УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.11.2022 Справа №607/19567/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника органу пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання Тернопільського районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:
Тернопільський районний відділ Філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області звернувся до суду із клопотанням про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_5 .
Представник Тернопільського районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала клопотання та просила суд задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечила щодо задоволення клопотання та вважає, що вироки підлягають самостійному виконанню.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду клопотання був належно повідомлений, однак на підставі ст. 539 КПК України, суд вважає за можливе продовжити розгляд клопотання у його відсутності.

Заслухавши думку прокурора, представника органу пробації, оглянувши клопотання та вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2021 року затверджено угоду про визнання винуватості та ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, та призначено йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України - у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- за ч.1 ст.186 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
- за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік 6 (шість) місяців. Згідно п.п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено відповідні обов`язки.

Вирок суду набрав законної сили 14 січня 2022 року та надійшов на виконання до Тернопільського районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області 03.11.2022.

Крім цього, на виконання до Тернопільського районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області 03.11.2022 також надійшов вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 травня 2022 року, стосовно ОСОБА_5 який набрав законної сили 01 липня 2022 року.

За вказаним вироком суду від 31 травня 2022 року затверджено укладену між прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіонуОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника - адвоката ОСОБА_7 угоду про визнання винуватості. ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України (в редакції статті згідно Закону № 194-VIII від 12.02.2015 року), та призначено йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_5 відповідні обов`язки.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_5 за обома вироками вирішено покласти на командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 за місцем проходження засудженим військової служби, а в разі його звільнення з військової служби на орган пробації за місцем проживання засудженого.
Тобто, як вбачається із матеріалів кримінального провадження та клопотання, вищезазначені вироки відносно засудженого ОСОБА_5 набрали законної сили та направлені на виконання до Тернопільського районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області.

Відповідно до ч.1 ст.539 та п.11 ст.537 КПК України орган, який виконує вирок, вправі звернутись до суду за місцем виконання вироку для вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Так, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, зокрема в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися на стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є незвернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», розяснено, що коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку у першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Як убачається з постанови Верховного Суду від 27.03.2018 року у справі № 754/2749/17, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

З п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, повязаних із виконанням вироків», з яких вбачається, що не підлягають розгляду у порядку, передбаченомуст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Зокрема, відповідно до роз`яснень, котрі містяться у вищезазначеній постанові, не можна уточнювати призначене покарання (як основне так і додаткове) щодо його виду та строку й призначити покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо, призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання не було вирішено.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги те, що за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 травня 2022 року визначено покарання у виді позбавлення волі та звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, а також за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2021 року ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з випробуванням, і при цьому не застосовано вимоги ст.70 КК України, однак, злочин ним вчинено 15 вересня 2021 року до постановлення першого за часом вироку від 14 грудня 2021 року, а не під час іспитового строку, та з метою недопущення погіршення становища засудженого, суд не вбачає перешкод для самостійного виконання двох вищезазначених вироків.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання Тернопільського міськрайонного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2021 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості та ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст.186, ч.2 ст.185, 70 КК України, та призначено йому за даними кримінальними правопорушеннями остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік 6 (шість) місяців з покладенням обов`язків передбачених п.п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України та вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області суду від 31 травня 2022 року, яким затверджено укладену між прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіонуОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника - адвоката ОСОБА_7 угоду про визнання винуватості. ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України (в редакції статті згідно Закону № 194-VIII від 12.02.2015 року), та призначено йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік з покладенням обов`язків згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України виконувати самостійно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1