УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2023 Справа №607/18325/22

Провадження №1-кп/607/823/2023

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Тернополі, кримінальне провадження №0001675 від 26 жовтня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження дії запобіжного заходу, застосованого щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у виді тримання під вартою. Вважає, що продовжують існувати ризики, які визначені при застосуванні обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а строк такого заходу забезпечення кримінального провадження закінчується. Зокрема, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в міру тяжкості покарання яке їм загрожує, заподіяної та не відшкодованої шкоди, віку, соціальних зв`язків, не зможуть дотриматись належної процесуальної поведінки.

Представник потерпілої ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_7 заперечив щодо продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив змінити його на інший більш м`який не пов`язаний з позбавлення волі, або зменшити розмір застави визначений в ухвалі слідчого судді.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали клопотання захисника.

Суд, заслухавши думки сторін кримінального провадження щодо заявлених клопотань, вважає, що клопотання прокурора підлягають задоволенню та обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слід продовжити строк тримання під вартою, враховуючи наступне.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2022 року, під час досудового розслідування відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою; відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2022 року, під час досудового розслідування відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Продовжений строк вказаних запобіжних заходів закінчується 17 лютого 2023 року.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якими суд керується в силу вимог ч. 2 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності справжніх ознак того, що цього дійсно вимагає інтерес суспільства, який не зважаючи на існування презумпції невинуватості переважає правило про забезпечення права на свободу, закріплене в статті 5 Конвенції.

Отже, вирішуючи питання щодо необхідності продовження застосованого відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд оцінює та враховує: тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється обвинувачений, наявність претензій майнового характеру у потерпілої до обвинуваченого, що відображається у цивільному позові;дані про особу обвинуваченого: його вік, відсутність у нього законного джерела доходу, зареєстрованого місця проживання, міцних соціальних зв`язків.

Враховуючи, що наявні відповідні і достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, не зникли та з плином часу не змінилися, оскільки є підстави вважати, що він може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків та обвинувачену у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 є виправданим заходом, оскільки справжній інтерес суспільства, який полягає у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого на свободу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор, дають відповідні і достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого на строк, що не перевищує 60 днів.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження застосованого відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд оцінює та враховує: тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченій, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання її винуватою; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється обвинувачена, наявність претензій майнового характеру у потерпілої до обвинуваченої, що відображається у цивільному позові; дані про особу обвинуваченої: її вік, відсутність у неї законного джерела доходу, зареєстрованого місця проживання, міцних соціальних зв`язків.

Враховуючи, що наявні відповідні і достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, не зникли та з плином часу не змінилися, оскільки є підстави вважати, що вона може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків та обвинуваченого у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 є виправданим заходом, оскільки справжній інтерес суспільства, який полягає у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченої на свободу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченої, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор, дають відповідні і достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_6 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого на строк, що не перевищує 60 днів.

У зв`язку із цим, суд вважає, що клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі або зменшення розміру застави до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 199, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі або зменшення розміру застави відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 14 квітня 2023 року до 23 год. 59 хв.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 14 квітня 2023 року до 23 год. 59 хв.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити начальнику Чортківської установи виконання покарань (№ 26), для відому та виконання в частині застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду, в частині застосованих запобіжних заходів у виді тримання під вартою, може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддяОСОБА_1