ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/601/22 Справа № 705/1684/22 Категорія: 11-кп/821/601/22Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участі:
прокурорпрокурораОСОБА_6 в режимі відеоконференції

захисника ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з Уманським

міськрайонним судом Черкаської області

обвинуваченого ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з СІЗО м.Черкаси

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси виділені матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 вересня 2022 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з 19 вересня 2022 року до 17 листопада 2022 року включно, з залишенням визначеної застави в розмірі 99240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) грн., -

в с т а н о в и л а :

В провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебувають матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_8 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
У даному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжено на 60 днів і закінчувався 23 вересня 2022 року.
Прокурор подав клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та в подальшому підтримав його в судовому засіданні суду першої інстанції.
19 вересня 2022 року ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області клопотання прокурора задоволено та продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_8 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, який слід відраховувати з дня оголошення даної ухвали, а саме до 17 листопада 2022 року включно, з залишенням без зміни визначений попередньою ухвалою суду розмір застави сорок прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить у грошовому еквіваленті суму 99240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень 00 копійок.
Не погоджуючись з ухвалою суду, вважаючи її незаконною, обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу з доповненнями в яких просив її скасувати та обрати відносно нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме - у виді домашнього арешту чи підписки про невиїзд з місця проживання.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що суд першої інстанції прийшов до неправильних висновків щодо нього, про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, прокурором не доведено про існування ризиків, зазначених у його клопотанні. Крім того, стверджує, що він має ряд тяжких захворювань, а саме, ВІЛ, хвороба печінки та жовчного міхура гепатит «С», та захворювання легенів туберкульоз. Зазначає, що зміна запобіжного заходу, дасть йому можливість ефективно пролікуватися в медичних закладах.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні вимоги та просили їх задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги з доповненнями обвинуваченого, та просив ухвалу місцевого суду залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги з доповненнями, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга з доповненнями не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 липня 2022 року було продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 23 вересня 2022 року, з можливістю внесення застави в розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить у грошовому еквіваленті суму 99240 гривень.

Судом першої інстанції під час судового засідання 19 вересня 2022 року щодо ОСОБА_8 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, постановлено ухвалу про продовження останньому строку тримання під вартою на 60 днів,який відраховувати з дня оголошення даної ухвали, а саме до 17 листопада 2022 року включно, з залишенням визначеної застави в розмірі 99240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) грн.
Згідно ч.2 ст. 392 КПК України ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До закінчення продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається з ч.3 ст. 407 КПК України, постановляючи ухвалу за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, апеляційний суд вирішує питання щодо запобіжного заходу в порядку, передбаченому главою 18 розділу II цього Кодексу.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги місцевим судом дотримані в повному обсязі.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які суд вже врахував при вирішенні питання про доцільність продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у тому числі 01 червня 2022 року та 26 липня 2022 року, не зменшились та продовжують існувати, зокрема, переховування обвинуваченого від суду, ризик впливу обвинуваченого на свідків, а також ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення, і ці ризики, є дійсними та триваючими, на даний час не зменшились та виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 на більш м`який.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, покарання за яке передбачає позбавлення волі до восьми років, ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, є раніше судимим, злочин вчинив у період введеного в України військового стану, що свідчить про стійке неприйняття ним загально визнаних у суспільстві правил поведінки та моральності та характеризують його як особу, що схильна до систематичного вчинення нових злочинів.

Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду, не здобуто даних, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_8 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Що стосується доводів апелянта про його тяжкий стан здоров`я, то колегія суддів не може їх враховувати при розгляді даного провадження, оскільки будь-яких доказів, які б засвідчували тяжкий стан його здоров`я, що унеможливлювало б перебування останнього під вартою, апелянтом суду надано не було.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що діючі норми права встановлюють, що особа, яка перебуває під вартою, не позбавлена права отримувати належну медичну допомогу.

У підпункті 1 пункту 3 розділу І Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 2019 року №1769/5, зазначено, що ув`язнені та засуджені, яких тримають у СІЗО, користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених законодавством України і встановлених вироком суду (для засуджених). Обмеження прав, які застосовуються до ув`язнених та засуджених, мають бути мінімально необхідними для досягнення обґрунтованих цілей. Такі обмеження не можуть застосовуватись, якщо для ефективного досягнення поставлених цілей існує менше альтернативне обмеження.

У підпункті 1 пункту 4 розділу І вказаних вище Правил, серед іншого, зазначено, що ув`язнені і засуджені мають право:

на охорону здоров`я в обсязі, встановленому Законом України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», за винятком обмежень, передбачених законодавством;

за висновком лікуючого лікаря отримувати від родичів або інших осіб (у фабричній закритій непошкодженій упаковці) лікарські засоби або їх аналоги, призначені для проходження курсу лікування, та медичні вироби, а також купувати їх за безготівковим розрахунком;

купувати протягом місяця за безготівковим розрахунком продукти харчування і предмети першої потреби, письмове приладдя, газети і книги через торговельну мережу на замовлення на суму та у кількості, що передбачені Законом України «Про попереднє ув`язнення», КВК та цими Правилами.

Пунктами 3 та 4 Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 серпня 2014 року за № 990/25767 (із змінами), встановлено, що:

медичне обслуговування (амбулаторне, стаціонарне лікування, реабілітація), контроль та аналіз стану здоров`я засуджених організовуються і проводяться медичними працівниками відповідно до законодавства про охорону здоров`я, системи стандартів у сфері охорони здоров`я, клінічних протоколів в порядку, передбаченому законодавством;

у закладах охорони здоров`я ДКВС надаються медична допомога при невідкладних станах, первинна медична допомога, вторинна (спеціалізована) та паліативна допомога, медична реабілітація, здійснюється санітарно-епідеміологічний нагляд, проводяться санітарно-гігієнічні та протиепідемічні заходи, у тому числі із впровадження превентивної медицини (пропаганда здорового способу життя, зокрема з питань дотримання особистої гігієни, запобігання інфекційним захворюванням, алкоголізму та наркоманії, попередження самогубств, гігієнічне навчання), організовується цілодобове чергування медичних працівників, забезпечення засуджених лікарськими засобами, медичними виробами, технічними та іншими засобами реабілітації, проводиться реабілітація та лікування після захворювань і травм.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Крім того, ОСОБА_8 ухвалою суду першої інстанції залишено попередньо визначену заставу в розмірі 99240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) грн., у разі внесення якої останній підлягає звільненню з під варти. На думку колегії суддів, визначений розмір застави є обґрунтований, і може забезпечити виконання ОСОБА_8 , покладених на нього обов`язків, у разі його звільнення з під варти.

З врахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції, та задоволення апеляційної скарги з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_8 .

Керуючись ст. 183, 199, 331, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 вересня 2022 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з 19 вересня 2022 року до 17 листопада 2022 року включно, з залишенням визначеної застави в розмірі 99240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) грн. залишити без змін, а апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення іоскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді