Справа № 357/623/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2023 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 5 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002399 від 25.09.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лієпая, Латвія, громадянина України, розлученого, з середньою технічною освітою, офіційно непрацюючого, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з абонентським номером НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Встановлено, що ОСОБА_3 вчинив умисний злочин проти власності за наступних обставин.

Так, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до ст. 1 Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Крім цього, відповідно до Указу Президента України за № 133/2022 від 14.03.2022, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Разом з цим, відповідно до Указу Президента України за № 259/2022 від 18.04.2022, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, затвердженим Законом України від 23 серпня 2022 року № 2500-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 серпня 2022 року строком на 90 діб до 21 листопада 2022 року.

Встановлено, що 23 вересня 2022 року близько 13 години 58 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину № 69 ТОВ «Сільпо-Фуд», що розташований за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Героїв Небесної Сотні, 2а, умисно, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу викрав із полиці магазину тушку качки охолодженої вагою 2 кг 300 г., вартістю 159 грн. 00 коп. за 1 кг, загальною вартістю 365 грн. 70 коп., та 2-х одиниць свинячих шкварок фермерських вартістю 55 грн. 49 коп. кожна, загальною вартістю 110 грн. 98 коп., які заховав в спортивну сумку, яку була при ньому.

Після цього ОСОБА_3 , бажаючи довести свій злочинний намір до кінця, пройшов через турнікети магазину № 69 ТОВ «Сільпо-Фуд» та не розрахувавшись за зазначений товар, покинув приміщення магазину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Сільпо-Фуд» майнової шкоди на загальну суму 476 грн. 68 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачений, захисник, прокурор не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та показав суду, що не заперечує проти фактичних обставин справи і показав, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин за обставин, які викладені у обвинувальному акті. У скоєному щиро кається, запевнив суд у відсутності намірів вчиняти злочини в подальшому та просив не призначати суворе покарання.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані зач. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Суд враховує положення ст. ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно зі ст. 67 КК України не встановлено.

Так, відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення ним нових злочинів.

Призначаючи покарання суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин проти власності, офіційно не працевлаштований.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем фактичного проживання, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано, визнав, суд призначає йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст.185 КК України, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Однак, враховуючи тяжкість злочину, особу ОСОБА_3 та інші вищевказані обставини, суд відповідно до вимог ст. 75 КК України вважає можливим звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він на протязі визначеного судом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позову по кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнитиОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України , а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати пробаційні програми.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позову по кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази: уртку червонго кольору з чорними та білими вставками фірми «WЕDZE», сумку бірюзового кольору з чорним ремінцем - повернути за належністю ТМ ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч.2 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам процесу.

Суддя: ОСОБА_1