Кримінальне провадження №629/1638/23
Номер провадження 1-кп/629/94/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження матеріали кримінального провадження №0000266 від 21.10.2022, які надійшли з Лозівської місцевої прокуратури Харківської області 28.03.2023, відносно:

ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Орілька, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, із вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

встановив:

25.04.2022, у невстановлений досудовим розслідуванням час та обставин, у ОСОБА_3 виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме державними коштами, які нараховуються у вигляді державної допомоги внутрішньо-переміщеним особам (ВПО). Реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди державі і бажаючи їх настання, з метою отримання державної грошової допомоги внутрішньо-переміщеним особам, механізм призначення та виплати якої передбачений Порядком, затвердженим постановою КМУ від 20.03.2022 №332, особисто подав заяву про взяття його на облік в електронній формі за допомогою засобу мобільного додатка Порталу Дія, під час заповнення якої надав недостовірні дані щодо адреси свого фактичного місця проживання, вказавши буд. АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_4 та пройшовши електронну ідентифікацію та автентифікацію з використанням інтегрованої системи електронної ідентифікації, отримав статус ВПО. При цьому, ОСОБА_3 ніколи не проживав за вищевказаною адресою.

Внаслідок внесення ОСОБА_3 недостовірних відомостей, за допомогою засобу мобільного додатка Порталу Дія, щодо місця проживання за вищевказаною адресою, йому було безпідставно нараховано та виплачено бюджетні кошти у вигляді державної допомоги ВПО, за березень, квітень, травень, червень 2022 року в розмірі 8000 гривень, у відповідності до Порядку, затвердженого постановою КМУ від 20.03.2022 №332, якими останній розпорядився на власний розсуд, чим завдав Державі в особі Міністерства соціальної політики України майнової шкоди на вказану суму.

Обвинувальний акт надійшов до суду з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 , згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та погоджується з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України

За встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, не працює, військовозобов`язаний, неодружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням обставин, відсутністю обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, ступеня тяжкості та обставин вчинення проступку, даних про особу обвинуваченого і його відношення до вчиненого, з врахуванням принципу справедливості, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства з застосуванням ст.75 КК України, звільненням від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Підстав для застосування до обвинуваченого ст.69,69-1 КК України, суд не вбачає.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Цивільний позов по справі не заявлено, заподіяна Державі в особі Міністерства соціальної політики України шкода, завдана кримінальним правопорушенням в сумі 8000 грн. в добровільному порядку не відшкодована.

Витрати на залучення на залучення експертів у зв`язку із проведенням експертиз у кримінальному провадженні відсутні.

Щодо застосування спеціальної конфіскації передбаченої ст.96-1 КК України, то суд, з урахуванням позиції постанови Верховного Суду (справа №760/5853/18 провадження №51-716км19від 01.10.2019) виходить з того, що за своєю правовою природою спеціальна конфіскація не є покаранням, а належить до інших заходів кримінально-правового характеру, які полягають у передбачених законом обмеженнях прав і свобод особи, що не мають карального навантаження, а спрямовані на забезпечення безпеки суспільства шляхом реалізації превентивної мети - утримання винних від скоєння нових протиправних діянь та усунення умов, які сприяють їх вчиненню. Отже, спеціальна конфіскація є заходом процесуального примусу, який обтяжує становище особи. Тому при застосуванні інституту спеціальної конфіскації слід дотримуватися принципу справедливого балансу між інтересами суспільства та необхідністю дотримання прав потерпілого. Тягар доведення необхідності застосування спеціальної конфіскації покладається на сторону обвинувачення, яка має обґрунтувати свої доводи і вказати, що саме підлягає спеціальній конфіскації - гроші, цінності, тощо, та чи вирішувалося питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження щодо майна з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Враховуючи, що стороною обвинувачення необхідність застосування спеціальної конфіскації передбаченої ст.96-1 КК України не заявлялась, суд вирішує долю речових доказів відповідно до ст.100 КПК України мобільний телефон марки Apple IPhone 12 Pro max, IMEI 1 НОМЕР_1 IMEI 2 НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, який належить та знаходяться на зберіганні у обвинуваченого ОСОБА_3 повернути ОСОБА_3 .

Керуючись ст.371,381,382,374 КПК України, суд,

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.190 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази: мобільний телефон марки Apple IPhone 12 Pro max, IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору повернути ОСОБА_3 .

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_6