Справа № 199/5165/22
ВИРОК

іменем України

12.01.2023 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий: суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

прокурор - ОСОБА_3

обвинувачений - ОСОБА_4

захисник - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпрі в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000065 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова, Харківської області, громадянина України, з не повною середньою освітою, не працюючого офіційно, не одруженого, маючого малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 . Судимого 07.09.2021 на підставі вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області за ч. 1 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 5 років обмеження волі з іспитовим строком 3 роки, який ухвалою Полтавського апеляційного суду від 15.08.2022 року змінений в частині призначеного покарання. Призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.11.2022 року несплачену суму штрафу в розмірі 17000 гривень замінено покаранням у вигляді громадських робіт строком 240 годин, покарання не відбуто,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 15 та ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , який судимий за умисний корисливий злочин проти власності, судимість не знята та непогашена, раніше працював у ТОВ «Лозівський ковальсько-механічний завод» розташованого за адресою: Харківська обл, м. Лозова, вул. Свободи, 24, в одному із цеху на посаді учня токаря-розточувальника, у зв`язку із чим йому було достовірно відомо, що в одному з цехів розташовані верстати до складу яких входять мідні трубки, та у останнього в невстановлений час, з корисливого мотиву, виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєне повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел на повторне скоєння крадіжки чужого майна ОСОБА_4 , який не відбув покарання за попереднім вироком суду, 28.01.2022 близько 07:00 проник на територію ТОВ «ЛКМЗ» через КПП №3 за допомогою раніше отриманого пропуску, який у нього залишився після звільнення, та в подальшому проник до механозбірного цеху.

Перебуваючи в даному цеху ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому, та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, діючи повторно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, із приміщення вищевказаного цеху, намагався таємно викрасти чуже майно (крадіжка), яке належить ТОВ «Лозівський ковальсько-механічний завод», а саме з агрегатного верстату АМ15812 інв. №23890, агрегатного верстату АМ15818 інв. №213901, спец.карусельно-фрезерного верстату ГФ2210Н103 інв. №23857, вертикально-фрезерного верстату 6550 інв. №21564, вертикально-свердлильного верстату 2Н125 інв. №2437, агрегатного верстату АГАМ 14708 інв. №23555, вертикально-свердлильного верстату 2Н150 інв. №21621 мідні трубки загальною вагою 4 кг 485 грам, загальною вартістю 1014 гривень 73 копійки.

Однак ОСОБА_4 , який виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця розпорядитися зазначеними чужим майном не зміг, оскільки був затриманий працівником заводу ТОВ «ЛКМЗ» ОСОБА_7 та кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_4 .

За згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 правопорушення, які ніким не оспорюються і на підставі ч.3 ст.349 КПК обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю. Фактичні обставини кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, не оспорював та не заперечував. Суду показав, що він 07.09.2021 року був засуджений за крадіжку.

Дійсно, за обставинами, часом та місцем, викладених в обвинувальному акті, він 28.01.2022 близько 07:00, за допомогою свого пропуску, який на здав до відділу кадрів при звільненні, з метою крадіжки проник на територію ТОВ «ЛКМЗ» через КПП №3, розташованого за адресою: Харківська обл., м. Лозова, вул.Свободи, 24, а потім проник в цех, звідки намагався викрасти з верстаків мідні трубки загальною вагою 4 кг 485 грам, але був затриманий працівником заводу ТОВ «ЛКМЗ».

Крадіжку намагався скоїти у зв`язку з скрутним матеріальним становищем.

Представник потерпілого ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, надав заяву, відповідно до якої просив проводити судовий розгляд без його участі. Не заперечував проти розгляду кримінального провадження у порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.337, п.1,2,3,4 ч.1 ст.368 КПК України, суд вважає, що мало місце діяння, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_4 , це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та ОСОБА_4 винен у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, що підтверджується доказами, отриманими під час кримінального провадження, та долученими судом.

Оцінюючи докази, суд вважає, що дії ОСОБА_4 повинні бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 та ч. 3 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого приміщення, вчинені повторно, оскільки обвинувачений, який виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, розпорядитися чужим майном не зміг, оскільки був затриманий на місці скоєння кримінального правопорушення яке не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_4 .

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справі «Езе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09.10.2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Відповідно до положень ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

ОСОБА_4 скоїв умисний тяжкий корисливий злочин проти власності, який має підвищену суспільну небезпеку, не відбувши покарання за попереднім вироком суду.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлені і на такі обставини сторона обвинувачення не посилається.

Суд, призначаючи покарання, враховує обставини, що пом`якшують покарання: ОСОБА_4 провину визнав повністю; можлива заподіяна шкода для потерпілого не настала, оскільки майном обвинувачений не зміг розпорядитися так як злочин не було доведено до кінця; останній щиро каявся та дав критичну оцінку своєї злочинної поведінки шляхом повного визнання вини і готов нести кримінальну відповідальність; добровільно своїми діями оказав допомогу на досудовому розслідуванні і суду у виясненні обставин скоєння кримінального правопорушення, які мають суттєве значення для повного його розкриття, повідомивши про обставини, час та місце скоєння кримінального правопорушення.

Суд також враховує досліджені письмові документи про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не відбув покарання за попереднім вироком суду за умисний корисливий злочин, та має непогашену, не зняту судимість за скоєння аналогічного умисного корисливого злочину проти власності, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, він не зробив належних висновків для себе, на шлях виправлення не став, не працює та не навчається, характеризується негативно, оскільки був звільнений з місця роботи за систематичне порушення трудової дисципліни за прогули, має реєстрацію та постійне місце проживання, схильний до вживання спиртних напоїв, неодружений, має малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на обліку лікаря нарколога та був знятий з обліку.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 244 від 21.06.2022 року ОСОБА_4 на хронічне психічне захворювання, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, недоумство, іншій хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляє раніше і виявляє в теперішній час легку розумову відсталість. Психічні й поведінкові розлади в наслідок виживання алкоголю, стан залежності. Іспитований у період часу, до якого відносяться інкриміноване йому діяння, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом іспитований у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Встановлені судом фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 злочину, наведені обставини про його особу, дають підстави для висновку про антисоціальну спрямованість особи обвинуваченого та усталеність його протиправної поведінки, а також про те, що він зневажливо ставиться до суспільства та встановлених у ньому правил, і є особою зухвалою та схильною до вирішення своїх життєвих проблем, в тому числі матеріального характеру, шляхом вчинення умисних корисливих злочинів проти власності.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання призначене із застосуванням вимог ст.ст. 71 та 72 КК України у вигляді позбавлення волі на певний строк, оскільки менш суворі види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети, підстави для призначення більш суворих видів покарання судом не встановлені і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

З огляду на викладене, слід врахувати, що притягнення у минулому обвинуваченого ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, наявність покарання, яке не відбуте обвинуваченим за попереднім вироком суду, свідчить про небажання перевиховуватись та унеможливлює застосування ст. 69 КК України до засудженого (ВС/ККС у справі № 724/1535/19 від 30.06.2020), або його звільнення від відбування покарання з випробуванням із застосуванням вимоги ст. 75 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-22/3390-ТВ від 14.02.2022 року з боку Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати у розмірі 514,86 гривень.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Також, за даним кримінальним провадження підлягає скасуванню арешт майна рюкзак з фрагментами мідних трубок вагою 4 кг. 485 гр., який накладений на підставі ухвали слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.02.2022 року

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст.368-371,373,374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, тобто за сукупності вироків, та п.п). Г п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, частково, у вигляді 10 днів позбавлення волі, приєднати покарання не відбуте ОСОБА_4 за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.09.2021 року, та остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та 10 днів.

Початок строку відбуття покарання відраховувати з моменту приведення вироку до виконання та затримання ОСОБА_4 органом поліції.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-22/3390-ТВ від 14.02.2022 року з боку Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати у розмірі 514,86 гривень.

Скасувати арешт майна рюкзак з фрагментами мідних трубок вагою 4 кг. 485 гр., який накладений на підставі ухвали слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.02.2022 року.

Відповідно до п.1 ч.6 ст.100 КПК України: мідні трубки загальною вагою 4 кг 485 гр повернути за належністю потерпілому.

Обвинувачений, захисник, прокурор, представник потерпілого мають право подати скаргу на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська до Дніпровського апеляційного суду

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Учасникам судового провадження, які не були присутні при проголошенні резолютивної частини вироку, направити копію повного тексту вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку (ч. 7 ст. 376 КПК України).

Головуючий суддя: ОСОБА_1