Справа №760/4002/23 1-кс/760/2015/23
СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ПрАТ СК «Провідна» про встановлення строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000910 від 29.04.2020,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ПрАТ СК «Провідна», у якому останній просить встановити слідчому та/або прокурору у кримінальному провадженні №0000910 від 29.04.2020 строк в один місяць для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування.

В обгрунутвання клопотання та безпосередньо у судовому засіданні адвокат зазначив, що слідчим відділом Солом?янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві з квітня 2020 року здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000910 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України. При цьому, строк досудового розслідування неодноразово продовжувався за результатами розгляду клопотання слідчого про продовження. Досудове розслідування триває вже понад 30 місяців, проте жодній особі не повідомлено про підозру.

Адвокат стверджує, що ПрАТ «СК «Провідна», інтереси якої він представляє, є юридичною особою, права та інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження. Відтак, має право звертатися до слідчого судді із цим клопотанням, оскільки органом досудового розлідування в ході неодноразово проведених обшуків були виявлені та вилучені речі та документи ПрАТ, які наразі не повернуті власнику, досудовим розслідуванням.

Адвокат переконаний, що процесуальний строк 30 днів буде достатнім для виконання обсягу слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій для завершення досудового розслідування.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вказав, що досудове розслідування триває, вчиняється ряд слідчих та процесуальних дій, проведення яких потребує значного часу.

Вислухавши думку учасників , дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Положення ст.55 Конституції України визначають, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однією з загальних засад кримінального провадження є законність, що передбачає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою.

Таким чином, законодавець чітко визначив роль слідчого судді у системі кримінального судочинства: забезпечити, аби правоохоронні органи під час здійснення наданих їм повноважень, не порушували права, свободи і інтереси особи.

Верховний Суд в ухвалі від 06.03.2018 у справі № 243/6674/17-к зазначив, що кримінальне процесуальне законодавство за своєю суттю складає корпус положень, які обмежують свободу дій держави при розслідувані злочинів. Сенс кримінального процесуального законодавства у демократичній країні полягає в тому, щоб збалансувати цей легітимний інтерес у розслідуванні злочинів з іншими - не менш важливими - цінностями і інтересами суспільства: захистом від надмірного втручання держави в приватну сферу, захистом від свавілля, цінністю особистої свободи, запобіганню приниженню гідності, цінністю сімейних зв`язків, свободою підприємницької діяльності тощо.

Разом з цим, важко навіть перерахувати всі цінності і легітимні інтереси, які захищає кримінальне процесуальне законодавство від бажання розслідувати злочини за будь-яку ціну. Саме через складність визначення цього балансу, він визначається законом. З огляду на це, саме на судову систему покладено обов`язок забезпечення дотримання визначеного законом балансу між потребами розслідування і іншими суспільними цінностями.

Відповідно до ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Ця норма кореспондує із положеннями ч.ч.1, 2 ст.114 КПК України, які передбачають, що для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Отже, передбачений ч.2 ст.28 КПК України обов`язок слідчого судді стежити за дотриманням розумного строку при розгляді питань, віднесених до його компетенції, не виключає можливості розгляду ним клопотань, поданих на підставі ч.6 ст.28 КПК України, та встановлення для сторін кримінального провадження процесуальних строків відповідно до положень ст.114 КПК України.

Вищевикладене узгоджується з позиціями, викладеними Другою судовою палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 18.10.2019 у справі № 757/37346/18-к (провадження 51-1329кмп19) та Третьою судовою палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 25.03.2020 у справі № 757/5607/19-к (провадження 51-4094км19), які беруться слідчим суддею до уваги в силу вимог ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

І адвокат, і прокурор в судовому засіданні підтвердили, що в рамках даного кримінального провадження проводилися слідчі дії, зокрема, обшуки, під час яких було вилучено майно ПрАТ СК «Провідна».

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку що вказане клопотання подано уповноваженою особою та у спосіб, визначений КПК України, а відтак підлягає розгляду в судовому засіданні.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом Солом?янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000910 від 29.04.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України.

Відомості щодо вказаного кримінального правопорушення внесено до ЄРДР щодо вчинення службовими особами ПрАт СК «Провідна» за попередньою змовою із службовими особами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг та службовими особами Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку зловживаючи службовим становищем та діючи всупереч інтересам служби з корисливих мотивів в інтересах третіх осіб, запровадили протиправну схему виведення грошових коштів, отриманих за операції із страхування ризиків на території України у офшорні зони через нікчемні правочини із підприємствами з ознаками фіктивності, з метою подальшого оголошення банкрутства страхової компанії.

Групою службових осіб ПрАТ СК «Провідна» та відповідних ФОП впроваджено протиправний механізм введення в оману клієнтів СК, які вносять кошти по договорах страхування ризиків на рахунки компаній, однак в подальшому службові особи СК виводять кошти на рахунки підконтрольних суб?єктів господарювання, підробляючи при цьому службові документи та вносять неправдиві відомості про наявні резерви для звітності, яка подається до НБУ, що фактично призводить до недоотримання застрахованими особами коштів у настанні страхових випадків.

Таким чином, досудове розслідування здійснюється щодо ПрАТ «СК «Провідна», що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, адвокат зазначає, що 03.06.2022 та 10.06.2022 проводилися обшуки за місцем знаходження офісних приміщень ПрАТ «СК «Провідна», в результаті яких вилучалося майно Товариства. Вказане, в свою чергу, наділяє ПрАТ «СК «Провідна» статусом іншої особи, права та законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування та відносить їх до категорії учасників кримінального провадження.

Крім того, стороною обвинувачення проведено низку слідчих (розшукових) та процесуальних дій, направлених на збирання, перевірку і оцінку доказів, з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, у межах складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.190, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України. Так, зокрема допитано службових осіб та співробітників ПрАТ «СК «Провідна», які, на переконання адвоката, в повному обсязі спростували припущення органу досудового розслідування про наявність складу кримінального правопорушення. При цьому, вилучено первинну документацію, проте, акцентує увагу адвокат, оцінку цим доказам стороною обвинувачення досі не надано. Ні про підозру жодній особі не повідомлено, ні кримінальне провадження не закрито.

Крім того, адвокат зазначає, що службові особи ПрАТ «СК «Провідна» розцінюють відповідне кримінальне провадження, як тиск на Товариство, і дане твердження, на думку адвоката, сама по собі тривалість досудового розслідування і підтверджує.

Адвокат стверджукє, що ПрАТ «СК «Провідна» входить у ТОП 10 страхових компаній України, та у період 2020 - т.ч. було сплачено сотні мільйонів гривень податків до Державного бюджету України. Так, безпосередньо у 2022 році Товариством сплачено понад 105 млн. грн. податків, обов`язкових платежів. Вищевказані суми сплачених податків у повному обсязі виключають, на думку Товариства, факт доведення до банкрутства Товариства.

Прокурор, в свою чергу, в судовому засіданні не спростував, що відсутні будь-які претензії до ПрАТ «СК «Провідна» з боку контролюючих органів, у тому числі Державної податкової служби України та з боку регулятора - Національного банку України з приводу порушень законодавства, на які вказує орган досудового розслідування. Вказаний факт, на думку адвоката, виключає наявність складу інкримінованих кримінальних правопорушень.

Адвокат продовжив, що інформація про вчинення відповідного кримінального правопорушення внесена до ЄРДР на підставі матеріалів правоохоронних органів, які не знайшли свого підтвердження в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000910. Будь якої суми збитку та/або завданої шкоди у матеріалах кримінального провадження не встановлено, потерпілі у вказаному провадженні відсутні.

Також слідчий суддя звертає увагу сторони обвинувачення на тому, що є цілком слушними доводи адвоката про той факт, що слідчим здійснено формальний розгляд клопотання представника ПрАТ «СК «Провідна» про закриття кримінального провадження №0000910.

Натомість, строк досудового розслідування неодноразово продовжувався за результатами розгляду клопотання слідчого про продовження: ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22.10.2021 строк продовжено до 29.01.2022; ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 07.01.2022 строк продовжено до 27.05.2022.

Тобто, після 28.05.2022 строк досудового розслідування ухвалами слідчих суддів вже не продовжувався.

Досудове розслідування триває понад 30 місяців, жодній особі не повідомлено про підозру.

На підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення порядку здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» від 14.04.2022 внесено зміни, та набула чинності норма ч.8 ст.615 КПК України, відповідно до якої у разі введення воєнного стану у кримінальних провадженнях, в яких жодній особі не було повідомлено про підозру на дату введення воєнного стану, строк від зазначеної дати до дати припинення чи скасування воєнного стану не зараховується до загальних строків, передбачених ст. 219 цього Кодексу.

Тобто, через збройну агресію рф досудове розслідування триває ще додатково понад 9 місяців після того, як строки в ньому повинні були закінчитись.

Отже, до завершення воєнного стану на території України досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000910 від 29.04.2020 і надалі триває, з порушенням принципу розумності строків, що дозволяє слідчим проводити слідчі та процесуальні дії, чим обмежувати права й законні інтереси ПрАТ СК «Провідна».

Враховуючи, що заявником у клопотанні порушується питання щодо недотримання стороною обвинувачення розумних строків у кримінальному провадженні, слідчий суддя бере до уваги практику Європейського суду з прав людини з питань застосування ст. 6 Конвенції в частині оцінки розумності строку проведення досудового слідства.

Статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року передбачено, що кожен має право при розгляді будь-якого пред`явленого йому кримінального обвинувачення бути судимим без невиправданої затримки (п.п. «с» п. 3).

Відповідно до ст. 7 КПК України розумність строків є однією із загальних засад кримінального провадження.

В контексті «розумного» строку судового розгляду, у своєму рішенні «Поліщук проти України» від 15.10.2009 ЄСПЛ визнав порушення ст. 6 параграф 1 Конвенції і зазначив, що «Відповідно ст. 6 параграфу 1 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і стороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (п. 19).

З аналізу практики ЄСПЛ щодо тлумачення положення «розумний строк» вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один строк у конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» від 29.11.1988).

В контексті кримінального провадження, Конституційний Суд України, у своєму рішенні від 30.01.2003 (справа про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора) відзначив, що «поняття розумний строк досудового слідства є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину». Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідність проведення експертиз та отримання висновків тощо. Але за будь-яких обставин строк досудового слідства не повинен перевищувати меж необхідності. Досудове слідство повинно бути закінчене у кожній справі без порушення права на справедливий судовий розгляд і права на ефективний засіб захисту, що передбачено ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У п.253 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 йдеться: «Суд зазначає, що момент, з якого ст. 6 починає застосовуватись до «кримінальних» питань, залежить від обставин справи. Провідне місце, яке займає в демократичному суспільстві право на справедливий судовий розгляд, спонукає Суд віддавати перевагу «сутнісній», а не «формальній» концепції «обвинувачення», про яке йдеться у п. 1 ст. 6» ( п. 62 рішення ЄСПЛ у справі «Шубінський проти Словенії» від 18.01.2007).

У справі «Антоненков проти України» Європейський суд наголосив, що «розумність тривалості провадження має бути оцінена в світлі конкретних обставин справи з врахуванням критеріїв, напрацьованих Європейським судом, зокрема складності справи та поведінки заявника і відповідних державних органів. Крім того, також має прийматись до уваги характер процесу та значення, яке він мав для заявника (рішення у справі «Антоненков та інші про України» від 22.11.2005, остаточне).

Обов`язковість урахування цілої низки конкретних обставин справи при визначенні розумності строку у кримінальному провадженні зумовила також необхідність вироблення ЄСПЛ переліку взаємопов`язаних критеріїв, які сформовано, зокрема, у рішення ЄСПЛ у справі «Кениг проти Федеративної республіки Німеччини». Відповідно до п. 99 цього Рішення: «розумний строк розгляду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод оцінюється з огляду на обставини справи. Вивчаючи розумність строків кримінального процесу, суд звертає увагу inter alia (поміж іншим) на складність справи, поведінку заявника та рух справи в адміністративних органах і судах. Однак, затримки, викликані труднощами справи й поведінкою заявника, самі по собі не виправдовують тривалість судового розгляду. Головна причина полягає в процесі ведення справи, тобто саме способі реалізації уповноваженими суб`єктами своїх повноважень». Аналогічна позиція висловлена і у п. 116 рішення ЄСПЛ у справі «Вергельський проти України» від 12.03.2009, рішення у справі «Фрідленд проти Франції» від 27.06.2000, п. 67 рішення у справі «Пелісьє і Сассі проти Франції» від 25.03.1999, рішення у справі «Філіс проти Греції» від 27.08.1991.

В пункті 39 рішення «Антоненков та інші проти України», Суд вказав, що період часу, який має бути взятий до уваги для визначення тривалості кримінального провадження, починається з дня, коли особу «обвинувачено» в автономному або матеріальному розумінні цього терміна. Він закінчується у день, коли обвинувачення остаточно визначено або провадження припинено (п. 81 рішення у справі «Рохліна проти Росії» від 07.04.2005).

ЄСПЛ у своїх рішеннях зазначає, що обвинувачений у кримінальній справі повинен мати право розраховувати на здійснення провадження в його справі з особливою ретельністю і що положення ст. 6 покликані не допускати в кримінальних справах надто тривалого перебування обвинувачуваної особи в стані невизначеності щодо своєї долі. «Це означає, що період, який слід брати до уваги, триває до тих пір, поки висунуті звинувачення більш не впливають на стан конкретної особи і усунена невизначеність щодо його правового статусу...» (рішення у справі «Стогмюллер проти Австрії» від 10.11.1969, п. 89 рішення у справі «Нахманович проти Росії» від 02.03.2006 та п. 71 рішення у справі «Іванов проти України» від 07.12.2006).

Відповідно до позиції ЄСПЛ щодо питання про взаємозв`язок між гарантією, закріпленою у ч. 1 ст. 6 Конвенції, та положенням ст. 13 Конвенції, викладеної у згаданому рішенні у справі «Кудла проти Польщі», право особи на судовий розгляд протягом розумного строку буде менш ефективним, якщо відсутня можливість направити скаргу про порушення прав, передбачених Конвенцією, спочатку до національних органів. У цій справі Суд констатував порушення ст. 13 Конвенції, оскільки заявник не мав у своєму розпорядженні ефективного національного засобу правового захисту, за допомогою якого він зміг би реалізувати своє право на «судовий розгляд упродовж розумного строку» відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції (п. 160 рішення). Зокрема, Суд вказав на відсутність у національному праві будь-яких спеціальних правових засобів, за допомогою яких заявник міг би оскаржити тривалість провадження та прискорити його (п. 159 рішення).

Поряд з вищевикладеним, слідчий суддя приймає до уваги і критерії для визначення розумності строків кримінального провадження, передбачені ч.3 ст.28 КПК України.

Стороною обвинувачення не підтверджено і не наведено аргументів, які б свідчили про особливу складність провадження, так само, не наведено відомостей, які б свідчили про наявність перешкод або труднощів у розслідуванні цього кримінального провадження.

Викладені вище обставини свідчать про необхідність встановлення органу досудового розслідування чітких процесуальних строків для вчинення всіх необхідних слідчих (розшукових) дій та вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у розумні строки, оскільки досудове розслідування здійснюється повільно без достатніх правових підстав та вагомих аргументів для цього, статус ПрАТ «СК «Провідна» органом досудового розслідування так і не визначений, що вже призводить до порушення прав ПрАТ «СК «Провідна» .

При цьому, слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачені цим Кодексом, а також те, що відповідно до ст. ст. 36, 40 КПК України прокурор та слідчий є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень- забороняється.

Однак, системний аналіз зазначених вище положень законодавства, а також усталена практика Верховного Суду, у тому числі постанови від 15.10.2019 у справі № 303/1679/18, від 18.10.2019 у справі № 757/37346/18, від 29.01.2020 у справі № 263/2612/19, від 25.03.2020 у справі № 757/5607/19, від 29.04.2020 у справі № 757/25205/19 та від 24.12.2020 у справі № 757/23781/20, дають підстави вважати, що слідчий суддя уповноважений встановлювати процесуальні строки для закінчення досудового розслідування та прийняття одного з рішень, передбачених ст. 283 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Враховуючи, що слідчий суддя наділений повноваженнями встановлювати процесуальні строки для закінчення досудового розслідування, про що детально зазначено вище, вказані дії не є та не можуть бути втручанням в дискреційні повноваження слідчого та прокурора, так як слідчий суддя лише встановлює строк, з урахуванням обставин конкретного кримінального провадження, для прийняття одного з рішень, передбачених ст.283 КПК України, а не зобов`язує сторону обвинувачення прийняти конкретне процесуальне рішення щодо закінчення досудового розслідування.

За таких обставин, враховуючи, що досудове розслідування здійснюється з недотриманням розумних строків, з урахуванням усталеної практики Верховного Суду, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1-35, 113, 114, 116, 303-309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ПрАТ СК «Провідна» про встановлення строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000910 від 29.04.2020 - задовольнити.

Встановити слідчому та прокурору у кримінальному провадженні № 0000910 від 29.04.2020 - строк 30 (тридцять) днів для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000910 від 29.04.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України.

Визначений ухвалою слідчого судді строк слід обраховувати з моменту її отримання прокурором.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1