Справа № 308/8527/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.01.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/321/22, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.05.2022.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Нове Давидково, Мукачівського району, українець, громадянин України, непрацюючий, одружений, мешканець АДРЕСА_1 , несудимий, засуджений:
- за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 03 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Закарпатського НДЕКЦ МВС України судові витрати по справі в розмірі 474 (чотириста сімдесят чотири) грн 56 коп. за проведену в кримінальному проваджені експертизу.
Речовий доказ: моторолер марки «QINGQi» модель «QM 125- Т-G», сірого кольору, який знаходиться на зберіганні ОСОБА_9 , залишено останньому.
Згідно вироку ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
19.07.2017 у період часу з 02 год по 06 год ОСОБА_7 , перебуваючи в с. Червоне Ужгородського району, діючи таємно, з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих спонукань та з метою протиправного вилучення у власника всупереч його волі транспортного засобу, відчинивши засув на воротах з вулиці, відкрив їх та проник на огороджену територію дворового господарства громадянки ОСОБА_9 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , звідки незаконно заволодів належним останній моторолером марки «QINGQi», моделі «QM 125- Т-G», д.н.з. НОМЕР_1 , який раніше був у використанні та знаходився на вулиці біля гаражного приміщення, викотивши його з подвір`я на вулицю, та в подальшому транспортував з місця вчинення злочину у невідомому напрямку з метою обернення вказаного викраденого транспортного засобу на свою користь для тривалого
В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки є занадто суворим. Судом не враховано, як пом`якшуючі покарання обставини щире каяття та повне відшкодування заподіяної злочином шкоди, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання. Також не враховано і те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, одружений, на обліках у лікарів нарколога й психіатра не перебуває. Зазначене, на його думку, давало суду підстави для призначення менш суворого покарання, з передбачених санкцією статті, за якою його засуджено. Просить вирок змінити в частині застосування положень ст. 75 КК України, визначивши обвинуваченому іспитовий строк тривалістю 01 рік.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності обвинуваченого, захисника потерпілого, неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності вказаних осіб береться до уваги те, що: вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи; клопотань чи заяв про відкладення її розгляду не подавали; в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, апеляційним судом обов`язковість явки обвинуваченого, потерпілого на розгляд апеляційної скарги не визнавалась.
Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, основні доводи апеляційної скарги, заперечення прокурора щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає з таких підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення у кримінальному провадженні є актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією України принципу верховенства права. Тому суду слід неухильно додержуватись вимог про законність, обґрунтованість та вмотивованість вироку і ухвали в кримінальному провадженні.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як встановлено матеріалами кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_7 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги те, що прокурор, потерпіла та обвинувачений не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини
провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 цього Кодексу, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, а тому апеляційним судом у відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України такі не перевіряються.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 289 КК України кваліфіковані правильно.
Тому, вирок переглядається у межах доводів апеляційної скарги, тобто в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання.
Доводи апеляційної скарги про те, що обвинуваченому ОСОБА_7 призначено занадто суворе покарання, колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Згідно із загальними засадами призначення покарання, визначеними статтею 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», увагу суддів звернуто на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку, і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Згідно п. 2 вказаної постанови, усі питання пов`язані із призначенням покарання, мають бути належним чином мотивовані у вироку.
Поняття судової дискреції (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи з цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання вимоги вказаних вище статей кримінального закону, а також рекомендацій Пленуму ВСУ були дотримані й у достатній мірі враховано характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі її покарання обставини.
З вироку вбачається, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання враховано те, що передбачене ч. 2 ст. 289 КК України кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів; дані про особу обвинуваченого, який одружений, непрацюючий, немає утриманців; обставини, що пом`якшують покарання щире каяття у вчиненому та повне відшкодування заподіяної злочином шкоди; обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Тому колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 обґрунтовано призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років із звільненням від його відбування з іспитовим строком на 03 (три) роки та покладенням передбачених ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків.
Призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 289 КК України та без призначення додаткового покарання, а також встановлений судом іспитовий строк колегія суддів вважає такими, що відповідають як характеру та ступеню вчинених ОСОБА_7 кримінально-карних діянь, так і особі обвинуваченого, є необхідними і достатніми для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами, а також сприятимуть досягненню основної мети виховання його в дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
З врахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано як пом`якшуючі покарання обставини щире каяття та повне відшкодування заподіяної злочином шкоди, - апеляційний суд відхиляє як такі, що жодним чином не впливають на вид та розмір призначеного ОСОБА_7 покарання, у тому числі й іспитового строку, а також не дають підстав для встановлення меншого розміру іспитового строку, як і наведені в апеляційній скарзі дані про особу обвинуваченого, такі як відсутність судимості та даних про перебування на обліках у лікарів нарколога й психіатра.
Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на законність та обґрунтованість ухваленого у кримінальному провадженні судового рішення (вироку), та які б слугували безумовною підставою для його скасування, у тому числі й із призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.
Тому, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а вирок як законний та обґрунтований підлягає залишенню без змін.
При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.05.2022 щодо ОСОБА_10 ,- без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді