Справа № 487/2274/22
Провадження № 1-кс/487/199/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2023 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваної - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_6 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000221 за підозрою ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України та за ознаками кримінального правопорушення за ч.7 ст.111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

04.01.2023 року старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 за погодженням із заступником керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000221 за підозрою ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України та за ознаками кримінального правопорушення за ч.7 ст.111-1 КК Українидо шести місяців, а саме до 18.02.2023 року.

Відповідно до Протоколу повторного автоматичного визначення слідчого судді від 09.01.2023 року матеріали клопотання було передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

У клопотанні слідчий зазначив, що у проваджені першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві перебуває кримінальне провадження №0000221 за підозрою ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: наданні іноземній державі, допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненого в умовах воєнного стану та за ознаками кримінального правопорушення за ч.7 ст.111-1 КК України.

В ході досудового слідства встановлено, що згідно зі ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та Законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» (далі - Закон) Державна кримінально-виконавча служба України є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань.

Частиною 1 ст. 6 вказаного Закону Державна кримінально-виконавча служба України здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори є правоохоронними органами.

З огляду на це, ОСОБА_4 , будучи посадовою особою Управління забезпечення діяльності у південному регіоні Департаменту з питань виконання покарань Міністерства юстиції України, яке входить до складу Державної кримінально-виконавчої служби України та здійснюючи правозастосовні та правоохоронні функції, є працівником правоохоронного органу.

Так, 24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями ст.ст. 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно з пунктами 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994 Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні своє зобов`язання згідно з принципами Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язалися утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони, або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.

Відповідно до опису і карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та Російською Федерацією про українсько-російський державний кордон від 28 січня 2003 (ратифікований Російською Федерацією 22 квітня 2004), територія Автономної Республіки Крим, м. Севастополя, Донецької, Луганської, Херсонської, Миколаївської, Запорізької, Харківської, Сумської, Чернігівської областей відноситься до території України.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907, IV Женевською конвенцією 1949, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Статтею 42 Додатку до IV Гаазької конвенції про закони і звичаї суходільної війни, 1907 року, визначено, що територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника. Окупація поширюється лише на ту територію, де така влада встановлена і здатна виконувати свої функції.

Відповідно до Женевських конвенцій 1949 будь-які протиріччя, які виникають між двома державами і призводять до втручання збройних сил, є збройним конфліктом у розумінні статті 2, навіть якщо одна зі сторін конфлікту заперечує існування стану війни. При цьому не має значення, скільки триває конфлікт, або скільки нападів мало місце.

В той же час, 24.02.2022, військовослужбовці ЗС РФ на виконання наказу головного командувача рф, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України, здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, чим вчинили дії, спрямовані на зміну меж території та державного кордону України, в порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

З огляду на викладене, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, з 05:30 год. 24.02.2022 на території України було введено воєнний стан, який Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 (затверджено Законом України № 2119-IX від 15.03.2022), № 259/2022 від 18.04.2022 (затверджено Законом України № 2212-IX від 21.04.2022), № 341/2022 від 17.05.2022 (затверджено Законом України № 2263-IX від 22.05.2022), № 573/2022 від 12.08.2022 (затверджено Законом України № 2500-IX від 15.08.2022) продовжено до 21.11.2022.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З метою встановлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади на територіях населених пунктів Херсонської області, які на даний час контролюються та утримуються російськими військами, що підтверджується Переліком територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 (зі змінами та доповненнями), представниками рф з числа своїх громадян та місцевого населення Херсонської області були сформовані підрозділи силового блоку, які виконують функції правоохоронних органів, тим самим вчиняють діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

Разом з тим, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про вищевказані обставини, які є загальновідомим фактом, будучи службовцем Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, з ідеологічних та корисливих мотивів, переслідуючи мету заподіяння шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, умисно вирішила сприяти підривній діяльності РФ у період воєнного стану, тобто передбачала, усвідомлювала характер своїх суспільно небезпечних дій і бажала настання суспільно небезпечних наслідків.

Так, громадянка України ОСОБА_4 , підтримуючи товариські відносини із ОСОБА_8 , яка проживає у м. Херсон (раніше перебувала на посаді начальника відділу по роботі з персоналом Державної установи «Дар`ївська виправна колонія № 10»), з березня 2022 року до 18 серпня 2022 року, більш точної дати у ході досудового розслідування не установлено, здійснювала із останньою спілкування використовуючи номер мобільного телефону НОМЕР_1 за допомогою месенджерів «Telegram» та «Whatsapp».

При цьому, під час спілкування із ОСОБА_8 , а також іншими своїми знайомими, які проживають у м. Херсон, зокрема, ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що Херсонська область є тимчасово окупованою російською федерацією територію, ОСОБА_4 неодноразово висловлювала своє прихильне ставлення до окупаційної влади та окремих її представників.

При цьому, 21.06.2022 об 11-44 год., реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на надання допомоги іноземній державі та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України, використовуючи месенджер «Telegram», надала користувачу з прив`язаним номером мобільного телефону НОМЕР_2 з ідентифікатором «Двк-10 ОСОБА_8 », тобто ОСОБА_8 , достовірно знаючи про те, що остання з 31.05.2022 припинила трудові відносини з ДКВС України, та у червні 2022 року, але не пізніше 10.06.2022, більш точної дати у ході досудового розслідування не установлено, добровільно зайняла в незаконному правоохоронному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, посаду начальника відділу кадрів Управління служби виконання покарань по Херсонській області, після чого остання розпочала виконувати вказівки і розпорядження керівників окупаційної адміністрації рф на вищевказаній посаді, інформацію щодо персональних даних, місця проживання з прив`язкою до місцевості та приблизної адреси проживання, особистих номерів мобільних телефонів, адрес електронної пошти патріотично налаштованих працівників Державної кримінально-виконавчої служби України, які раніше проходили службу в установах Херсонської та Миколаївської областей та покинули вказані території у зв`язку із їх тимчасовою окупацією російською федерацією.

Крім того, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на надання допомоги іноземній державі та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України, використовуючи месенджер «Telegram», 11.07.2022 о 13 год 43 хв шляхом направлення фотознімку документу у формі довідки користувачу з прив`язаним номером мобільного телефону НОМЕР_2 з ідентифікатором «Двк-10 ОСОБА_8 », надала інформацію щодо проходження військової служби у військовій частині Національної гвардії України патріотично налаштованого працівника Державної кримінально-виконавчої служби України, який раніше проходив службу в установі Херсонської області та покинув вказані території у зв`язку із їх тимчасовою окупацією російською федерацією та близькі родичі якого залишились на зазначених територіях.

Таким чином, за викладених обставин, ОСОБА_4 здійснила діяльність щодо передачі представнику незаконного правоохоронного органу, а саме Управління служби виконання покарань по Херсонській області, особистих та інших даних окремих патріотично налаштованих громадян України.

18.08.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме: у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України; наданні іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану.

Постановою заступником керівника Миколаївської обласної прокуратури від 12.10.2022 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000221 від 13.06.2022 продовжено до трьох місяців.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 18.11.2022 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000221 від 13.06.2022 продовжено до п`яти місяців.

При цьому слідчий зазначає, що у ході досудового розслідування необхідно виконати наступні дії: отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок експерта за експертною спеціальністю 10.9 «Дослідження комп`ютерної техніки та програмних продуктів», призначеної постановою слідчого від 06.10.2022; та висновок експерта за експертною спеціальністю 1.2 «Лінгвістичне дослідження писемного мовлення», призначеної постановою слідчого від 23.12.2022;

отримати у оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» тимчасовий доступ до речей і документів, а саме інформації про абонентський номер оператора стільникового зв`язку № НОМЕР_1 за період часу з 00 год. 00 хв. 23.02.2022 по 18.08.2022, яким користувалась ОСОБА_4 ;

провести одночасні допити за участю підозрюваної ОСОБА_4 та допитаними свідками, у показах яких містяться протиріччя;

встановити місцезнаходження та допитати як свідків у кримінальному провадженні шість осіб зі списку, який був переданий ОСОБА_4

ОСОБА_8 ;

на підставі зібраних доказів та з`ясованих фактичних обставин кримінального правопорушення повідомити про остаточну підозру ОСОБА_4 ;

провести інші слідчі (розшукові) дії направлені на встановлення об`єктивних обставин вчиненого кримінального правопорушення, необхідність у яких може виникнути за наслідками проведення вищезазначених процесуальних дій;

виконати вимоги ст.ст. 290, 291, 293 КПК України; скласти та направити до суду обвинувальний акт.

Результати вищевказаних процесуальних дій мають значення для отримання доказів, які підтвердять причетність підозрюваної до вчинення кримінального правопорушення за обставинами кримінального провадження.

Закінчення досудового розслідування протягом п`яти місяців з моменту повідомлення ОСОБА_4 про підозру, виявлялося неможливим внаслідок особливої складності кримінального провадження, специфікою проведення процесуальних та слідчих дій, спрямованих на отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду

П`ятимісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні№0000221 спливає 18.01.2023 року, але для проведення вищезазначених слідчих та процесуальних дій потрібен додатковий час - один місяців, на який слідчий і просив продовжити строк досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити.

У судовому засіданні підозрювана ОСОБА_4 у задоволенні клопотання слідчого просила відмовити, посилаючись на те, що органом досудового розслідування не зібрано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження її підозри у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення.

Крім того, зазначила, що органу досудового розслідування було надано достатньо часу для завершення досудового розслідування. Також слідчим не доведено що вказані слідчі дії не було здійснено з дійсно об`єктивних причин.

У судовому засіданні захисник у задоволенні клопотання слідчого просив відмовити за необґрунтованістю.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У провадженні першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві перебуває кримінальне провадження №0000221 від 13.06.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст. 111-1 КК України.

18.08.2022 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.111 КК України

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.111 КК України підтверджується наступними наданими до клопотання доказами:

- протоколу обшуку від 18.08.2022, проведеного за місцем проживання ОСОБА_4 , у ході проведеного якого виявлено оригінал довідки з інформацію щодо проходження військової служби у військовій частині Національної гвардії України патріотично налаштованого працівника Державної кримінально-виконавчої служби України, який раніше проходив службу в установі Херсонської області та покинув вказані території у зв`язку із їх тимчасовою окупацією Російською Федерацією та близькі родичі якого залишились на зазначених територіях. Також, у мобільному телефоні, яким користується ОСОБА_4 виявлено листування з вищевказаними особами щодо обставин, які є предметом розслідування у даному кримінальному провадженні;

- протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 18.08.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 26.09.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 26.09.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 25.10.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 25.10.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 19.10.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 08.11.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 27.10.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 25.10.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23.12.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 23.12.2022;

- протоколом огляду вилученого 18.08.2022 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме в квартирі АДРЕСА_1 , який належить та яким користувалась ОСОБА_4 від 19.09.2022.

Слідчий суддя критично оцінює доводи підозрюваної про необґрунтованість пред`явленої їй підозри, оскільки оцінка достатності доказів на обґрунтування підозри особи у вчиненні злочину на стадії досудового розслідування має менший стандарт доведеності у порівнянні з доведеністю винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом за результатами судового розгляду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Фактичні дані, які містяться у наданих стороною обвинувачення доказах, на думку слідчого судді, здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 могла вчинити інкриміноване їй кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Відповідно до ч.1 ст.219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

З дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене: протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: 1) двох місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 2) шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості; 3) дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч.1 ст.295-1 КПК України, у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 2 абзацу третього частини першої статті 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 частини другої статті 219 цього Кодексу: до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час у слідчого залишаються незавершеними в ході досудового розслідування дії, результати яких можуть бути використанні під час судового розгляду, з урахуванням обсягу матеріалів та особливої складності провадження, є необхідність продовжити строк досудового розслідування до шести місяців до 18.02.2023 року.

При цьому слідчий суддя вважає необґрунтованими доводи сторони захисту у тій частині, що клопотання слідчого не містить викладення об`єктивних причин, з яких вказані дії не було вчинено раніше, оскільки, слідчим зазначено обґрунтовані причини, за яких вказані дії не було здійснено за час досудового розслідування, а саме значний обсяг матеріалів та великої кількості слідчих дій, спрямованих на отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, що виключило можливість органу досудового розслідування у повному обсязі виконати усі необхідні дії на досягнення мети кримінального провадження.

Керуючись, ст.ст. 294, 295-1 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000221 від 13.06.2022 року за підозрою ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України та за ознаками кримінального правопоручення за ч.7 ст.111-1 КК України - до шести місяців, тобто до 18.02.2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1