Справа№751/4518/21
Провадження №1-кп/751/124/22
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и

15 листопада 2022 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001251 від 23.09.2020 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сніжне Донецької області, українця, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, працюючого техніком ДСП «Екоцентр», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю: прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

представника потерпілого ОСОБА_10

захисника ОСОБА_11

обвинуваченого ОСОБА_5 .

Встановив:

22.09.2020 близько 20 год 30 хв ОСОБА_5 , перебуваючи біля під`їзду № 2 буд. АДРЕСА_2 , в ході конфлікту, з мотивів особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у виді заподіяння шкоди здоров`ю та бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_9 один удар кулаком правої руки по голові в область губи ліворуч та не менше двох ударів кулаками обох рук по голові з обох сторін, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом речовини головного мозку, синцями з забоєм м`яких тканин верхньої губи ліворуч та нижньої повіки лівого ока, які згідно висновку експерта № 10 від 12.04.2021 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, не визнав та показав, що 22.09.2020 він із ОСОБА_12 , ОСОБА_13 знаходились біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 . В цей час вздовж проходив ОСОБА_9 та підійшов до них. Коли почали збиралися додому (близько 20.30 год), ОСОБА_9 попросив зачекати. Він підійшов до нього близько та став погрожувати. Оскільки його обличчя було близько до ОСОБА_9 , то він відчув запах алкоголю з порожнини рота, а тому його погрози він сприйняв серйозно. Він включив телефон і пішов за ним, щоб зафіксувати те, що він сказав. ОСОБА_9 вже був біля свого під`їзду. Відстань між ними була 2-3 метра. ОСОБА_9 вибив з його рук телефон і тому, коли він нахилився за ним, ОСОБА_9 вдарив його ногою в пах, а потім у скроню праворуч. Далі він нічого не пам`ятає. Коли прийшов до тями, побачив на вулиці Лопату Сергія, ОСОБА_14 , свою дружину та ОСОБА_15 . Після приїзду поліцейських вони поїхали в районний відділ. У лікарні він пройшов огляд за допомогою приладу Драгер (результат негативний) і його направили в неврологічне відділення. У подальшому за направленням лікаря - отолоринголога перебував на стаціонарному лікуванні. Очевидцем вказаних подій була дружина ОСОБА_9 , ОСОБА_14 сусід. Де був ОСОБА_13 він не знає. Тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 він не бачив. Вказав, що у нього з ОСОБА_9 були нормальні відносини. Цивільний позов також не визнає.

Показання обвинуваченого спростовуються, а його винуватість в інкримінованому йому проступку підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 показав, що 22.09.2020 близько 21 год він проходив вздовж першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 побачив на лавочці співмешканців цього будинку ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та ОСОБА_13 і підійшов до них. Говорили про об`єднання співвласників будинку. Коли вже йшов додому попросив ОСОБА_5 не говорити про нього погано, не ображати та попередив, що за це може бути кримінальна відповідальність. ОСОБА_5 включив мобільний телефон і почав його знімати та погрожувати. Він попросив не робити цього. Коли вони з дружиною дійшли до свого під`їзду ОСОБА_5 все одно продовжував його знімати, він рукою намагався закрити обличчя, але отримав удар від нього в щелепу. Від чого він нагнувся, втім отримав серію ударів в голову та щелепу. ОСОБА_5 бив лише руками, ударів було не менше трьох. Особисто він не наносив ніяких ушкоджень йому, а лише прикривався руками. Поряд нікого не бачив. Куди дівся телефон ОСОБА_5 він не знає. Дружина почала кричати та викликала поліцію. Мешканець будинку ОСОБА_17 відтягнув ОСОБА_5 від нього. Коли приїхала поліція він разом з ними поїхав до відділку, де написав заяву та у подальшому зняв побої. Вночі йому стало зле і вранці його відвезли в районну лікарню. Зазначив, що свідок ОСОБА_13 пішов в іншу сторону, коли ОСОБА_5 почав його бити. Між ним та ОСОБА_13 існували неприязні відносини, оскільки останній звертався зі скаргами на нього у відділ поліції. Останній час він ставився до нього агресивно, підбурював інших співмешканців проти нього. Цивільний позов підтримує повністю. Просив застосувати не сувору міру покарання.

Свідок ОСОБА_18 , яка є дружиною потерпілого ОСОБА_9 , у судовому засіданні показала, що 22 вересня 2020 року близько 20 год 30 хв її чоловік пішов до офісу. З вікна кухні побачила чоловіка біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , який сидів на лавочці разом з ОСОБА_5 , також були поруч ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_12 . Вона виріши вийти та забрати свого чоловіка, аби не було інцидентів. На вулиці було не дуже темно, світили ліхтарі. Коли вона підійшла до під`їзду, почула як чоловік казав ОСОБА_5 , щоб останній не говорив про нього неправду, не обговорювали його, не розповсюджували плітки та не принижували честь та гідність. В цей час обвинувачений дістав телефон та просив аби чоловік повторив ще раз. Після цього вони розвернулись та пішли додому, а за ними йшов ОСОБА_5 з телефоном у руках та продовжував знімати. ОСОБА_13 в цей час пішов у протилежному напрямку. Біля під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 почула як чоловік крикнув ОСОБА_5 , щоб той припинив знімати. Коли повернулась, побачила, що голова чоловіка похитнулась, почула звуки ударів, після чого чоловік крикнув викликати поліцію. Повідомила, що обвинувачений наносив її чоловіку удари по голові кулаками обох рук. При цьому він у відповідь удари не наносив. Під час бійки інших людей поруч не було, вона кричала та викликала поліцію. Навпроти під`їзду стояв мікроавтобус, з якого вибіг їх сусід ОСОБА_17 та відтягнув ОСОБА_5 . Потім підбігли ОСОБА_12 та ОСОБА_19 , підійшли інші люди, під`їхала поліція. Її чоловік та обвинувачений поїхали в поліцію. Після цього вийшла родина ОСОБА_20 та розповіли їй, що все бачили з вікна. Зазначила, що після бійки у чоловіка під лівим оком був синець, розбита губа, з якої йшла кров, та гематоми на голові. Вночі її чоловіку стало погано, тому зранку поїхали до лікарні, де чоловік проходив лікування у зв`язку зі струсом головного мозку. Згодом він повторно проходив лікування у третій міській лікарні. Зараз він має проблеми зі здоров`ям, постійно приймає ліки. Пояснила, що ця ситуація склалась через те, що в будинках, які обслуговувало ТОВ «Габріель» ОСОБА_9 , створювалось ОСББ.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_21 надала покази, згідно яких повідомила, що є сусідкою обвинуваченого та потерпілого, живе у четвертому під`їзді на другому поверсі. З вікна своєї спальні, яке виходить у двір і на під`їзд №2, 22 вересня 2020 року близько 21 год разом з чоловіком бачила, як зі сторони будинку АДРЕСА_4 йшли ОСОБА_18 та ОСОБА_9 . При цьому на вулиці було достатньо світло, ліхтарі не світились. За ними швидким кроком з телефоном в руці на рівні грудей перед собою йшов ОСОБА_5 та голосно просив щось повторити на камеру. Декілька разів ОСОБА_9 повертався до нього та просив не знімати. Потім вони дійшли до під`їзду будинку АДРЕСА_2 . Там ОСОБА_9 повернувся, схопив за телефон, на що у відповідь отримав удар в голову від обвинуваченого. Потім були удари кулаками обох рук, потерпілий відійшов до кутка та зігнувся, закриваючись руками. Кількість ударів не пам`ятає. Поряд з місцем події нікого не було, але потім вибіг інший сусід та відтягнув ОСОБА_5 . Вже на вулиці бачила у потерпілого розбиту верхню губу та синець під оком, тілесних ушкоджень у обвинуваченого не бачила.

Допитаний у судовому засідання свідок ОСОБА_22 , який є сусідом потерпілого ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_5 , показав, що 22 вересня 2020 року близько 21 год був вдома. З вікна побачив ОСОБА_18 , яка підходила до свого під`їзду, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , який швидко наздоганяв їх, тримаючи в руці телефон. При цьому він голосно кричав, щоб той щось повторив. Коли обвинувачений наблизився до потерпілого, останній почав рукою відводити телефон. Наступної миті ОСОБА_5 кулаком правої руки вдарив ОСОБА_9 по обличчю. Потерпілий нахилився. Потім обвинувачений ще декілька разів вдарив обома руками, було десь чотири удари. При цьому не бачив, щоб потерпілий наносив удари у відповідь. ОСОБА_18 стояла біля під`їзду та кричала, поряд інших осіб не було. Але потім з автомобіля вибіг сусід ОСОБА_17 та відтягнув ОСОБА_5 . Вже на вулиці побачив у потерпілого, що опухла ліворуч частина обличчя.

Свідок ОСОБА_23 у судовому засідання показала, що є сусідкою обвинуваченого, а потерпілий був у них головою ОСББ. У вересні 2020 року близько 20 год 00 хв зібрались з сусідами у дворі будинку АДРЕСА_3 біля шостого під`їзду, аби обговорити питання створення нового ОСББ. На вулиці було світло, ОСОБА_9 до них не підходив. Потім ОСОБА_5 та ОСОБА_24 пішли до першого під`їзду, щоб зустрітись з його мешканцями. Десь через годину, до них підбіг ОСОБА_24 та сказав, що ОСОБА_9 б`є ОСОБА_5 . Після чого всі побігли до першого під`їзду, а вона вирішила повідомити про це дружину обвинуваченого. Вони з нею вийшли та побачили ОСОБА_25 біля першого під`їзду. Він був весь пошарпаний, на обличчі, біля вуха та на шиї були подряпини. Потім дружина ОСОБА_16 викликала поліцію. В цей час ОСОБА_9 стояв зі своєю дружиною між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , сварився, його дружина всіх фотографувала на телефон. Повідомила, що ОСОБА_20 в той вечір не бачила. Після приїзду поліції обвинувачений та потерпілий поїхали у відділок. Вказала, що на обличчі ОСОБА_9 тілесних ушкоджень не бачила. До обох відноситься однаково, хоча ОСОБА_5 їй імпонує більше ніж ОСОБА_9 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_26 , яка є сусідкою обвинуваченого та потерпілого, показала, що 22 вересня 2020 року о 20 год 40 хв разом з дитиною була у дворі будинку АДРЕСА_3 . Зі сторони будинку №27 почула нецензурні крики ОСОБА_9 . Через 5 хвилин підійшов ОСОБА_24 та повідомив, що там відбувається бійка між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 . Біля під`їзду вона побачила як ОСОБА_9 тримав за одяг ОСОБА_5 . Також там була дружина ОСОБА_9 . На обличчі ОСОБА_5 побачила кров`яні синці. ОСОБА_9 стояв неподалік, ніяких явних ушкоджень на ньому не було.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_24 надав покази, згідно яких повідомив, що є сусідом обвинуваченого та потерпілого. Крім того, з обвинуваченим знайомий по роботі. 22 вересня 2020 року у період часу з 20 год до 21 год відбувались збори щодо створення ОСББ. На вулиці в цей час темніло, світили ліхтарі. Проходячи з обвинуваченим вздовж будинку, зупинились біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 та присіли поспілкуватись з сусідами ОСОБА_27 та ОСОБА_28 . Зі сторони воріт з арки виходив ОСОБА_9 з дружиною. Потерпілий підійшов до них та попросив сісти поруч. Розмовляли з приводу дезінфекції будинків. При цьому було помітно, що ОСОБА_9 був напідпитку. Згодом він почав нецензурно висловлюватись, на що той зробив йому зауваження. Однак ОСОБА_9 почав збільшувати агресію, на що він казав ОСОБА_5 не реагувати. Коли почали розходитись потерпілий почав їм погрожувати, після чого обвинувачений вирішив записати це на телефон. Подальші події відбулись біля під`їзду ОСОБА_9 в будинку АДРЕСА_2 . Останній вибив телефон з руки ОСОБА_5 , наніс удар ногою в область паху та рукою в голову. Після цього обвинувачений почав відмахуватись, але цілеспрямовані удари по ОСОБА_9 не наносив. Зазначив, що в цей час перебував позаду них на відстані 3-4 метрів. Сутичка продовжувалась 20-40 секунд. Потім з автомобіля вийшов чоловік, який розняв обвинуваченого та потерпілого. У подальшому він побачив, що приїхали дві поліцейські машини. На лавочці сидів обвинувачений, поряд стояв потерпілий. ОСОБА_9 був у нормі, ушкоджень на ньому не бачив, тоді як у ОСОБА_5 були видні ушкодження, на обличчі бачив синці. Підійшли інші сусіди, серед яких були дружина ОСОБА_5 та ОСОБА_26 , при цьому ОСОБА_22 не бачив. Крім того, під час одночасного допиту повідомив, що дізнавач ОСОБА_29 його не допитувала. Щодо даної справи йому телефонував дільничний на ім`я ОСОБА_30 , та допитав його, склав протокол, який він підписав. При цьому був присутній свідок ОСОБА_31 . Дільничний роз`яснював права, попереджав про відповідальність. Вказав, що зустрічався з ОСОБА_29 один раз, коли давав покази у справі щодо нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . У тому провадженні вона була слідчим. Зазначив, що справа проти ОСОБА_9 до суду не дійшла. У даному кримінальному провадженні з дізнавачем ОСОБА_29 не зустрічався. Лише дільничний декілька разів просив його надати додаткові покази, однак він не міг, оскільки у квітні-травні 2021 року лежав у реанімації.

У судовому засідання свідок ОСОБА_32 , яка є сусідкою обвинуваченого та потерпілого, показала, що 21 чи 22 вересня 2020 року близько 21 години вийшла на вулицю. Темніло, ліхтарі не світились. Почула розмову на підвищених тонах та побачила ОСОБА_9 , його дружину та ОСОБА_5 . Вказала, що ОСОБА_9 почав заходити до під`їзду, ОСОБА_5 , який знаходився на доріжці до під`їзду, йому щось сказав. Після цього ОСОБА_9 розвернувся та зробив декілька кроків на зустріч. Потерпілий нецензурно висловився в бік обвинуваченого та лівою рукою ударив по лівій руці ОСОБА_5 , в якій був телефон. ОСОБА_5 нахилився і в цей час знову ОСОБА_9 вдарив його. При цьому ОСОБА_5 ОСОБА_9 удари не наносив. Закінчення конфлікту не бачила.

Свідок ОСОБА_29 , яка працює старшим дізнавачем Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області, в судовому засідання пояснила, що здійснювала досудове розслідування у даному кримінальному провадження, під час якого допитувала свідків, зокрема ОСОБА_24 , потерпілого та обвинуваченого, проводила слідчі експерименти. Вказала, що допитувала свідка ОСОБА_24 , який був агресивно налаштований до неї. Особисто запитувала, що він знає про дану подію, однак показання у протоколі записував інший співробітник, дільничний. Під час допиту свідок категорично повідомив їй, що був на початку конфлікту, коли обвинувачений та потерпілий пішли до під`їзду останнього, він пішов у зворотному напрямку і самого правопорушення не бачив. Після цього ОСОБА_24 ознайомився з протоколом та підписав його. Надалі, для проведення одночасного допиту з іншими свідками вона декілька разів по телефону викликала його, однак він відмовлявся та казав, що додати нічого, самого факту нанесення тілесних ушкоджень не бачив. На її запитання, чому він сказав іншим, що ОСОБА_9 б`є обвинуваченого, ОСОБА_24 відповів, що він так собі уявив, а тому сказав іншим людям. Дані розмови фіксувала в рапортах. Зазначила, що до ОСОБА_9 свідок ставився негативно, а до ОСОБА_5 позитивно.

Відповідно рапорту помічника чергового Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області, ОСОБА_18 повідомила про те, що 22.09.2020 о 20 год 54 хв за адресою: АДРЕСА_2 , її чоловіка побив знайомий на ім`я ОСОБА_25 з буд. 21 (т.1 а.п.55).

Відповідно заяви потерпілого від 22.09.2020 ОСОБА_9 повідомив про факт нанесення йому тілесних ушкоджень біля під`їзду №2 буд. АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , який проживає в кв. АДРЕСА_5 (т.1 а.п.58).

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань23.09.2020 внесені відомості до реєстру за №0001251 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згодом перекваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України (т.1 а.п.45, 177).

Відповідно рапорту інспектора чергового Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області 23.09.2020 о 07 год 47 хв до травмпункту ЧМЛ-2 звернувся ОСОБА_9 , який проживає в АДРЕСА_6 , з діагнозом: забій м`яких тканин голови, забійна рана верхньої губи, алкоголь клінічно; побили відомі біля будинку 27 (т.1 а.п.56).

Відповідно рапорту інспектора чергового Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області, 23.09.2020 о 16 год 05 хв до неврологічного відділення ЧРЛ звернувся ОСОБА_9 з діагнозом: ЗЧМТ, СГМ, біля під`їзду буд. АДРЕСА_2 22.09.2020 близько 21 години побив знайомий (т.1 а.п.57).

За даними висновків експертів №611 від 07.12.2020, № 104 від 11.03.2021, у громадянина ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синців з забоєм м`яких тканин верхньої губи зліва та нижньої повіки лівого ока, котрі виникли від дії тупих, твердих предметів по механізму удару та тиснення і, як усі в сукупності, так і кожне окремо відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_9 , по давності утворення можуть відповідати даті 22.09.2020 (т.1 а.п. 106-109, 111-117).

Відповідно висновку експертів №10 від 12.04.2021, у громадянина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 22.09.2020 мались тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом речовини головного мозку, синцями з забоєм м`яких тканин верхньої губи зліва та нижньої повіки лівого ока; всі вказані ушкодження є наслідком ударної дії тупих предметів; оскільки черепно-мозкова травма по суті є єдиним багатокомпонентним ушкодженням, а кожне з наступних ушкоджень може збільшувати її прояви в цілому, оцінку ступеня тяжкості цих ушкоджень проводиться в комплексі; отже, всі описані вище ушкодження, в сукупності, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; всі з описаних вище ушкоджень могли утворитись в строк 22.09.2020; всі описані вище ушкодження є наслідком ударної дії тупих предметів, якими, в тому числі, могли бути «руки, ноги, сторонні предмети»; всі з описаних вище ушкоджень знаходяться у зонах, досяжних власній руці потерпілого; описана вище черепно-мозкова травма утворилась не менш ніж від двох травматичних впливів; за наявними судово-медичними даними категорично виключити можливість утворення описаних вище тілесних ушкоджень в ділянці голови внаслідок ударів нею по твердим ділянкам (наприклад голові) тіла іншої людини неможливо (т.1 а.п.119-130).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту та відеозапису до нього від 18.02.2021, за участю потерпілого ОСОБА_9 , під час якого останній показав обставини події, що відбувались 22.09.2020 біля під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 , та як йому були нанесені тілесні ушкодження ОСОБА_33 , а саме: один удар правою рукою в обличчя в область губи зліва під ніс, один удар лівою рукою в обличчя в область ока, удар кулаком в голову, три удари кулаками обох рук по голові (т.1 а.п.61-63).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту та відеозапису до нього від 18.02.2021, за участю свідка ОСОБА_18 , під час якого остання показала обставини події, що відбувались 22.09.2020 біля під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 , та як саме її чоловіку ОСОБА_9 . ОСОБА_5 наносив удари кулаками обох рук зверху по голові в область обличчя, від чого чоловік присів та забився в куток, бачила десь 4 удари (т.1 а.п.64-66).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту та відеозапису до нього від 18.02.2021, за участю свідка ОСОБА_22 , під час якого останній показав обставини події, що відбувались 22.09.2020 біля під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 , які він бачив з вікна своєї квартири АДРЕСА_7 , та як ОСОБА_5 наніс один удар ОСОБА_9 в обличчя в область губ ліворуч, потім ОСОБА_9 зігнувся і відійшов у куток, а ОСОБА_5 продовжував наносити удари почергово правою та лівою рукою в область голови, всього наніс чотири чи п`ять ударів (т.1 а.п.67-69).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту та відеозапису до нього від 18.02.2021, за участю свідка ОСОБА_21 , під час якого остання показала обставини події, що відбувались 22.09.2020 біля під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 , які вона бачила з вікна своєї квартири АДРЕСА_7 , та як ОСОБА_9 схопив телефон ОСОБА_5 з проханням не знімати його, а останній наніс удар в обличчя ОСОБА_9 , той присів у кут та закрився руками, а ОСОБА_5 наніс декілька ударів кулаком лівою і правою рукою, після чого спокійно пішов додому (т.1 а.п.70-72).

Згідно протоколу огляду речового доказу від 11.06.2021 та відеозапису, 22.09.2020 зафіксовано момент приходу свідка ОСОБА_26 близько 20 год 45 хв до буд. АДРЕСА_2 (т.1 а.п.73, 75).

Відповідно протоколу огляду речового доказу від 20.04.2021 та відеозапису, 22.09.2020 зафіксовано факт прибуття патрульних поліцейських за викликом на лінію 102 за повідомленням про побиття біля буд. 27 по вул. Красносільського у м. Чернігові (т.1 а.п.78, 80).

Згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 11.02.2021, в ході якого вилучена інформація у оператора телекомунікаційних мереж ПрАТ «ВФ Україна», та довідкою-аналізом про з`єднання абонента ОСОБА_22 НОМЕР_1 у період часу з 22.09.2020 00 год 51 хв до 23.09.2020 23 год 16 хв, абонента ОСОБА_21 НОМЕР_2 у період часу з 22.09.2020 08 год 55 хв до 23.09.2020 18 год 36 хв (т.1 а.п.92-93, 95-105).

Показання потерпілого, узгоджуються із висновком судово-медичної експертизи щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень, їх локалізації, та які могли бути спричинені за обставин, на які вказав потерпілий при проведенні слідчого експерименту, є правдивими.

Також показання потерпілого ОСОБА_9 про факт спричинення йому тілесних ушкоджень саме обвинуваченим ОСОБА_5 об`єктивно підтверджується показаннями свідків сторони обвинувачення: ОСОБА_18 , ОСОБА_22 , ОСОБА_21 та слідчим експериментом за участю потерпілого та свідків, а тому суд вважає їх достовірними та кладе в основу вироку.

Порушень норм КПК України, які відповідно до ст. 86,87 КПК України тягнуть за собою недопустимість зазначених доказів, в суді не встановлено.

Суд вважає покази свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_26 та ОСОБА_32 про те, що обвинувачений не наносив ударів потерпілому, недостовірними, оскільки вони спростовуються висновком судово-медичної експертизи №10 від 12.04.2021, також вважає їх такими, що суттєво не впливають та не спростовують остаточні висновки суду про доведеність висунутого обвинувачення, а тому до уваги судом не приймаються.

Суд також враховує, що свідок ОСОБА_29 надавала свідчення лише з приводу допиту свідка ОСОБА_13 , оскільки є дізнавачем, але вони не спростовують та не доводять вину обвинуваченого, а тому її покази не приймаються до уваги.

Не заслуговують на увагу доводи сторони захисту стосовно того, що протоколи проведення слідчих експериментів за участю свідків є недопустимими, так як місце події змінено, оскільки вказані докази отримані в порядку, передбаченому ст.240 КПК України та результати яких містяться в протоколах та оптичних носіях.

Суд не може погодитися із доводами захисту у тій частині, що обвинувачений діяв в межах крайньої необхідності, що відповідно до положень ч.3 ст.39 КК України, виключає кримінальну відповідальність за заподіяну шкоду, з огляду на наступне.

Виходячи із аналізу положень ст.39 КК України, крайня необхідність є обставиною, за наявності якої особа може заподіяти шкоду правоохоронюваним інтересам третіх осіб (непричетних до ситуації, що склалась) з метою відвернення небезпеки, яка загрожує особі, її правам чи правам інших громадян, а також суспільним інтересам чи інтересам держави, і не підлягає за це кримінальній відповідальності.

Крайня необхідність є правомірною за сукупності чітко визначених умов, таких як: існує небезпека переліченим у цій статті об`єктам, яка виникла внаслідок дії стихійних сил, механізмів, тварин, а у деяких випадках - дій інших людей; небезпека є наявною, тобто такою, що безпосередньо загрожує завданням шкоди зазначеним об`єктам або вже її завдає; небезпека є дійсною, тобто існує реально, а не в уяві особи; небезпека у даній обстановці не може бути відвернена чи усунута іншим шляхом, окрім заподіяння шкоди; при усуненні небезпеки не допущене перевищення меж крайньої необхідності.

У разі заподіяння особою шкоди за відсутності стану крайньої необхідності, зокрема, в умовах, коли особа мала змогу уникнути небезпеки без заподіяння шкоди, вона підлягає кримінальній відповідальності за вчинене на загальних підставах.

За встановлених під час судового розгляду обставин та як підтверджено матеріалами кримінального провадження, жодної із визначених законодавцем умов, за яких крайня необхідність є правомірною, під час вчинення протиправних дій ОСОБА_5 не існувало.

Ураховуючи викладене, твердження сторони захисту про те, що інкримінований злочин обвинувачений не вчиняв, а діяв в стані крайньої необхідності не ґрунтуються на матеріалах провадження та вимогах закону.

Невизнання ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні суд вважає засобом захисту з метою уникнути відповідальності або пом`якшити свою участь за вчинення злочину та дає критичну оцінку показанням обвинуваченого у судовому засіданні, оскільки вони спростовуються сукупністю доказів, досліджених судом.

Таким чином, оцінивши кожний доказ, в тому числі з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд дійшов переконання, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , мало місце, що воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а також, що обвинувачений ОСОБА_5 винен у його вчиненні, за що підлягає покаранню. Судом зазначені вище умисні дії ОСОБА_5 , які виразились в умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України.

Призначаючи покарання суд, виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Кримінальне правопорушення за ч..2 ст.125 КК України, згідно із ч.2 ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 одружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, працює, за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався, притягувався до адміністративної відповідальності, раніше не судимий. Крім того, судом враховується матеріальне становище, вік, стан здоров`я обвинуваченого.

Враховуючи тяжкість вчиненого правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, думку потерпілого щодо міри покарання, не відшкодування обвинуваченим потерпілому заподіяної шкоди, суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у вигляді штрафу, в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, що буде в даному випадку законним та справедливим, відповідатиме загальним засадам призначення покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

По справі заявлено цивільний позов потерпілим ОСОБА_9 про стягнення з обвинуваченого 50 000 грн моральної шкоди та 3 966,95 грн матеріальної шкоди (т.1 а.п.14-17).

Згідно вимог ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, за умови, що вини не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно ч.1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

У розумінні вимог ст.22 ЦК України майнова шкода - це витрати, яких особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я в даному випадку, тобто реально понесені витрати.

Матеріальну шкоду в сумі 3 966,95 грн необхідно стягнути з обвинуваченого на підставі ст.1166 ЦК України, оскільки вказаний розмір шкоди підтверджується чеками (т.1 а.п.24-26), а також копією виписного епікризу із медичної картки амбулаторного хворого, в якій зазначені призначення лікарських засобів та препаратів, необхідних для лікування (т.1 а.п.21-22).

Однак позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї або близьких родичів, у приниженні честі та гідності фізичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно із п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Суд дійшов висновку про наявність причинного зв`язку між винними діями обвинуваченого і негативними наслідками, що настали для потерпілого, а тому потерпілий зазнав моральні страждання, що виразились у перенесеному болю, негативних емоціях, відчуттях дискомфортуту приниження.

При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди суд враховує критерії, які також передбачені ст. 23 ЦК України: характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, та інших обставин, які мають істотне значення, а також виходить з засад розумності та справедливості, та доходить висновку, що розмір відшкодування має становити 10 000 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Відповідно до вимог частини 1 статті 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Як вбачається із матеріалів справи 01 жовтня 2020 року між адвокатом ОСОБА_10 та ОСОБА_9 укладено договір про надання правової допомоги (т.1 а.п.27). Відповідно розрахунку суми гонорару ОСОБА_9 сплатив ОСОБА_10 8 000 грн, про що свідчить квитанція № 1913081 (т.1 а.п. 29,30).

З огляду на наведене, витрати ОСОБА_9 пов`язані з оплатою послуг адвоката в сумі 8 000 грн, які підтвердженні документально, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

Ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Цивільний позов ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 3 966 (три тисячі дев`ятсот шістдесят шість) грн 95 коп матеріальної шкоди, 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 8 000 (вісім) грн 00 коп в рахунок відшкодування витрат понесених на правову допомогу.

В решті вимог - відмовити.

Речові докази: диски DVD-R Verbatim, DVD+R Axent залишити на зберіганні у матеріалах кримінального провадження

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Суддя ОСОБА_1