Справа № 159/4654/22
Провадження № 1-кп/159/156/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000839 від 23.09.2022 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нововодимирівка Голопристанського району Херсонської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що має судимість:

- 02.11.2021 засудженого Голопристанським районним судом Херсонської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 , 23 вересня 2022 року близько 01 год. 00 хв., в умовах воєнного стану, що діє на підставі Закону України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», перебуваючи в залі очікування залізничного вокзалу станції Ковель, що розташований за адресою: Волинська область, м.Ковель, вул.Ветеранів, 1А, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись умислом на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що його дії є таємними для інших осіб, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, з дорожньої сумки належної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повторно, таємно викрав туалетну воду «Millennium pour homme», що для потерпілого майнової цінності не становить, шкіряну барсетку вартімтю 105 гривень, в середені якої знаходились грошові кошти в сумі 1785 гривень 50 копійок, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 , майнової шкоди на загальну суму 1890 гривень 50 копійок.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненному повторно, в умовах воєнного стану, обвинуваченийОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.4 ст.185 КК України.

Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиро кається і прохає суворо не карати. Підтвердив обставини викладенні в обвинуваченні та пояснив, що він скориставшись неуважністю потерпілого вчинив крадіжку його майна, перелік якого зазначено в обвинувачені.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив факт крадіжки його майна при обставинах викладених в обвинуваченні. Зважаючи на вік обвинуваченого та відшкодування викраденого майна, він будь яких претензій не має та прохає обвинуваченого суворо не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину), погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а інші учасники кримінального провадження не мають жодних заперечень щодо встановлених обставин, при цьому позиція учасників кримінального провадження є добровільною, суд вважає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення і винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставини справи та особу винного у їх сукупності.

У відповідності до ч.1 ст.69 КК України за наявністю кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу або перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання не зазначеного у санкції статті Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить визнання своєї вини, щире каяття у скоєному, фактичне добровільне відшкодування завданого збитку, а також те, що він є внутрішньо-переміщеною особою внаслідок активних бойових дій та окупацією російськими військами населеного пункту в якому він постійно проживав, тобто є особою, яка поза її волею перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Обтяжуючих покарання обставин, суд не вбачає.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст.69 КК України.

Саме таке покарання, на переконання суду, буде виваженим, відповідатиме як особі обвинуваченого так і фактично скоєному, а також буде справедливим, при цьому враховує вік обвинуваченого, його сімейний стан, порівняно незначну суму викраденого та позицію потерпілого щодо призначення менш суворого покарання.

Вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 02.11.2021 обвинуваченого ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільненого від призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а тому остаточне покарання підлягає призначеню з врахуванням даного вироку.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.

Процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого, а доля речових доказів вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд, -

ухвалив :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 02.11.2021 та остаточно визначити до відбуття 2 (два) роки 2 (місяці) позбавлення волі.

Початок відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, тобто з 23 вересня 2021 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній утримання під вартою.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 (дванадцять) копійок.

Речові докази у справі, а саме:

- грошові кошти: номіналом 200 гривень 8 шт., номіналом 100 гривень 1 шт., номіналом 20 гривень 2 шт., номіналом 5 гривень 7 шт., номіналом 2 гривні 6 шт., номіналом 1 гривня 6 шт., монету 10 гривень 3 шт., монету 5 гривень 1 шт., мотену 2 гривні 3 шт., монету 1 гривня 4 шт., монету 50 копійок 4 шт.;

- флакон чорного кольору «Millennium pour homme» (туалетна вода);

- мобільний телефон марки «ZTE Blade A3»;

- шкіряну барсетку коричневого кольору, які належать потерпілому ОСОБА_6 і знаходяться в камері схову речових доказів Ковельського РУП ГУНП у Волинській області повернути останньому, скасувавши накладений на них арешт відповідно до Ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29.09.2022.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_7