Справа №293/291/23
Провадження №1-кп/293/201/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 , ордер серії АМ № 1048899 від 21.03.2023

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Черняхів кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000490 від 16.11.2022 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів, Житомирської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,одруженого, військовослужбовця, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

У відповідності до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відведення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ.

14.03.2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 18 березня 2022 року № 2119-ІХ.

18.04.2022 Указом Президента України №259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 21 квітня 2022 року №7300

17.05.2022 Указом Президента України №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

12.08.2022 Указом Президента України № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України № 2500-ІХ від 15 серпня 2022 року, строк дії такого правового режиму в Україні продовжено з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

25.02.2022 громадянин ОСОБА_5 відповідно до Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" № 69/2022 від 24.02.2022 у зв"язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовчності Збройних сил України та інших військових формувань, призваний на військову службу за призовом під час мобілізації.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.02.2022 № 57 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду стрільця - номера обслуги 2 десантно-штурмовго взводу 4 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу та поставлено на всі види забезпечення.

12.04.2022 наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 9, солдата військової служби за мобілізацією ОСОБА_5 , який призначений наказом командування Десантно-штурмових військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 05.04.2022 № 32-РС, призначений на посаду старшого навідника гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 2 аеромобільної роти 3 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_2 , зарахований до списків особового складу частини та поставлений на всі види забезпечення.

05.08.2023 наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) № 48-РС, солдата ОСОБА_5 переведено на посаду у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 .

Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, перебуваючи на посаді у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, о 08 год. 00 хв. 11.10.2022 не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_2 , що на той момент дислокувалася за адресою: АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 09.02.2023, коли прибув до Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, що за адресою: вул. Дмитра Донцова, 20, м. Житомир чим закінчив вчинення злочину.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_2 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини, правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним не з`явлення вчасно на службу до військової частини та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 інкримінується нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

II. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті. Показав, що дійсно після проходження лікарської військової комісії, у зв"язку з отриманими травмами під час бойових дій, захворів на Covid-19, у зв"язку з чим проходив лікування. Проте зазначив, що про цей факт військову частину не повідомив та після одужання також своєчасно не з"явився у військову частину для подальшого проходження служби та проводив час на власний розсуд. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати. Вказав, що і надалі бажає захищати Батьківщину від збройної агресії країни окупанта та проходити військову службу.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та захисник не оспорюють фактичні обставини провадження, судом установлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення злочину, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Здійснивши допит обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому діяння повністю доведене і вірно кваліфіковане за ч. 5 ст. 407 КК України, а саме як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

ІІІ. Мотиви призначення покарання.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд, призначаючи обвинуваченому покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

При призначенні покарання суд, керуючись вимогами ст. ст. 65-67 КК України враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, ураховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, те, що, відповідно до вимог ст. 12 КК України, він є тяжким, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра,одружений, одружений, має молодий вік, проходив службу у зонах бойових дій, до мобілізації був працевлаштований, обвинувачений критично оцінює свої дій, дійшов висновку, що останньому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 5 ст. 407 КК України.

Водночас суд не бере до уваги негативну характеристику на содлата ОСОБА_6 , видану військовою частиною НОМЕР_2 , оскільки жодних підтверджуючих даних про несумлінне виконання солдатом своїх обов"язків чи притягнення останнього до адміністративної або дисциплінарної відповідальності ні службова картка ні копія військового квитка на солдата ОСОБА_5 не містять.

За наведеного вище, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також те, злочином не завдано значної шкоду державі та суспільству, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання у виді позбавлення волі, тобто без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від нього на підставі ст. 75 КК України, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку він не скоїть нових кримінальних правопорушень (злочинів) та виконає обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Крім того, суд враховує ч. 2 ст. 5 КК України, згідно якої закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, тому застосовує до ОСОБА_5 покарання в межах кваліфікації та санкції статті 407 КК України на дату вчинення даного кримінального правопорушення.

Дана міра покарання відносно обвинуваченого, на думку суду, є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Керуючись ст. 2,7, 100, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

2. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

3. Відповідно до ч. 1 п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4. На підставі ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за засудженим ОСОБА_5 доручити командиру військової частини за місцем проходження служби, а у разі звільнення з військової служби - уповноваженому органу з питань пробації за місцем проживання засудженого.

5. Відповідно до ст. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку, а саме 30.03.2023.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Людмила ЛОСЬ