Справа № 158/1476/22
Провадження № 1-кп/0158/116/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ківерці кримінальне провадження № 0000420 від 10.09.2021 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калінінград, Росія, жителя АДРЕСА_1 , росіянина, громадянина України, з середньою освітою, вдівця, фізичної-особи підприємця, раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 09 вересня 2021 року близько 13 год. 30 хв., керуючи технічно-справним транспортним засобом, а саме: автомобілем марки "Опель Аскона" р.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись із швидкістю 60-70 км/год. по вул. Чкалова в м. Ківерці, Луцького району, Волинської області, з м. Ківерці в напрямку міста Луцька, поблизу ресторану «Чевермето», що за адресою: м. Ківерці, вул. Чкалова, 1А, в порушення п. п. 10.1, 12.4, 12.9 ( пункт Б), пп. 1.1 п. 34.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, виїхав на смугу зустрічного руху, не надавши при цьому перевагу автомобілю марки "Фольксваген Таурег", р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався на зустріч по своїй смузі руху, допустив з ним зіткнення, внаслідок якого водій автомобіля марки "Фольксваген Таурег", р.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для його загоєння необхідний час більше 21 доби.

Таким чином, у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, являється грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. п. 10.1, 12.4, 12.9 (пункт Б), пп. 1.1 п. 34.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306:

- п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 12.4 у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.;

- п. 12.9 (пункт Б) водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

- пп. 1.1 п. 34.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15.

До початку судового розгляду потерпілою ОСОБА_6 подано цивільний позов, в порядку ст. 128 КПК України, до ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної (майнової) шкоди в розмірі 246 302,86 грн., з яких: 41 638,61 грн. витрат на лікування, 187 164,25 грн. різниця між завданою шкодою автомобілю та страховим відшкодуванням, 2500 грн. витрат на оплату послуг з оцінки завданих збитків, 15 000 грн. витрат з оплати послуг адвоката, та моральної (не майнової) шкоди в розмірі 100 000 грн., завдану скоєним кримінальним правопорушенням. В подальшому подано заяву про зменшення позовних вимог щодо матеріальної шкоди, а саме зменшення позовних вимог до суми 204 664,25 грн. і відмови в частині стягнення матеріальної шкоди заподіяну здоров`ю на суму 41 638,61 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю. Дав суду показання про те, що дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення. Викладені у обвинувальному акті обставини не оспорював. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати та не позбавляти його права керувати транспортними засобами, оскільки внаслідок скоєння ДТП також отримав тілесні ушкодження, у зв`язку з чим без автомобіля йому важко пересуватися, зокрема до місця роботи, що позбавляє його можливого заробітку та відшкодування спричиненої шкоди потерпілій.

Разом з цим, цивільний позов поданий ОСОБА_6 визнає частково, а саме, не погоджується із відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу потерпілої, оскільки сума страхового відшкодування в розмір 129 350 грн. повністю покриває відновлюваний ремонт автомобіля та витрати на оплату послуг з оцінки завданих збитків. Погоджується щодо виплатити 15 000 грн. витрат з оплати послуг адвоката, та відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000 грн., з яких 5000 грн. ним вже були відшкодовані.

Незважаючи на повне визнання вини ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, є доведеною сукупністю доказів, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні надала суду показання про те, що 09.09.2021 близько 13:00 год. рухаючись власним транспортним засобом на автодорозі у напрямку Луцьк-Ківерці, поблизу ресторану «Дубок», здійснила зіткнення із автомобілем під керуванням ОСОБА_4 , котрий раптово виїхав із зустрічної смуги руху, позаду автомобілів, які зупинилися перед поворотом. Внаслідок зіткнення втратила свідомість та була госпіталізована. Зазначила, що спричиненим ДТП їй завдано тілесні ушкодження, проходила тривале лікування, на яке необхідно було значні кошти. У зв`язку з чим, звернулася до суду з цивільним позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Обвинувачений за весь час відшкодував 5000 грн., чого недостатньо. Крім цього, отримала 129 350 грн. страхового відшкодування.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні надав суду показання, що 09 вересня 2021 року був пасажиром автомобіля "Опель Аскона" під керуванням ОСОБА_4 , котрий рухався в напрямку Ківерці-Луцьк, поблизу ресторану «Дубок». Момент зіткнення не бачив так як все відбулося раптово. Зазначив, що ОСОБА_4 рухався зі швидкістю 50 км/год., та почав здійснювати гальмування перед стоячими попереду автомобілями. Розуміючи, що удар неминучий, ОСОБА_4 зробив маневр ліворуч на зустрічну смугу руху, внаслідок чого трапилося ДТП. Тілесних ушкоджень не отримав, так як перебував праворуч на задньому сидінні автомобіля.

Крім показань потерпілої та свідка, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, стверджується іншими доказами у кримінальному провадженні:

витягом з ЄРДР, номер кримінального провадження: 0000420 від 10.09.2021, де вбачається внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (а.с. 127);

протоколом огляду місця події від 09.09.2021 (а.с. 129-131) зі схемою місця ДТП (а.с. 132) та фототаблицею до нього (а.с. 133-134);

протоколом огляду документу (відеозапису) від 14.09.2021, а саме, оптичного диска із відеозаписом відеоспостереження наданого до матеріалів кримінального провадження із відеореєстратора автомобіля, який рухався позаду автомобіля «Фольсваген Таурег» із фототаблицею до нього (а.с. 141-144);

висновком експерта №879 від 22.11.2021 за результатами судово-медичної експертизи, відповідно до якого ОСОБА_6 отримала ушкодження: відкрита не проникаюча черепно-мозкова травма з струсом головного мозку; скальпована рана лобно-тім`яної ділянки голови, підшкірна гематома скронево-тім`яної ділянки голови; забій, підшкірний крововилив внутрішньої поверхні лівого ліктьового суглобу. Дані тілесні ушкодження утворилась внаслідок ДТП, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с. 145-146);

висновком експерта №28 від 18.01.2022 за результатами судово-медичної експертизи, відповідно до якого у ОСОБА_6 було виявлено консолідуючий (стадія зарощення) перелом остистого відростку 7-го шийного хребця з мінімальним зміщенням. Дані тілесні ушкодження утворилась внаслідок ДТП, за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я (а.с. 147-148);

висновком експерта №СЕ-19/103-22/1009-ІТ від 28.04.2022 за результатами судової інженерно-транспортної експертизи, згідно з яким в заданій дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля «Фольсваген Таурег» ОСОБА_6 повинна була діяти у відповідності до вимог п. 12.3 ПДР України, тобто у момент об`єктивного виявлення виїзду зустрічного автомобіля на її смугу руху негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу (а.с. 149-152);

висновком експерта №СЕ-19/103-22/3015-ІТ від 27.05.2022 з фототаблицею до нього, за результатами судової інженерно-транспортної експертизи наданого на дослідження автомобіля «Опель Аскона», згідно з яким непрацездатність робочої гальмової системи у вигляді зламу трубопроводу головного гальмового циліндру та обмеження ходу педалі керування гальмами та непрацездатність системи рульового керування у вигляді затиснення деформованими частинами моторного відсіку рульового валу і згину рульового колеса виникли від час ударного навантаження в момент ДТП (а.с. 153-158);

протоколом проведення слідчого експерименту від 08.07.2022 із схемою до нього, проведеного за участі потерпілої ОСОБА_6 (а.с. 159-163);

протоколом проведення слідчого експерименту від 08.07.2022 із схемою до нього, проведеного за участі свідка ОСОБА_7 (а.с. 164-167);

протоколом проведення слідчого експерименту від 22.07.2022 із фототаблицею до нього, проведеного за участі підозрюваного ОСОБА_4 (а.с. 168-174).

Оцінюючи наведені вище показання потерпілої та свідка, на предмет їх достовірності, суд дійшов висновку, що вони мають чіткий, логічний, послідовний характер, об`єктивно підтверджуються даними проколів слідчих дій, висновками експертів, узгоджуються між собою та іншими доказами.

За таких обставин, суд визнає показання потерпілої та свідка, дані, які містяться у протоколах слідчих дій, висновках експертів, належними, допустимими та достовірними доказами, а їх сукупність такою, що з усією достатністю відповідно до вимог статей 84-86 КПК України підтверджує існування обставин, які відповідно до статті 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.

При цьому, суд наголошує на тому, що будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України, суду надано не було.

З урахуванням викладеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд зазначає, що за змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (ст. 12 КК України). Також, суд ураховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 181), є фізичною-особою підприємцем, позитивно характеризується в орендаря приміщення (а.с. 180), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, та його відношення до вчиненого.

Обставин, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування спричиненої шкоди.

Згідно зі ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд не вбачає жодної.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , а також попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства з призначенням покарання в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності та з обранням додаткового покарання у вигляді позбавленням права керувати транспортними засобами, із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Щодо вирішення питання цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, суд зазначає наступне.

Так, цивільний позивач ОСОБА_6 просить стягнути з ОСОБА_4 на її користь матеріальної (майнової) шкоди в розмірі 204 664,25 грн., з яких: 187 164,25 грн. різниця між завданою шкодою автомобілю та страховим відшкодуванням, 2500 грн. витрат на оплату послуг з оцінки завданих збитків, 15 000 грн. витрат з оплати послуг адвоката, та моральної (не майнової) шкоди в розмірі 100 000 грн.

Відповідно до вимог статті 61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди.

Згідно з частиною 2 статті 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Потерпілою ОСОБА_6 до позовної заяви додано висновок про вартість матеріального збитку до звіту про оцінку транспортного засобу №21/4244 від 05.11.2021 (а.с.49), відповідно з яким вартість матеріального збитку, завданого в наслідок ДТП автомобілю марки «Фольсваген Таурег» становить 316 514, 25 грн.

Також, потерпіла сплатила кошти в розмірі 2500 грн., пов`язані з оцінкою вартості завданих збитків, що стверджується актом виконаних робіт (наданих послуг) від 05.11.2021 (а.с. 50).

Водночас, потерпілій ОСОБА_6 компенсовано страховим відшкодуванням 129 350 грн., в якості компенсації завданих матеріальних збитків, що підтверджується роздруківкою банку (а.с. 95).

Разом з тим, судові витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн., підтверджено цивільними позивачем ОСОБА_6 належними письмовими доказами (а.с. 98-104).

Таким чином, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну (майнову) шкоду в сумі 187 164,25 грн., кошти в розмірі 2500 грн., пов`язані з оцінкою вартості завданих збитків та 15 000 грн. у відшкодування витрат понесених на правничу допомогу.

Твердження обвинуваченого та його захисника про завищення розміру матеріального збитку спричиненому автомобілю потерпілої ОСОБА_6 письмовими доказами не підтвердженні, а висновок про вартість матеріального збитку до звіту про оцінку транспортного засобу №21/4244 від 05.11.2021 належними та допустимими доказами не спростований.

Відшкодування моральної шкоди регулюється статтею 1167 ЦК України, згідно якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Змістом статті 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє транспортним засобом.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає серед іншого й у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Як передбачено частиною 3 статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Також, суд приймає до уваги постанову пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», а саме пункт 9 з якого вбачається, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_6 , суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, форму вини обвинуваченого ОСОБА_4 , його майновий стан, глибину душевних страждань потерпілої, які пов`язанні із отриманням тілесних ушкоджень середньої тяжкості, лікуванням, змінами у її житті, пов`язаними із ушкодженням обличчя внаслідок ДТП, а також вимоги розумності та справедливості, тому вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 , з врахуванням часткового відшкодування шкоди, 45 000 грн. відшкодування моральної шкоди.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди слід задовольнити частково.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати на залучення експертів, за проведення судових інженерно-транспортних експертиз №СЕ-19/103-22/1009-ІТ та №СЕ-19/103-22/3015-ІТ в розмірі 5491 гривень 84 копійки слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Речовими доказами слід розпорядитися відповідно до статті 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню арешт на вилучене в ході проведення огляду місця події 09.09.2021 майно, а саме: автомобіль марки «Опель Аскона», д.н.з. « НОМЕР_1 » та автомобіль марки «Фольсваген Таурег», д.н.з. « НОМЕР_2 », накладений ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 15.09.2021.

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, статтями 12, 50, 65-67 КК України, статтями 7, 17, 22, 26, 124, 368-371, 373-374, 392, 395, 532 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати пов`язані із залученням експерта для проведення судових інженерно-транспортних експертиз в загальній сумі 5491 (п`ять тисяч чотириста дев`яносто однин) гривень 84 копійки.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 187 164 (сто вісімдесят сім тисяч сто шістдесят чотири) грн. 25 коп. у відшкодування завданої матеріальної шкоди, 45 000 (сорок п`ять тисяч) грн. у відшкодування завданої моральної шкоди, 17 500 (сімнадцять тисяч п`ятсот) грн. судових витрат (2500 грн. у відшкодування витрат пов`язаних з оцінкою вартості завданих збитків та 15 000 грн. у відшкодування витрат понесених на правничу допомогу). В іншій частині позовних вимог відмовити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 15.09.2021, на автомобіль марки «Опель Аскона», д.н.з. « НОМЕР_1 » та автомобіль марки «Фольсваген Таурег», д.н.з. « НОМЕР_2 » - скасувати.

Речові докази по справі:

- автомобіль марки «Опель Аскона», д.н.з. « НОМЕР_1 » - повернути власнику ОСОБА_4 ;

- автомобіль марки «Фольсваген Таурег», д.н.з. « НОМЕР_2 », який передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 - залишити у власника;

- оптичний носій (компакт-диск), на якому міститься відеозапис із реєстратора попутного транспортного засобу, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право копію вироку отримати в суді.

Суддя

Ківерцівського районного суду ОСОБА_1