Справа № 346/733/23
Провадження № 1-в/346/78/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

представника Коломийської ВК № 41: ОСОБА_4 ,

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області в режимі відеоконференції спільне подання начальника ДУ «Коломийська виправна колонія ( № 41)» ОСОБА_6 та голови спостережної комісії Коломийської районної державної адміністрації ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кузнецовськ, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , засудженого вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 05.03.2018 р. за ч. 2 ст. 121, ч.2 ст. 296 КК України до покарання: позбавлення волі строком на 8 років, ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 11.12.2018 р., зараховано у строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з 05 березня 2018 р. по 12 вересня 2018 р. включно, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 05.03.2018 р. ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 121, ч.2 ст. 296 КК України, до покарання: позбавлення волі строком 8 років, ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 11.12.2018 р., засудженому ОСОБА_5 зараховано у строк відбуття покарання, призначеного вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 05.03.2018 року, строк попереднього ув`язнення з 05 березня 2018 р. по 12 вересня 2018 р. включно, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі. Начальник ДУ «Коломийська виправна колонія (№ 41)» та голова спостережної комісії Коломийської районної державної адміністрації звернулись до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі на невідбутий строк, мотивуючи тим, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№ 41)». За час тримання в УВП м. Рівне не допускав порушень вимог режиму утримання, дисциплінарні стягнення не накладались. Заохочення не оголошувались. За час відбування покарання в ДУ «Цуманська виправна колонія (№84)» допускав порушення вимог установленого порядку відбування покарання, один раз застосовувався захід стягнення, який на даний час погашений. Заохочення не оголошувались. За час відбування покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» характеризується з позитивної сторони, працевлаштований у виробничій майстерні, дотримується правил трудового розпорядку, оголошено три заохочення. Виконує роботи по благоустрою установи, приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених. Станом на 24 січня 2023 р. відбув 2/3 призначеного судом строку покарання.

Заслухавши доводи представника Коломийської виправної колонії № 41, думку прокурора, та пояснення засудженого, дослідивши матеріали подання, матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Відповідно до правил ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Таким чином, умовно-дострокове звільнення можливе за умови, якщо засуджений довів своє виправлення. Згідно п.п.1, 2, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто досягнення мети передбаченої ст. 50 КК України. Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 станом на 24 січня 2023 року відбув 2/3 строку призначеного судом покарання, згідно із характеристикою на засудженого, засуджений під час тримання в УВП м. Рівне не допускав порушень вимог режиму утримання, дисциплінарні стягнення не накладались. Заохочення не оголошувались. За час відбування покарання в ДУ «Цуманська виправна колонія (№84)» допускав порушення вимог установленого порядку відбування покарання, один раз застосовувався захід стягнення, який на даний час погашений. Заохочення не оголошувались. З 02.12.2020 року відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)», де працевлаштований різноробочим у виробничій майстерні. Відповідно до довідки про заохочення та стягненння засудженому оголошено 3 заохочення (а.с. 3). Згідно довідки на засудженого, ОСОБА_5 , виконавчі листи щодо нього не поступали (а.с. 4). Відповідно до довідок, ОСОБА_5 працездатний із працевлаштуванням, отримував заробітну плату частково (а.с. 5, 6). З огляду на вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити, з наступних підстав: згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду. Єдиною і достатньою підставою умовно дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання: виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі всього відбування покарання. Під сумлінною поведінкою розуміється не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, а й прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин. Як вбачається з матеріалів подання, засуджений працевлаштований, однак заробітну плату отримував частково, що вбачається з довідок, долучених ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)». 30.11.2021 року засудженому відмовлено у застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення (матеріали особової справи засудженого, а саме а.с. 68-69). За таких обставин, суд приходить до висновку, що вищезазначене свідчить про те, що засуджений ОСОБА_5 не довів сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення, що є підставою для умовно-дострокового звільнення, хоча відбув необхідний строк, призначеного покарання. Тому, зазначені доводи у поданні є необґрунтованими, не підтверджені матеріалами подання, та матеріалами особової справи засудженого. Відповідно до вищевикладеного, суд приходить до висновку, що законних підстав для застосування ст. 81 КК України немає, і у поданні слід відмовити. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.537,539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_5 відмовити. Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів, з дня оголошення, засудженим з часу отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1