Справа № 201/3818/23
Провадження № 1-кс/201/1350/2023
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, подане під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000448 від 28.03.2023, клопотання слідчого Відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добровілля Васильківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, в останнє 27 липня 2022 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд в Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 121 КК України у кримінальному провадженні № 0000448 від 28.03.2023. В обґрунтування скерованого клопотання зазначено, що у ОСОБА_5 , який 28 березня 2023 року приблизно о 16 годині 00 хвилин перебував в альтанці біля будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті ревнощів до ОСОБА_8 , виник словесний конфлікт з ОСОБА_9 , під час якого ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень, дістав з правої кишені одягнутої на ньому куртки ніж, та тримаючи його в правій руці навідмаш наніс потерпілому ОСОБА_9 один удар в шию справа, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани завушної ділянки праворуч. Крім того у вказаний час та місці у ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, внаслідок словесного конфлікту з ОСОБА_10 , виник злочинний умисел, спрямований на спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння. Так, ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, та тримаючи зазначений ніж в правій руці наніс потерпілому ОСОБА_10 невстановлену досудовим розслідуванням кількість ударів, однак не менше одного, в область грудної клітини зліва, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючих колото-різаних ран грудної клітини, внаслідок чого виник лівобічний пневмоторакс.

На думку сторони обвинувачення, про наявність достатніх підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, свідчить ряд обставин, що повинні враховуватись при обранні запобіжного заходу стосовно підозрюваного, зокрема тяжкість вчиненого ним злочину за ч. 1 ст. 121 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, вагомість наявних доказів про вчинення цього злочину, а також репутація підозрюваного, який офіційно непрацевлаштований, неодружений, немає міцних соціальних зв`язків та раніше неодноразово судимий. З огляду на вказане слідчий вважав, що запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України шляхом застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою без визначення застави, є неможливим.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та наполягав на застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вагомість наявних доказів в матеріалах кримінального провадження підтверджує підозру у вчиненні останнім тяжкого злочину, за яке передбачене покарання до восьми років позбавлення волі. Крім того прокурор просив враховувати репутацію ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий, при цьому на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти кримінальні правопорушення проти життя та здоров`я осіб.

Захисник та підозрюваний під час судового розгляду просили відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обравши до нього більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, посилаючись при цьому на дані про його особу.

Вислухавши думки сторін судового процесу, а також дослідивши зазначене клопотання і долучені до нього матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Метою застосування запобіжного заходу, згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Водночас підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, слідчий суддя виходить з того, що факти, які підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок (рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1994 по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», від 14.03.1984 по справі «Феррарі-Браво проти Італії», від 30.08.1998 по справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства»). Тобто стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 121 КК України. Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій підозрюваного, виходячи з наявних матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про те, що підозра органу досудового розслідування про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 121 КК України не є очевидно необґрунтованою чи явно недопустимою з огляду на сукупність зібраних на даному етапі розслідування матеріалів кримінального провадження, а саме доказів у вигляді: протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; протоколу огляду місця події від 28 березня 2023 року за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 78; протоколом огляду від 28 березня 2023 року за адресою: м. Дніпро, Лоцманський узвіз, 20 а; протоколу огляду від 28 березня 2023 року за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 80; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень; протоколів допиту потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; протоколів допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , чим в сукупності підтверджується причетність ОСОБА_5 до інкримінованих кримінальних правопорушень.

Отже, вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу, зокрема тримання під вартою у відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України як до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Водночас про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що найтяжче із кримінальних правопорушень, за яким кваліфікуються злочинні дії підозрюваного, зокрема за ч. 1 ст. 121 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, максимальна межа санкції якого передбачає покарання у виді позбавленням волі строком на вісім років, у зв`язку із чим зазначена обставина вже сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду та є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування (рішення ЄСПЛ від 26.07.2001 по справі «Ілійков проти Болгарії»), а отже для запобігання спробам здійснити такі дії слід обрати запобіжний захід.

Також слідчий суддя вважає доведеними наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема з огляду на репутацію ОСОБА_5 та наявність у нього судимостей, у тому числі за кримінальні правопорушення проти життя та здоров`я. Доходячи висновку про наявність такого ризику, суд звертає увагу, що ризик не є фактом, а лише ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено у судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність обґрунтовано існує, а тому без застосування відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, не перебуваючи під вартою, ОСОБА_5 зможе вжити заходів для перешкоджання досягнення дієвості цього провадження.

Отже наведені вище обставини дають підстави стверджувати про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності таких ризиків, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень підозрюваним ОСОБА_5 , його вік та стан здоров`я, щодо якого немає відомостей, які б перешкоджали застосуванню цього запобіжного заходу, майновий та сімейний стан підозрюваного, його репутацію, наявність у нього постійного місця проживання, відсутність у нього офіційного місця роботи. Вказані обставини є актуальним, проте не вирішальним при застосуванні запобіжного заходу, оскільки цим не спростовується існування встановлених вище ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України з метою недотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Частиною 3 ст. 176 КПК України передбачено, що слідчий суддя повинен відмовити у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Тобто слідчому, прокурору необхідно під час звернення до слідчого судді обґрунтувати потребу у застосуванні певного запобіжного заходу, при цьому правовою доктриною сформовано, що таку потребу слід вважати як виняткову тоді, коли на підставі наявних у конкретному кримінальному провадженні даних можна із певною вірогідністю стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, відповідно, не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Враховуючи, що прокурором, на момент розгляду клопотання, доведено обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_5 не забезпечить належного виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом.

Таким чином, оцінюючи в сукупності матеріали клопотання, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження і особи підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, то для запобігання ризикам, які обґрунтовані та встановлені в судовому засіданні, необхідним є застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за доцільне згідно з п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183-187, 193-194, 196, 205, 197, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4» строком на 60 (шістдесят) днів.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою є 26 травня 2023 року.

Повний текст ухвали буде проголошено учасникам судового провадження о 16 годині 00 хвилин 31 березня 2023 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1