Справа № 331/2484/16-к
Провадження № 1-кс/331/435/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність дізнавача та прокурора, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Запоріжжя надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність дізнавача та прокурора.

В обґрунтування скарги вказано, що 26.07.2022 р. ОСОБА_4 та представник ОСОБА_3 прибули в ВП № 2 ЗРУП в Запорізькій області з метою ознайомлення з матеріалами кримінальної справи по ст. 358 КК України, ЕРДР № 2003815, однак не мали можливості ознайомитися, поставити питання про проведення слідчих дій та інші питання згідно кримінальної справи. Досудове слідство ведеться вже більше 7 років. Скарги до прокуратури області не дали результатів. Потерпіла ОСОБА_4 вважає, що дізнавач та його керівництво порушили її право на проведення досудового розслідування в короткі строки. Призначена судова почеркознавча експертиза проводилася більше трьох місяців і ОСОБА_4 не повідомили про її завершення і результати. Зі сторони Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ведеться затягування, при цьому доказів достатньо для винесення підозри. Порушені розумні строки проведення досудового слідства. Посилаючись на зазначені обставини, просить визнати бездіяльність дізнавача ОСОБА_5 ВП № 2 ЗРУП в Запорізькій області щодо не проведення належних слідчих дій в розумні строки протиправною; визнати бездіяльність Вознесенівської окружної прокуратури по контролю за проведенням слідчих дій, додержання розумних строків протиправною; зобов`язати дізнавача ОСОБА_5 провести судову почеркознавчу експертизу, згідно КПК України з проведення допиту осіб, які виконували дані підробки документів в присутності потерпілої ОСОБА_4 (одночасний допит, згідно ст. 224 КПК України).

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала.

Дізнавач ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, заяв не надала.

Дослідивши подану скаргу та додані до неї матеріали, вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений кримінальним процесуальним законом строк.

З метою забезпечення права на звернення до суду слідчим суддею відкрито провадження за скаргою.

Водночас, як зазначили у судовому засіданні скаржник та її представник, у поданій скарзі оскаржується бездіяльність, яка проявляється у непроведенні досудового розслідування, нездійсненні процесуального керівництва, недотриманні розумних строків.

Слідчий суддя зауважує, що у судовому засіданні було з`ясовано, що у скарзі фактично не оскаржується бездіяльність з приводу не розгляду клопотання в порядку ст. 220 КПК України, чи будь-яка інша конкретна бездіяльність.

В той же час, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий, дізнавач або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим, дізнавачем чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Слідчий суддя у кримінальному провадженні, згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, вирішує лише ті питання, на розгляд яких його уповноважує закон.

Таким чином, наведені норми дозволяють звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо дій, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Вимоги скарги фактично не містять чітко вираженого предмету оскарження в розумінні положень ст.ст. 220, 303 КПК України, а виражають в загальних рисах незгоду з проведенням досудового розслідування.

У зв`язку з цим, вказана в скарзі бездіяльність дізнавача не підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України, як наслідок цього, і питання правомірності чи неправомірності такої бездіяльності слідчого не підлягає вирішенню слідчим суддею.

Також, слід зазначити, що згідно з ч. 4 ст. 40-1 КПК України, дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.

За змістом ст. 22 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», до повноважень слідчого суддів входить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Виходячи із зазначеного, слідчий суддя позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) дізнавачу у кримінальному провадженні на здійснення слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Так, повноваження дізнавача є дискреційними, і суд не наділений правом втручатись у дії таких осіб при визначенні порядку, методів, способів, та виборі засобів при розслідуванні кримінальних правопорушень. Отже, суд не уповноважений давати вказівку таким особам і зобов`язувати проводити конкретні слідчі дії.

Крім того, стаття 308 КПК України гарантує особі право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 цієї статті прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Частиною 1 статті 303 КПК України встановлено виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, зокрема, рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування (п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Процесуальними рішеннями є всі рішення прокурора, які приймаються у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також коли прокурор визнає це за необхідне (ч. 1, 3 ст. 110 КПК).

Положеннями ст. 308 КПК України прямо не передбачено обов`язок прокурора вищого рівня приймати за результатами розгляду по суті скарги рішення у формі постанови, однак, з аналізу положень ст. 110, 303, 308 КПК України, слід дійти висновку, що рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування має бути викладене у формі постанови.

Як вбачається із матеріалів скарги керівник Вознесенівської окружної прокуратури ОСОБА_8 листом від 12.05.2022 р. № 52-1467-22 повідомив ОСОБА_9 про розгляд його звернення, в якому зазначено що з метою активізації досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0003815 в порядку ст. 36 КПК України надано додаткові вказівки, а також на адресу ГУНП в Запорізькій області Вознесенівською окружною прокуратурою м. Запоріжжя направлено відповідного листа про усунення порушень вимог кримінального процесуального законодавства.

При цьому, прокурор за результатами розгляду скарги ОСОБА_10 постанову про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування не приймав.

В свою чергу лист прокурора від 12.05.2022 р. не може підмінити саме процесуальне рішення, а тому не є предметом оскарження у порядку п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, в скарзі ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 не оскаржуються жодні рішення, дії чи бездіяльність дізнавача або прокурора, що могли б бути предметом розгляду скарги в порядку ст. 303 КПК України слідчим суддею.

Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Згідно вимог ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Водночас, оскільки провадження по скарзі було розпочато, а відтак в задоволенні скарги ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність дізнавача та прокурора необхідно відмовити.

Керуючись, ст. ст. 110, 220, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність дізнавача та прокурора відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 03 березня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1