Справа № 183/3144/23
№ 1-кп/183/1166/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000039 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хрестище, Красноградського району, Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РОНКПП НОМЕР_1 , раніше судимого:

- 29.09.2015 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням строком на 3 роки;

-09.08.2016 року ухвалою Новомосковського міськрайонного суду випробування скасовано і направлено для відбуття покарання у виді 5 років позбавлення волі;

- 07.09.2021 року звільненого з Криворізької ВК Дніпропетровської області №80 по відбуттю строку покарання,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

24 грудня 2022 року приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_5 та ОСОБА_3 знаходилися поблизу будинку № 52 по вул. Сучкова м. Новомосковська Дніпропетровської області. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння мобільним телефоном, що належить ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою, реалізуючи який одразу, тобто 24 грудня 2022 року приблизно о 21 годині 05 хвилині, перебуваючи поблизу будинку № 52 за вказаною адресою, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, діючи умисно, вчиняючи злочин повторно, з корисливих мотивів, заздалегідь не маючи наміру виконувати умови усної домовленості з ОСОБА_5 , розуміючи, що мобільний телефон він повертати не збирається, запевнив ОСОБА_5 , що йому терміново необхідно подзвонити у справах та попросив у останнього його мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi Note 11 Pro 6 Gb RAM 64 Gb ROM» чорного кольору, після чого пообіцяв повернути. Одразу після цього ОСОБА_5 , не здогадуючись про злочинні наміри ОСОБА_3 та довіряючи останньому, добровільно передав ОСОБА_3 свій мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi Note 11 Pro 6 Gb RAM 64 Gb ROM» чорного кольору. Далі ОСОБА_3 , зловживаючи довірою та не маючи наміру виконувати умови усної домовленості з ОСОБА_5 , імітуючи конфіденційний дзвінок відійшов від нього, та коли останній відволікся, ОСОБА_3 зайшов за будинок АДРЕСА_2 та разом з телефоном, який отримав шахрайським шляхом, з місця скоєння злочину втік, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 9481 гривня 68 копійок.

Крім того, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан. Відповідно до Указу Президента України №757/2022 від 07.11.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану строком на 90 діб.

Водночас, 14 січня 2023 року приблизно о 07 годині 00 хвилин ОСОБА_3 разом з невстановленою під час досудового розслідування особою, знаходячись у прихожій кімнаті квартири АДРЕСА_3 , здійснювали обряд «посівання» у присутності свідка ОСОБА_6 . Під час виконання обряду ОСОБА_3 побачив на полиці для взуття, що знаходилась у прихожій, відкриту жіночу сумку, в середині якої лежав жіночій гаманець, що належить потерпілій ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного гаманця, реалізуючи який одразу, тобто 14 січня 2023 року приблизно о 07 годині 05 хвилині, знаходячись в прихожій кімнаті квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , діючи умисно, вчиняючи злочин повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, розуміючи, що вчиняє злочин в умовах воєнного стану, вибравши момент, коли свідок ОСОБА_6 та чоловік з яким він прийшов, особа якого під час досудового розслідування не встановлена, відволіклися та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з жіночої сумки гаманець чорного кольору марки «Ver Mari GENUINE LEATHER» вартістю 944 гривні 94 копійки з грошовими коштами в сумі 200 гривень, що належать потерпілій ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_3 з викраденим майном покинув місце скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1144 гривні 94 копійки.

Далі, 14 січня 2023 року приблизно о 07 годині 05 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку № 37 по вул. Гетьманська м. Новомосковська Дніпропетровської області, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з метою подальшого заволодіння майном ОСОБА_7 з вищевказаного гаманця викрав банківську картку банку AT «Перший Український Міжнародний Банк» № НОМЕР_2 на ім`я потерпілої, яка в силу вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію» №2657- ХП від 2 жовтня 1992 року, п.1.56, 1.63 ст.1, п.3 ч.5 ст.32 Закону України «Про платіжні послуги» №1591-IX від 30 червня 2021 року, Положення про порядок дій щодо забезпечення здійснення безготівкових розрахунків, якщо немає засобів зв`язку для виконання міжбанківських платіжних операцій у національній валюті 16 грудня 2022 року №244, є офіційним документом та наділяє майновими правами, та розпорядився нею на власний розсуд.

Крім того, 14 січня 2023 року о 12 годині 20 хвилин в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з використанням банківської картки АТ «Перший Український Міжнародний Банк» № НОМЕР_3 (банківський рахунок НОМЕР_4 ), виданої на ім`я ОСОБА_7 , через термінал магазину «Аврора», розташованого по вул. Спаська будинок № 9-А м. Новомосковськ Дніпропетровської області, намагався таємно провести операцію транзакції зі зняття коштів за покупку товарів на загальну суму 1529 гривень, проте кошти не були зняті з рахунку через блокування банківської картки АТ «Перший Український Міжнародний Банк» № НОМЕР_3 потерпілою ОСОБА_7 . Таким чином, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю підтвердивши, що зазначене в обвинувальному акті повністю відображає обставини скоєних ним кримінальних правопорушень і жодної з них він не оспорює. Показав, що дійсно у вказані в обвинувальному акті дати, час, місце та спосіб він заволодів майном потерпілих, в результаті яких викрадений телефон заклав до ломбарду, отримавши за нього 4200 грн., які витратив на власні потереби, та в подальшому вказав працівникам поліції, куди саме його заклав, які, як йому відомо, повернули потерпілому вказаний телефон. Викрадений у потерпілої гаманець та банківську карту викинув, а гроші витратив на власні потреби, а в подальшому придбав потерпілій новий гаманець, таким чином відшкодувавши їй завдану шкоду. У скоєному щиро кається.

В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєні кримінальні правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень встановленою і його дії належить кваліфікувати:

- по епізоду від 24.12.2022 року - за ч. 2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно;

- по першому епізоду від 14.01.2023 року - за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану;

- по другому епізоду від 14.01.2023 року - за ч.1 ст.357 КК України, як викрадення офіційного документу;

- по третьому епізоду від 14.01.2023 року - за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану;

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що він є особою, що раніше судима, скоєні ним 2 кримінальні правопорушення відносяться до тяжких злочинів, а інші два до - нетяжких, однак обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Крім того, обвинувачений вину визнав повністю, на обліку у лікарів не перебуває (а.п.49,50,51,52,53), за місцем мешкання характеризується задовільно (а.п.48), потерпілі претензій не мають та на суворому покаранні не наполягають (а.п.20,21,22,23).

Щире каяття ОСОБА_3 та добровільне часткове відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_7 , суд визнає як обставини, що пом`якшують його покарання.

При цьому, за третім епізодом від 14.01.2023 року - за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, із урахуванням вимог ч.3 ст.68 КК України,у відповідності до якої за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк покарання не може перевищувати 2/3 максимального строку покарання передбаченого санкцією даної статті особливої частини ККУ, тобто не може перевищувати 5 років 3 місяці (8років:2/3=5 р.3міс.), суд враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність двох обставин, що пом`якшують покарання, вважає за необхідне призначити за даним епізодом покарання із застосуванням ст.69 КК України.

Аналізуючи викладені обставини у їх сукупності, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без ізоляції її від суспільства, у зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання у вигляді обмеження та позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, а саме з випробуванням, строк якого повинен бути максимальним, як було обґрунтовано запропоновано стороною обвинувачення, що буде співрозмірним та достатнім для досягнення мети покарання та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені підлягає вирішенню, згідно з положенням ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.357 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді 4 (чотирьох) років 7 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 визначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази:

- договір про надання фінансового кредиту під заставу №DP-37.70985/0 від 25.12.2022 року, DVD диск з відеозаписом, копії скріншотів з додатку банку "ПУМБ" надані потерпілою ОСОБА_7 , DVD диск з відеозаписом з камер спостереження з магазину "Аврора", оригіал інформації по руху коштів за 14.01.2023 року за рахунком ОСОБА_7 банку "ПУМБ" від 30.03.2023 року, "Х-баланс" у вигляді товарного чеку від 08.03.2023 року - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- гаманець чорного кольору марки «Ver Mari GENUINE LEATHER» - залишити потерпілій ОСОБА_7 .

Копію вироку вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , негайно.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1