Справа № 953/6737/22
н/п 1-кс/953/4984/22
"06" грудня 2022 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
Згідно з відміткою на поштовому конверті, клопотання про арешт майна направлено на адресу Київського районного суду м. Харкова 03 грудня 2022 року.
У ході досудового розслідування встановлено, що громадянка Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 24 лютого 2022 року по теперішній час, перебуваючи на території м. Вовчанськ Чугуївського району Харківської області, здійснює збір інформації щодо переміщення сил і засобів ЗСУ у Харківському регіоні та у подальшому з використанням додатку «Телеграм» передає зібрані дані представнику держави РФ, що здійснює збройну агресію проти України, а саме громадянину РФ ОСОБА_5
02 грудня 2022 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова орган досудового розслідування провів обшук за фактичним місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлений мобільний телефон марки «Honor», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із сім-картою оператора мобільного зв`язку з номером: НОМЕР_3 , який в подальшому був вилучений.
02 грудня 2022 року вилучене під час обшуку майно визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Під час проведення обшуку був проведений огляд вищевказаного телефону, у ході якого встановлено наявність діалогу з видаленими повідомленнями у мобільному додатку «Телеграм» з ОСОБА_5 .
Прокурор зазначає, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучений у ході проведення обшуку предмет може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом.
З урахуванням викладеного, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження речових доказів, які мають значення для кримінального провадження, зокрема, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі та просив клопотання задовольнити.
Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, щодо задоволення клопотання не заперечувала.
Відповідно до ст. 172 КПК України неприбуття у судове засідання викликаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.
Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора, виходячи з такого.
Зі змісту долученої до матеріалів клопотання копії ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2022 року вбачається, що слідчому був наданий дозвіл на проведення обшуку за фактичним місцем мешкання громадянки Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання документів, речей, чорнових записів, електронних носіїв, інформації, мобільних терміналів, планшетів, комп`ютерної техніки, засобів зв`язку, які можуть свідчити про причетність ОСОБА_4 до надання представникам іноземної держави допомоги у проведенні підривної діяльності проти України.
З протоколу обшуку від 02 грудня 2022 року вбачається, що 02 грудня 2022 року у період часу з 07 години 05 хвилин до 14 години 30 хвилин на підставі ухвали судді про дозвіл на обшук від 30 листопада 2022 року у житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 проведений обшук за участю ОСОБА_4 , під час якого остання добровільно видала мобільний телефон марки «Honor», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером: НОМЕР_3 .
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститись у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Тимчасово вилучене майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є засобом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, зберегло або може зберігати на собі сліди його вчинення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Отже, відповідно до ст. 91 КПК України майно, на яке слідчий просить накласти арешт, має важливе доказове значення в рамках цього кримінального провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131-132, 170-173 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт шляхом встановлення заборони користування, розпорядження та відчуження на тимчасово вилучене в ході обшуку 02 грудня 2022 року житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належне ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 майно, а саме: мобільний телефон марки «Honor», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із сім-картою оператора мобільного зв`язку з номером: НОМЕР_3 .
Місцем зберігання арештованого майна визначити слідчий відділ УСБ України в Харківській області, згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.
Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_7 ОСОБА_8