Провадження № 1-кс/760/5286/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого в ОВС СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , прокурора першого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в оВС СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 ,

про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000063 від 31 березня 2022 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.1 ст.438 КК України,
В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування, в якому слідчий просить надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000063 від 31 березня 2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, військовослужбовця збройних сил Російської Федерації.

В обґрунтування клопотання зазначає, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000063, внесеного 31.03.2022 до ЄРДР, в якому військовослужбовців НОМЕР_1 окремої мотострілецької бригади НОМЕР_2 загальновійськової армії Східного військового округу ЗС РФ ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Зокрема, 22.08.2022 ОСОБА_7 повідомлено про те, що він обґрунтовано підозрюється у жорстокому поводженні з цивільним населенням, забороненому, зокрема, ст.ст.27,32 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року, ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 8 червня 1977 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, вчиненому групою осіб, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Зазначений злочин вчинений ОСОБА_7 за таких обставин.

Досудовим розслідуванням установлено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем збройних сил Російської Федерації, в порушення Конституції та законів України, 02.03.2022, перебуваючи на території Київського гольф-клубу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », фактично розташованому у селі Гавронщина Макарівської об`єднаної територіальної громади Бучанського району Київської області, вчинив злочин проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, який виразився в наступному.

24.10.1945 набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26.06.1945, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН).

До складу ООН увійшли Українська Радянська Соціалістична Республіка (з 24.08.1991 змінено назву на Україна), Союз Радянських Соціалістичних Республік (з 24.12.1991 змінено назву на Російська Федерація) та ще 49 країн-засновниць, а в подальшому до вказаної міжнародної організації були прийняті інші країни світу.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Статуту ООН, всі Члени ООН утримуються в їх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним з Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав, прийнятою резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 № 36/103, враховуючи положення Статуту загалом та приймаючи до уваги резолюції: від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), що містять Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки; від 21.12.1965 №2131 (ХХ), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та обмеження їх суверенітету та від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, - установлено, що ні одна з держав не має право здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації; здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, у статтях 1-5 Декларації Генеральної Асамблеї ООН від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ) серед іншого визначено, що агресією є застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної та політичної незалежності іншої держави; застосування збройної сили державою першою в порушення Статуту ООН є перш за все свідченням акту агресії.

Будь-яке з наступних дій, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії, зокрема:

- вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не носила, що є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;

- бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

- блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

- напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські і повітряні флоти іншої держави;

- застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за згодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;

- засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, що носять настільки серйозний характер, що це рівнозначно переліченим вище актам.

24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно вказаного документу, територія України є неподільною та недоторканною.

Жодні міркування будь-якого характеру, з політичних, економічних, військових чи інших причин, не можуть слугувати виправданням агресії.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

Згідно з п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні їх зобов`язання згідно з принципами Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язались утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.

31.05.1997, відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань по Заключному акту Наради з безпеки і співробітництва в Європі, Україна та Російська Федерація уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (ратифікований Законом України від 14.01.1998 №13/98-ВР та Федеральним Законом Російської Федерації від 02.03.1999 № 42 ФЗ). Відповідно до ст.ст. 2-3 зазначеного договору, Російська Федерація зобов`язалась поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та будівництво відносин на основі принципів взаємної поваги, суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або загрози силою, включаючи економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Статтями 1-3 Конституції України, яка прийнята Верховною Радою України 28.06.1996, визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статті 3, 27 Конституції України визначають, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека є найвищою соціальною цінністю та ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування.

Як зазначено у ст. 1 Закону України «Про оборону України», збройна агресія застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Збройною агресією проти України вважається будь-яка з таких дій, зокрема:

- вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України;

- блокада портів, узбережжя або повітряного простору, порушення комунікацій України збройними силами іншої держави або групи держав;

- напад збройних сил іншої держави або групи держав на військові сухопутні, морські чи повітряні сили або цивільні морські чи повітряні флоти України;

- засилання іншою державою або від її імені озброєних груп регулярних або нерегулярних сил, що вчиняють акти застосування збройної агресії.

Згідно зі статтею 8 Римського статуту міжнародного кримінального суду: «военные преступления означают серьёзные нарушения Женевских конвенций от 12 августа 1949 года, а именно любое из следующих деяний против лиц или имущества, охраняемых согласно положениям соответствующей Женевской конвенции».

Указані Женевські конвенції ратифіковано Указом Президії Верховної Ради УРСР від 03.07.1954.

Закони та звичаї війни під час міжнародного конфлікту передбачені, зокрема, Додатковим протоколом, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І) від 08.06.1977 (ратифіковано із заявою Указом Президії Верховної Ради УРСР № 7960-XI від 18.08.1989) до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року.

Частиною 1 ст.27 Конвенції визначено, що особи, що перебувають під захистом, мають право за будь-яких обставин, на особисту повагу, повагу до своєї честі, права на сім`ю, їхніх релігійних переконань та обрядів, звичок та звичаїв. До них завжди слід ставитися гуманно й захищати їх, зокрема, від будь-якого акту насильства чи залякування, від образ та цікавості натовпу.

Статтею 32 Конвенції закріплено, що Високі Договірні Сторони спеціально дають згоду на те, що їм забороняється застосування будь-яких заходів, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою. Ця заборона поширюється не лише на вбивства, тортури, тілесні покарання, калічення та медичні чи наукові досліди, які не викликані потребою лікування особи, що перебуває під захистом, а й на будь-яке інше брутальне поводження з боку як цивільних, так і військових властей.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 8 червня 1977 року, тією мірою, якою їх торкається ситуація, зазначена у статті 1 цього Протоколу, з особами, які перебувають під владою сторони, що бере участь у конфлікті, і не користуються сприятливим ставленням згідно з Конвенціями або згідно з цим Протоколом, за всіх обставин поводяться гуманно, і вони, як мінімум, користуються захистом, передбаченим у цій статті, без будь-якої несприятливої різниці, заснованої на ознаках раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії чи віросповідання, політичних або інших переконань, національного чи соціального походження, майнового стану, народження чи іншого статусу або на яких-небудь інших подібних критеріях. Кожна сторона має з повагою ставитися до особи, честі, переконань та релігійних обрядів усіх таких осіб.

Заборонені й будуть залишатися забороненими в будь-який час і в будь-якому місці такі дії, незалежно від того, чиняться вони представниками цивільних чи воєнних органів:

a) насильство над життям, здоров`ям і фізичним та психічним станом осіб, зокрема: катування всіх видів - фізичні чи психічні; тілесні покарання.

b) знущання над людською гідністю, зокрема, принижуюче й образливе поводження, примус до проституції чи непристойне посягання в будь-якій його формі;

c) взяття заручників;

d) колективне покарання;

e) погрози вчинити будь-яку з вищезазначених дій.

У порушення законодавства України та вищевказаних норм міжнародного гуманітарного права, які визначають закони та звичаї війни, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 24 лютого 2022 року, о 05 годині, Президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.

Надалі Збройними Силами РФ (далі ЗС РФ), що діяли за наказом керівництва РФ та ЗС РФ, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах та складах Збройних сил України (далі - ЗСУ), а також підрозділам ЗС та інших військових формувань України, після чого ЗС РФ скоєно вторгнення на територію суверенної держави Україна.

У зв`язку з чим Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.22 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

В подальшому воєнний стан продовжено:

- Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

- Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

- Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

У свою чергу, досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи військовослужбовцем, рядовим ЗС РФ, за спеціальністю снайпер стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти НОМЕР_1 окремої мотострілецької бригади НОМЕР_2 загальновійськової армії Східного військового округу ЗС РФ, з метою насильницької зміни меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, з невстановлених мотивів, за попередньою змовою, усвідомлюючи, що агресія проти України та її жителів організована і здійснюється представниками влади РФ та ЗС РФ, які діють в порушення вищевказаних нормативних правових актів, виконуючи злочинні накази, приймав безпосередню участь у актах збройної агресії на території України, зокрема села Гавронщина Макарівської об`єднаної територіальної громади Бучанського району Київської області.

У період часу з 27.02.2022 по 07.03.2022 громадянин Російської Федерації ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем ЗС РФ, перебуваючи на території окупованого військовослужбовцями збройних сил та представниками інших силових відомств Російської Федерації села Гавронщина Макарівської об`єднаної територіальної громади Бучанського району Київської області, вчиняв злочинні дії направлені на жорстоке поводження з цивільною особою ОСОБА_10 , зокрема, насильство над здоров`ям, фізичним та психічним станом потерпілого, не забезпечував постачання його продовольством і питною водою, умовами для збереження здоров`я і додержання гігієни, а також не надавав захист від суворих кліматичних умов і небезпек збройного конфлікту.

Так, громадянин Російської Федерації ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем ЗС РФ та відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Федерального закону Російської Федерації «О воинской обязанности и военной службе» від 28.03.1998 (Правовой основой воинской обязанности и военной службы являются Конституция Российской Федерации, настоящий Федеральный закон, другие федеральные законы и иные нормативные правовые акты Российской Федерации, регулирующие вопросы обороны, воинской обязанности, военной службы и статуса военнослужащих, международные договоры Российской Федерации), був обізнаний із законами та звичаями війни, передбаченими та закріпленими в положеннях міжнародного гуманітарного права, тобто вчиняючи протиправні дії, чітко усвідомлював їх злочинність.

Зокрема, 02.03.2022, приблизно о другій половині доби (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи неподалік блокпосту Київського гольф-клубу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у АДРЕСА_1 , за географічними координатами по широті 50 градусів 29 хвилин 33 секунди, по довготі 29 градусів 50 хвилин 60 секунд, достовірно знаючи, що на території гольф-клубу перебувають цивільні особи, розуміючи приналежність ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до обслуговуючого персоналу гольф-клубу (охоронець), тобто цивільних осіб, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з іншими 7-ма військовослужбовцями ЗС РФ, до складу яких входив ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , будучи озброєними вогнепальною зброєю, із застосуванням фізичного впливу та погроз подавили волю та спроможність до опору ОСОБА_10 і провели його особистий обшук. У ході обшуку у ОСОБА_10 виявили мобільний телефон, де у месенджері знайшли переписку між ОСОБА_10 та його рідною сестрою ОСОБА_11 , у якій він висловлював свою проукраїнську позицію. Після цього, ОСОБА_7 , разом з іншими 7-ма військовослужбовцями ЗС РФ, до складу яких входив ОСОБА_9 , будучи озброєними вогнепальною зброєю, із застосуванням фізичного впливу та погроз подавили волю та спроможність до опору ОСОБА_10 і незаконно позбавили волі останнього.

Попередньо зав`язавши ОСОБА_10 очі та руки, зазначені військовослужбовці ЗС РФ розмістили його на території Київського гольф-клубу «GolfStream»: за адресою АДРЕСА_2 , де помістили ОСОБА_10 у яму, вириту у землі, та закопали повністю під землю, так що останній не мав доступу до повітря.

У подальшому, приблизно через 2-3 хвилини, з метою збереження життя ОСОБА_10 , останнього розкопали з під землі і прив`язали до дерева (географічні координати по широті 50 градусів 29 хвилин 54 секунди, і довгота 29 градусів 49 хвилин 60 секунд), де утримували із зав`язаними руками, ногами, очима до 04.03.2022, не надаючи змоги залишити місце перебування та позбавивши можливості задовольняти базові потреби у їжі, воді, особистій гігієні, належному захисті від суворих кліматичних умов, чим вчинили жорстоке поводження з цивільною особою.

Після цього, 04.03.2022 військовослужбовці ЗС РФ, серед яких були ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , перемістили ОСОБА_10 із зав`язаними руками, ногами, очима у яму, вириту у землі на території Київського гольф-клубу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (географічні координати по широті 50 градусів 29 хвилин 54 секунди, по довготі 29 градусів 50 хвили 1 секунда), де утримували, також не надаючи змоги залишити місце перебування та задовольняти базові потреби у їжі, воді, особистій гігієні, належному захисті від суворих кліматичних умов, чим вчинили жорстоке поводження з цивільною особою.

Того ж дня, 04.03.2022, о другій половині доби, ОСОБА_10 розв`язав руки, ноги, очі і намагався втекти з неволі, однак, військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 помітив ОСОБА_10 і погрожуючи вогнепальною зброєю автоматом, подавив волю та спроможність до опору останнього, наказав йому повернутись у яму і лягти обличчям до землі. Далі, ОСОБА_8 спустився у яму, де лежав ОСОБА_10 обличчям до землі, і туго зав`язав останньому мотузкою руки, ноги, і пов`язку на очі. Тоді ж, ОСОБА_8 , переконавшись у неспроможності полоненого ОСОБА_10 чинити опір, завдав останньому сильний удар важким тупим предметом в область спини по ребрам, чим заподіяв останньому тілесних ушкоджень та фізичних страждань.

05.03.2022 о другій половині доби, ОСОБА_10 розв`язав руки, ноги, очі і намагався втекти з неволі, однак, військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_7 помітив ОСОБА_10 і погрожуючи вогнепальною зброєю автоматом, подавив волю та спроможність до опору останнього, наказав йому повернутись у яму і лягти обличчям до землі. Далі, ОСОБА_7 спустився у яму, де лежав ОСОБА_10 обличчям до землі, і туго зав`язав останньому мотузкою руки, ноги, і пов`язку на очі. Тоді ж, ОСОБА_7 , переконавшись у неспроможності полоненого ОСОБА_10 чинити опір, завдав останньому кілька сильних ударів тупим предметом в область кінцівок ніг, чим заподіяв останньому тілесних ушкоджень та фізичних страждань.

06.03.2022 о другій половині доби, ОСОБА_10 розв`язав руки, ноги, очі і намагався втекти з неволі, однак, військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_9 , обіймаючи посаду командира стрілецького відділення (снайперів) стрілецького взводу стрілецької роти НОМЕР_1 окремої мотострілецької бригади НОМЕР_2 загальновійськової армії Східного військового округу ЗС РФ помітив ОСОБА_10 і погрожуючи вогнепальною зброєю автоматом, подавив волю та спроможність до опору останнього, наказав йому повернутись у яму і лягти обличчям до землі. Далі, ОСОБА_9 спустився у яму, де лежав ОСОБА_10 обличчям до землі, і туго зав`язав останньому мотузкою руки, ноги, і пов`язку на очі. Тоді ж, ОСОБА_9 , переконавшись у неспроможності полоненого ОСОБА_10 чинити опір, завдав останньому кілька сильних ударів тупим предметом в область кінцівок ніг, чим заподіяв останньому тілесних ушкоджень та фізичних страждань.

07.03.2022, приблизно о першій половині доби, під час артилерійського обстрілу позицій ЗС РФ, розташованих на території Київського гольф-клубу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСОБА_10 втік з місця, де його утримували у період часу з 02.03.2022 до 07.03.2022 військовослужбовці ЗС РФ, зокрема, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , не надаючи змоги залишити місце перебування та задовольняти базові потреби у їжі, воді, особистій гігієні, належному захисті від суворих кліматичних умов та завдаючи тілесних ушкоджень, чим вчинили жорстоке поводження з цивільною особою у вигляді насильства над здоров`ям, фізичним та психічним станом потерпілого.

У вказаний період часу, тобто з 02.03.2022 по 07.03.2022, середньодобова температура повітря в районі с. Гавронщина становила від 2 до + 2,8 Со, при цьому ОСОБА_10 був позбавлений можливості належним чином захистити здоров`я від впливу суворих кліматичних умов, оскільки не був забезпечений теплою одежею та утримувався увесь час на відкритому просторі без забезпечення можливості зігрівання тіла у будь-який спосіб.

Крім того, увесь період перебування у полоні ОСОБА_10 не був забезпечений належним харчуванням та питною водою. Харчування, окрім декількох галетів (печива), за весь час йому взагалі не надавалось, воду надавали непридатну для пиття.

Вказане нелюдське поводження із ОСОБА_10 , завдало йому психічних страждань у вигляді емоційного та фізичного болю (дуже неприємні емоції, тривога, переляк, приниження, інтенсивні фізичні страждання), та принизили його людську гідність.

Внаслідок вищевказаних злочинних дій ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді циркулярних саден в проекції правого променево-запясного суглобу; поверхневих ран/глибоких саден на тильній поверхні правої кисті у проксимальній третині, в проекції 2 п`ясної кістки, з переходом на зап`ясток; в ділянці лівого променево-запясткового суглобу по задньовнутрішній та задньо-зовнішній поверхні; на задньозовнішній поверхні правої гомілки у ділянці верхньої третини; в проекції внутрішньої кісточки лівої гомілки та порушення психоемоційного стану у вигляді розладу адаптації, змішаної тривожно-депресивної реакції (за МКХ-10 F43.22), спостерігаються негативні зміни фізичної, психоемоційної та соціальної сфер особистості.

Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , своїми умисними діями, що виразились у жорстокому поводженні з цивільним населенням, вчиненому групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.438 КК України, повністю підтверджується зібраними доказами, а саме:

- протоколом проведення слідчого експерименту;

- висновком судово-психіатричного експерта;

- висновком судово-медичної експертизи;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

- протоколами впізнання за участі потерпілого ОСОБА_14 ;

- протоколами впізнання за участі свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

- матеріали виконаних доручень та іншими матеріалами провадження у їх сукупності.

Крім того, стороною обвинувачення враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 може

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зокрема на тимчасово окупованій території України, що унеможливлює забезпечення ним належної процесуальної поведінки в якості підозрюваного та виконання завдань кримінального провадження;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема власний мобільний телефон та інші предмети;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни наданих ними показів під час досудового розслідування;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованих йому кримінального правопорушення з метою створення в органу досудового розслідування щодо своєї непричетності до вказаного злочину;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

18.08.2022 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме: газета Кабінету міністрів України «Урядовий кур`єр» розміщено оголошення про виклик громадянина ОСОБА_7 на 22.08.2022 об 11:00 до слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області для вручення письмового повіломлення про підозру та участі у слідчих діях. Однак, ОСОБА_7 не з`явився за викликом і не повідомив про причини неявки.

22.08.2022 повідомлення про підозру ОСОБА_7 опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Того ж дня, копію повідомлення про підозру ОСОБА_7 вручено під підпис захиснику за призначенням адвокату ОСОБА_5 .

Крім того, 27.08.2022 повідомлення про підозру ОСОБА_7 та повістки про виклик на 05.09.2022 об 11:00, 06.09.2022 об 11:00, 07.09.2022 об 11:00 опубліковані в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме в газеті Кабінету міністрів України «Урядовий кур`єр».

Проте, у визначений час підозрюваний ОСОБА_7 не з`явився, жодних звернень щодо неможливості явки до органу досудового розслідування не скерував.

Постановою старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в розшук та зупинено досудове розслідування на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України. Розшук підозрюваного ОСОБА_7 доручено здійснювати оперативним співробітникам 3 управління ГУ «Д» ДЗНД СБ України.

Відповідно до відповіді 3 управління ГУ «Д» Департаменту захисту національної державності СБ України від 26.10.2022 за вих. № 5/6/3/1-16541, заведено оперативно-розшукову справу № 1661 від 05.10.2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У ході проведених оперативно-розшукових заходів встановлено, що ОСОБА_7 в ході відступу Збройних сил Російської Федерації з території Київської області покинув межі території України та перебуває на тимчасово окупованій території України або в військових частинах на території РФ.

Постановою Верховної Ради України «Про комплекс невідкладних заходів щодо практичної реалізації міжнародно-правової відповідальності Російської Федерації за збройну агресію проти України» від 20.03.2018 року № 2356-VIII, Російську Федерацію визнано державою - агресором.

Крім того, відповідно інформації отриманої з бази ІТС ПК «Гарт-1» ДПС України, підозрюваний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в законний спосіб не перетинав державний кордон України у період часу з 23.02.2022 по 01.10.2022.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29.09.2022 у справі №760/13295/22, надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування стосовно нього запобіжнього заходу у вигляді тримання під вартою.

Досудове розслідування в кримінальному провадженні неодноразово зупинялось та відновлювалося для проведення слідчих та розшукових дій.

Станом на теперішній час, враховуючи неодноразове зупинення та відновлення кримінального провадження, залишщилось 36 діб строку досудового розслідування.

Матеріалами кримінального провадження повністю підтверджується факт умисного переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування, наявність можливостей знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; а також з метою перешкодити спробам підозрюваного незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, та особу підозрюваного.

На даний час у кримінальному провадженні проведено всі можливі слідчі, а також негласні слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення усіх суттєвих обставин та доведення вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

На даний час, на підставі постанови про залучення захистника для здійснення захисту за призначенням від 21.08.2022 Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у місті Києві призначено підозрюваному ОСОБА_7 захисника адвоката ОСОБА_15 .В

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав наведених в ньому, зазначив, що підозрюваний може переховуватися на тимчасово окупованих територіях України, або на території держави-агресора.

Прокурор підтримав позицію слідчого та просив задовольнити клопотання.

Захисник просила відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на презумпцію обізнанності особи, крім того зазначила, що документи, долучені до клопотання видрукувані українською мовою та не містять примірника, друкованого російською мовою, а протоколи впізнання за фотознімками не містить інформації щодо того, за якими індивідуальними рисами особи впізнали підозрюваного. Також, захисник зазначила, що не має можливості узгодити правову позицію зі своїм підзахисним.

З`ясувавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст.297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч.2 ст.297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності або оголошені у міждержавний та/або міжнародний розшук, та вони розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Згідно ч.1-3 ст.297-4 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук, та/або уповноваженим органом прийнято рішення про передачу підозрюваного для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся. Під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення. За наслідками розгляду клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає мотиви задоволення або відмови у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування.

Згідно з ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Як встановлено ч.1 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Статтею 111 КПК України визначено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення учасників кримінального провадження з приводу вчинення процесуальних дій здійснюється у випадку, якщо участь цих осіб у таких діях не є обов`язковою. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Відповідно до ч.1 ст.135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Як вбачається з ч.8 ст.135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000063, внесеного 31 березня 2022 року до ЄРДР, в якому військовослужбовців НОМЕР_1 окремої мотострілецької бригади НОМЕР_2 загальновійськової армії Східного військового округу ЗС РФ ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.438 КК України.

18 серпня 2022 року в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме: газеті Кабінету міністрів України «Урядовий кур`єр» розміщено оголошення про виклик громадянина ОСОБА_7 на 22 серпня 2022 року об 11:00 до слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області для вручення письмового повідомлення про підозру та участі у слідчих діях. Однак, ОСОБА_7 не з`явився за викликом і не повідомив про причини неявки.

22 серпня 2022 року повідомлення про підозру ОСОБА_7 опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Того ж дня, копію повідомлення про підозру ОСОБА_7 вручено під підпис захиснику за призначенням адвокату ОСОБА_5 .

Крім того, 27 серпня 2022 року повідомлення про підозру ОСОБА_7 та повістки про виклик на 05 вересня 2022 року об 11:00, 06 вересня 2022 року об 11:00, 07 вересня 2022 року об 11:00 опубліковані в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме в газеті Кабінету міністрів України «Урядовий кур`єр».

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування вжито усіх заходів для вручення підозрюваному повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій підозрюваного, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.438 КК України, повідомлена йому підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21 квітня 2001 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N182).

Аналіз наданих доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, а тому на даному етапі, хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Крім того, згідно відповіді на доручення №51/12-/1455 від 08 травня 2022 року встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході відступу ЗС РФ з території Київської області покинув межі України та перебуває на тимчасово окупованій території України, або у військових частинах на території РФ. Таким чином слідчим доведено, що підозрюваний ОСОБА_7 переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України, або на території РФ з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладене, а також наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання органу досудового розслідування про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000063 від 31 березня 2022 року щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.438 КК України.

Керуючись статтями 9, 22, 42, 297-1, 297-2, 297-3, 297-4, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000063 від 31 березня 2022 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.1 ст.438 КК України.

Копію хвали направити слідчому, прокурору та захиснику.

Відомості про здійснення спеціального досудового розслідування невідкладно, але не пізніше 24 годин після постановлення ухвали, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань і публікувати в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Роз`яснити, що повторне звернення з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування до слідчого судді в одному кримінальному провадженні не допускається, крім випадків наявності нових обставин, які підтверджують, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Якщо підозрюваний, стосовно якого слідчим суддею постановлено ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування, затриманий або добровільно з`явився до органу досудового розслідування, подальше досудове розслідування щодо нього здійснюється згідно із загальними правилами, КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Солом`янського
районного суду міста Києва ОСОБА_1