Справа № 308/292/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:

Зі змісту клопотання з`ясовано, що 05.01.2023 о 05:08 за адресою: АДРЕСА_1 ", громадянин Туркменістану, ОСОБА_4 17.03.1997 ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проходження паспортного контролю надав неправомірну вигоду в розмірі 50 євро за безперешкодний в`їзд на територію України.

За даним фактом Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000018 від 05 січня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

В клопотанні вказано, що 05 січня 2023 року о 06 год. 00 хв. під час огляду місця події за адресою: Ужгородський район, с. Соломоново, на території міжнародного пункту пропуску через державний кордон України, а саме в приміщенні адміністративної будівлі КПП «Тиса», у приміщенні кабінету № 202, слідчий СВ відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області виявив та вилучив одну купюру, номіналом 50 (п`ятдесят) євро з серійним номером: UB .

Відповідно до ст. 98 КПК України вказану купюру визнано речовими доказом, про що винесено відповідну постанову від 05.01.2023.

З метою збереження речових доказів прокурор просить накласти арешт на вищевказані грошові кошти, так як такі мають значення речових доказів, зберегли на собі сліди злочину і таким чином відносяться до предмету кримінального правопорушення.

Прокурор подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує та просить таке задовольнити, а також повідомив, що власник грошових коштів проінформований про час та місце розгляду клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України: арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати серед іншого 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

З витягу з ЄРДР видно, що Ужгородським районним управлінням Головного управління Національної поліції проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000018 внесеного до ЄРДР 05 січня 2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Відповідно до повідомлення №1 про виявлення кримінального правопорушення від 05.01.2023, працівниками прикордонної служби повідомлено СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області про те, що 05.01.2023 о 04:30 на в`їзд в Україну прибув громадянин Туркменістану, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав неправомірну вигоду в розмірі 50 євро за безперешкодний в`їзд на територію України.

З протоколу огляду місця події від 05.01.2023, проведеного за адресою: Ужгородський район, с. Соломоново, на території міжнародного пункту пропуску через державний кордон України, а саме в приміщенні адміністративної будівлі КПП «Тиса», у приміщенні кабінету № 202, слідчий СВ відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області виявив та вилучив одну купюру, номіналом 50 (п`ятдесят) євро з серійним номером: UB .

05.01.2023 за постановою слідчого вказані грошові кошти визнано речовими доказами.

Прокурором на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України доведено слідчому судді необхідність арешту вищевказаного майна з метою збереження такого як речового доказу, оскільки за допомогою вказаного можуть бути встановлені обставини кримінального правопорушення.

Відтак слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Накласти арешт на грошові кошти, а саме: одну купюру, номіналом 50 (п`ятдесят) євро з серійним номером: UB , які були виявлені та вилучені в ході огляду місця події від 05.01.2023 року за адресою: Ужгородський район, с. Соломоново, на території міжнародного пункту пропуску через державний кордон України, а саме в приміщенні адміністративної будівлі КПП «Тиса», у приміщенні кабінету № 202, та упаковано до спец. пакету НПУ серії WAR № 0003200 з підписами учасників.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1