Справа № 761/1438/22
Провадження №1-кп/761/2167/2022
В И Р О К

Іменем України

18 лютого 2022 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_6,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №0004075, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2021, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишневе Бучанського р-н., Київської обл., громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-12.02.2018 вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладено обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України,

-21.02.2018 вироком Голосіївського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки;

-09.08.2021 вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8,

обвинуваченого ОСОБА_1 , участь якого забезпечена шляхом відеоконференції з ДУ «Білоцерківська виправна колонія №35

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_1 , 22.09.2021 о 06 год. 30 хв., знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 32, на території АС «Київ», поблизу платформи №23, розпивав спиртні напої із наглядно знайомим ОСОБА_2 , у якого при собі знаходився мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9А», об`ємом пам`яті 2/32GB, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , у якому знаходилась картка мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_3 .

Після вживання спиртних напоїв, а саме 22.09.2021 о 07 год. 30 хв., за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 32, у ОСОБА_1 виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння майном, шляхом обману, а саме мобільним телефоном марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9А», об`ємом пам`яті 2/32GB, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , у якому знаходилась картка мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 .

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, 22.09.2021 о 07 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 32, на АС «Київ», поблизу платформи № 23, що, ОСОБА_1 , підійшов до ОСОБА_2 та під надуманим приводом попросив в останнього дати йому свій мобільний телефон. На вищезазначене прохання ОСОБА_2 , не усвідомлюючи справжніх злочинних намірів ОСОБА_1 , погодився та передав йому свій мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9А», об`ємом пам`яті 2/32GB, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , вартістю 2131 (дві тисячі сто тридцять одна) грн. , в якому знаходилась картка мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності не становить. Отримавши вказаний мобільний телефон, ОСОБА_1 непомітно для ОСОБА_2 відійшов від платформи №23 на АС «Київ», яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 32, шляхом обману, повторно заволодів майном ОСОБА_2 , після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Відтак, ОСОБА_1 повторно шляхом обману заволодів мобільним телефоном марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9А», об`ємом пам`яті 2/32GB, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , чим спричинив ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 2131 (дві тисячі сто тридцять одна) грн.

Такі дії ОСОБА_1 органом досудового розслідування кваліфіковано за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК україни, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, визнав повністю та зазначив, що дійсно за вказаних в обвинувальному акті обставин, він вчинив дане кримінальне правопорушення, підтвердив вартість викраденого майна, зазначив, що шкоду потерпілому не відшкодував, однак має намір зробити це в майбутньому. Крім того, зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому та просив суд суворо його не карати.

Показання обвинуваченого ОСОБА_1 відповідють фактичним обставинам справи, які ним не оспорюються, є послідовними, логічними і правдивими, а тому не викликаютьу у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Наведене свідчить і про щире каяття ОСОБА_1 .

Прокурор у судовому засіданні обставини, викладені в обвинувальному акті підтримав у повному обсязі та просив визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, а також на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати покарання за новим вироком і остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 місяців.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату та час судового засідання, цивільний позов не заявляв.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак, враховуючи позиції учасників судового провадження, суд відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в тому, що він своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який є нетяжким злочином, конкретні обставини та мотив вчинення кримінального правопорушення, ступінь здійснення злочинного наміру та ставлення обвинуваченого ОСОБА_1 до скоєного, який вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся.

Також при призначенні ОСОБА_1 покарання судом враховуються дані про його особу, який не одружений, не працевлаштований, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, останній раз 09.08.2021 вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ообу винного та обставини, що пом`якшують ті обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які згідно з ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, реалізуючи принципи законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України (ч. 2 ст. 190 КК України).

Крім того, при призначені ОСОБА_1 покарання суд бере до уваги, що вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.08.2021 ОСОБА_1 визнано винуватим та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та на підставі ст. 71 КК України призначено остаточне покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення після його засудження Києво-Святошинським районним судом Київської області, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 остаточне покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України у виді 1 (одного) року і 6 (шести) місяця позбавлення волі, приєднавши до покарання призначеного за цим вироком невідбуту частину покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.08.2021.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У підсумку дане покрання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарння обвинуваченому ОСОБА_1 перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_1 слід обраховувати з 27.10.2021 (з моменту затримання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.08.2021).

Запобіжний захід ОСОБА_1 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи № СЕ-19/111-21/56553-ТВ від 26.11.2021, які складають 343 грн. 24 коп., підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_1 на користь держави.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 2, 7, 349, 368 - 371, 373, 374, 376, 381 - 382, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.08.2021 року, та остаточно призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 1 (одного) року і 6 (шести) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 27.10.2021.

Запобіжний захід ОСОБА_1 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме:

-CD-R диск із відеозаписом, де зафіксовано як ОСОБА_4 разом із ОСОБА_1 та ОСОБА_5 закладає мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9А», об`ємом пам`яті 2/32GB, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 до приміщення ломбарду - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-21/56553-ТВ від 26.11.2021, які складають 343 грн. 24 коп., на користь держави.

Вирок може бути оскаржено, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_6