідно ч. 1 ст. 166 КВК, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

15.Зі змісту абз. 2 ч. 3 ст. 166 КВК випливає, що систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

16.Частиною 2 ст. 166 КВК встановлено, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

17.Виходячи із граматичного тлумачення положень ч. 2 ст. 78 КК, в якій застосований сполучники «або» та «і», то для прийняття судом рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання є достатньою наявність лише однієї із перелічених в ній обставин, а саме: або невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, або ж систематичне вчинення ним правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. Це означає, що для прийняття судом рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання не є необхідним встановлювати наявність відразу цих двох обставин у сукупності, а лише однієї з них. При цьому, враховуючи застосований сполучник «або», ці дві обставини є альтернативними та жодним чином не пов`язані між собою і не впливають одна на одну. Їх наявність слід оцінювати окремо одна від одної, а саме невиконання засудженим покладених на нього обов`язків та систематичне вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення. І словосполучення «що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення» слід розуміти як єдине ціле та таке, що відноситься тільки до систематичного вчинення правопорушень, і не відноситься до іншої альтернативної підстави для направлення засудженого для відбування покарання, а саме до невиконання покладених на нього обов`язків. Саме тому, при оцінці наявності однієї з альтернативних підстав неможна їх суміщати та одну з них оцінювати через іншу. Тобто при оцінці наявності такої підстави, як невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, не є необхідним вирішувати питання чи свідчить це про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і при оцінці наявності підстави у виді систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, не є необхідним оцінювати чи свідчать вчинені правопорушення про направленість дій засудженого на невиконання покладених на нього обов`язків.

18.Крім того, суд звертає також увагу на те, що норма ч. 2 ст. 78 КК сформульована чітко та імперативно, є загальнодоступною, і у випадку встановлення наявності хоча б однієї із зазначених підстав, то у суду відсутні дискреційні повноваження вирішувати чи направляти, чи не направляти засудженого для відбування покарання, а встановлений обов`язок суду прийняти рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Саме тому, при вирішенні питання про направлення засудженого для відбування призначеного покарання за поданням органу з питань пробації доказуванню та встановленню підлягають лише факти невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, та/або систематичне вчинення ним правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення. При цьому інші обставини для вирішення подання органу з питань пробації не мають значення, окрім тих, що обґрунтовують поважність причин невиконання покладених обов`язків.

19.Таким чином, системний аналіз положень ст. 78 КК дає підстави для висновку, що суд зобов`язаний ухвалити рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у випадку, якщо засуджений під час іспитового строку або не виконує покладені на нього обов`язки, або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, або допустив і те, і те. При цьому значення має поведінка засудженого саме під час іспитового строку, а не до його початку та після його завершення.

20.Про успішне проходження засудженим іспитового строку можна було би вести мову тільки у випадку дотримання усіх правових наслідків звільнення його від відбування покарання з випробуванням, що перелічені у ст. 78 КК, а саме не вчинення іншого кримінального правопорушення, виконання покладених на нього обов`язків та не вчинення систематично правопорушень, що потягли би за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. В іншому випадку, при порушенні протягом іспитового строку умов звільнення від відбування покарання, не можна вважати, що засуджений виправдав виявлену до нього судом довіру, своєю поведінкою довів своє виправлення та пройшов випробування, що було би підставою для звільнення його від призначеного покарання. Саме про це й йдеться у ст.78 КК, якою встановлені правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку. І саме положення цієї норми мають бути застосовані судом в цьому випадку, а не будь-які інші.

21.З досліджених же судом доказів випливає, що, незважаючи на застосоване письмове попередження від 12.07.2022 після неявки 03.06.2022, 10.06.2022, 17.06.2022, 01.07.2022 та 08.07.2022 без поважних причин для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також після вчинення трьох адміністративних правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання засудженого ОСОБА_3 стати на шлях виправлення (14.04.2022 за ст. 176 КУпАП, за що у той же день було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу; 10.05.2022 за ч. 2 ст. 175-1 КУпАП, за що у той же день було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу; та 17.05.2022, за що 24.05.2022 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу), засуджений продовжив не виконувати покладені на нього судом обов`язки, та 15.07.2022 в черговий раз не з`явився для реєстрації.

22.Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 за відсутності документально підтверджених об`єктивних обставин, що фактично позбавляли би його можливості виконувати покладені судом обов`язки, не з`явився для реєстрації 03.06.2022, 10.06.2022, 17.06.2022, 01.07.2022, 08.07.2022 та 15.07.2022, чим без поважних причин не виконав покладений на нього судом обов`язок, а також систематично вчиняв адміністративні правопорушення, за що на нього були накладені адміністративні стягнення, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

23.При цьому правового значення не має скільки правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, засуджений вчинив до оголошення йому письмового попередження, а скільки після, а також те коли саме він вчинив такі правопорушення та коли не виконав покладений на нього обов`язок. З системного аналізу наведених норм ч. 2 ст. 78, ч.ч. 1, 2, абз. 2 ч. 3 ст. 166 КВК випливає, що підставою для направлення засудженого для відбування призначеного покарання є доведення вчинення ним трьох і більше адміністративних правопорушень протягом іспитового строку та/або невиконання покладеного на нього судом хоча б одного обов`язку, а також наявність письмового попередження, за умови, що частина правопорушень були вчинені або невиконання обов`язку було допущене до письмового попередження, а частина правопорушень або ж невиконання обов`язку - після, незалежно від кількості вчинених правопорушень та невиконаних обов`язків до та після застосованого письмового попередження.

24.Оскільки ОСОБА_3 під його особистий підпис був попереджений про порядок та умови відбування іспитового строку, а також наслідки невиконання покладених на нього судом обов`язків, йому були відомі такі наслідки. Однак, незважаючи на застосоване до нього письмове попередження після невиконання покладених на нього судом обов`язків з`являтися для реєстрації та систематичного вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_3 продовжив не виконувати покладені на нього судом обов`язки, та знов не з`явився для реєстрації без поважних причин. Встановлені судом обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 мав реальні можливості виконувати покладені на нього обов`язки, а факт неодноразових їх невиконань свідчить свідоме ним їх ігнорування. Посилання засудженого ОСОБА_3 на свою забудькуватість, а також на хвороби, які лікував самостійно, без звернення до лікаря не свідчать про поважність причини невиконання покладених на нього обов`язків, а якраз разом з тим, що він вчинив три адміністративні правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення під час іспитового строку, свідчать про його небажання ставати на шлях виправлення.

25.При призначенні покарання під час ухвалення вироку відносно ОСОБА_3 суд дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, у зв`язку з чим звільнив його на підставі ст. 75 КК від його відбування з випробуванням за умови виконання покладених на нього судом обов`язків.

26.Але, враховуючи засаду невідворотності покарання, закріплену у ст. 5 КВК, а також того, що ОСОБА_3 не виправдав проявлену до нього довіру та не виконав умови його звільнення від відбування покарання з випробуванням, в силу імперативних положень ч. 2 ст. 78 КК його слід направити для відбування призначеного судом покарання.

27.З набранням ухвалою законної сили, з метою її виконання ОСОБА_3 підлягає затриманню та взяттю під варту.

Керуючись ч. 2 ст. 78 КК, ст. 166 КВК, ч. 2 ст. 376, ст. ст. 537, 539 КПК, суд -

постановив:

1.Клопотання Ізмаїльського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області задовольнити.

2. ОСОБА_3 , засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.04.2022 за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК до чотирьох років шести місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК строком на два роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК, направити для відбування призначеного вироком покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.

3.З набранням ухвалою законної сили, з метою її виконання ОСОБА_3 затримати та взяти під варту.

4.Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення ухвали до виконання та фактичного його затримання.

5.Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

6.Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

7.Учасники судового провадження мають право отримати копію ухвали в суді, а засудженому та прокурору вручити копію ухвали негайно після її оголошення.

8.Повний текст ухвали оголошений 06 січня 2023 року.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1