Житомирський апеляційний суд
Справа №295/9660/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 176 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 30.09.2022 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25.11.2022 включно, без визначення застави,

в с т а н о в и л а:
Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 днів.

В клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 27.09.2022 приблизно о 16 год 06 хв ОСОБА_8 перебував в приміщенні пекарні «Ваш лаваш», що за адресою: м. Житомир, вул. Івана Кочерги, 5, де на стільниці помітив під`єднаний до зарядного пристрою мобільний телефон, що належить раніше не знайомій ОСОБА_9 .

В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, а саме мобільного телефону, що належить ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, ОСОБА_8 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, підійшов до стільниці вищевказаної пекарні та шляхом вільного доступу таємно викрав чуже майно, а саме, мобільний телефон марки «Samsung Electronic» моделі «SM-A715FZBUSEK», в корпусі синього кольору вартістю 10 497 грн, який належить ОСОБА_9 , та заховавши його під куртку чорного кольору, яку тримав у руках, покинув приміщення магазину.

В подальшому, ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 10 497 грн.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення орган досудового розслідування підтверджує зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 ; протоколом огляду місця події від 27.09.2022 за адресою: м. Житомир, вул. Івана Кочерги, 5; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 ; протоколоу допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом огляду предметів (записів з камер відеоспостереження пекарні «Ваш лаваш», що за адресою: м. Житомир, вул. Івана Кочерги, 5) від 28.09.2022; протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_8 від 29.09.2022; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 28.09.2022.

В обґрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 сторона обвинувачення вказує про наявність ризиків вчинення підозрюваним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того в клопотанні зазначено, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язків, а тому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 30.09.2022 року клопотання слідчого задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25.11.2022 включно, без визначення застави.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що враховуючи особу ОСОБА_8 , а також інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, встановлені щодо підозрюваного ризики, передбачені п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України у сукупності з обставинами вчинення кримінального правопорушення, характером та тяжкістю злочину, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, слідчий суддя дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжний захід ніж тримання під вартою не здатний запобігти встановленим ризикам та забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період з 22: 00 до 06:00 за адресою: АДРЕСА_1

Зазначає, що при постановленні ухвали слідчий суддя не врахував її заперечення на клопотання та необхідність застосування до підозрюваного домашнього арешту в нічний період доби. При постановленні ухвали слідчий суддя не застосував ст. 177, ст.181, ч.4 ст.194 КПК України.

Посилається на те, що відповідно до ч.4 ст.194 КПК України у випадку доведення слідчим, прокурором слідчому судді обґрунтованої підозри без обґрунтування наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною 5 цієї статті.

Вказує, що сам факт підозри ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення не може бути безумовною підставою для тримання його під вартою. ОСОБА_8 має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Підозрюваний ОСОБА_8 відмовився від доставки в судове засідання апеляційного суду, просив апеляційну скаргу захисника розглянути без його участі, просив її задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 не заперечувала проти розгляду провадження Без ОСОБА_8 , підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Прокурор заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши матеріали судового провадження та ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінальної провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчинена підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності в обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Задовольняючи клопотання слідчого та застосовуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано виходив з доведеності підстав для застосування саме такого запобіжного заходу у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Наявні у матеріалах клопотання слідчого докази та обставини підтверджують, що на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу наявні достатні підстави вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, підозрюваний причетний до цієї події та обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, що підтверджується долученими до клопотання доказами.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність доказів, які були долучені до клопотання слідчого, на даному етапі кримінального провадження, свідчать про обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_8 , і є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

З журналу судового засідання та технічного запису судового засідання вбачається, що наведені як в клопотанні слідчого так і в запереченнях на дане клопотання захисника та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, доводи ретельно перевірялись судом при його розгляді. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_8 , вислухана думка прокурора та захисника, а також з`ясовані обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

За таких обставин, колегія суддів визнає безпідставними доводи апелянта, що слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не враховано її заперечення на клопотання про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_8 тримання під вартою та застосування до нього домашнього арешту в нічний період доби.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя повно дослідив обставини кримінального провадження, дав належну оцінку наданим доказам та обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, обґрунтувавши їх в оскаржуваному рішенні.

Зокрема, обґрунтовано послався, що у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням підозрюваного під вартою, є підстави вважати, що з метою уникнення відповідальності та під тяжкістю покарання ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

При цьому, слідчим суддею обґрунтовано прийнято до уваги, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Характер та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 у вказаному кримінальному провадженні, суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному, в разі визнання його винним, на думку колегії суддів, свідчать про існування на час постановлення ухвали обґрунтованих підстав для висновку про існування не абстрактних, а конкретних ризиків можливості вчинення ним кримінальних правопорушень, та переховування від суду, а відповідно неможливості застосування менш суворого запобіжного заходу.

Слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону, при прийнятті оскаржуваного рішення перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні. Дослідивши та оцінивши усі обставини вказаного кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що кожен із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам протиправної поведінки підозрюваного.

Таким чином, суд у відповідності з вимогами ст.194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , даних про його особу, при відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, обґрунтовано дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів визнає безпідставними посилання апелянта, що є підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Не можуть бути враховані як однозначна підстава для застосування більш м`якого запобіжного заходу і доводи апеляційної скарги захисника про наявність постійного місця проживання, оскільки такі дані були враховані слідчим суддею та не впливають в даному випадку на правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

На думку колегії суддів, наявність постійного місця проживання неможливо віднести до тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання.

Разом з тим, колегія суддів визнає безпідставним не визначення слідчим суддею альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави з огляду на те, що за твердженням захисника матеріальний стан підозрюваного не дозволяє йому внести заставу.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

За таких підстав, ухвала слідчого судді в частині не визначення розміру застави підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою визначити розмір застави, достатньої для виконання підозрюваним ОСОБА_8 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198480,00грн., а також покласти на підозрюваного обов`язки у разі внесення такої застави

В решті ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407,422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 30.09.2022 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в частині не визначення розміру застави скасувати.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою визначити підозрюваному ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198480,00грн. (сто дев`яносто сім тисяч чотириста вісімдесят гривень).

У разі внесення застави на підозрюваного покласти такі обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

1) прибувати до слідчого прокурор або суду за кожним викликом;

2) не відлучатися за межі Житомирського району Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим, прокурором або судом, в тому числі з потерпілим та свідками в кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава з буде звернута в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету.

В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: