Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
643/3343/22 (1-кс/643/1142/22): Кримінальні справи (з 01.01.2019); Провадження за поданням правоохоронних органів, за клопотанням слідчого, прокурора та інших осіб про; застосування запобіжних заходів; домашній арешт.
Надіслано судом: 14.02.2023. Зареєстровано: 16.02.2023. Забезпечено надання загального доступу: 17.02.2023.
Дата набрання законної сили: 09.02.2023
Номер судового провадження: 11-сс/818/122/23
ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/3343/22 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11-сс/818/122/23 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: домашній арешт
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 21 грудня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшогослідчого Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Салтівської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0003817 від 30 листопада 2022року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003817 від 30 листопада 2022 року із правовою кваліфікацією ч.2 ст.289 КК України.

У зазначеномукримінальному провадженніорганом досудовогорозслідування ОСОБА_7 підозрюється утому,що він перебуваючи з неповнолітнім ОСОБА_10 , під час спілкування з раніше знайомим уклали із останнім усний договір про здійснення ремонтних робіт та подальшого продажу автомобіля марки «Nissan Maxima», 2002 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить потерпілому. Пообіцявши потерпілому передати грошові кошти у розмірі 4000 у.е. по завершенню ремонтних робіт транспортного засобу та в подальшому за продаж автомобілю. В подальшому, ОСОБА_7 , та неповнолітній ОСОБА_10 , прослідували до автомобільно- гаражного кооператива «Тимуровец», отримали від потерпілого. автомобіль марки «Nissan Maxima», 2002 року випуску, ключ запалювання до даного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію даного автомобіля серія НОМЕР_2 . Після чого, ОСОБА_7 на даному автомобілі поїхав в напрямку свого місця реєстрації.

Крім того, 14.10.2022, близько 09.30 годині, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 знаходячись на автомобільній мийці, розташованій за адресою: м. Харків, вул. Льва Ландау, 241А/2, під час спілкування з потерпілим уклали усний договір про оренду з подальшим викупом автомобіля марки «Rover 75 д.н.з. НОМЕР_3 2000 року випуску, він код НОМЕР_4 , зеленого кольору, зареєстрований 20.01.2022 року, який на праві власності належить потерпілому, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 . На підставі вищевказаного договору, ОСОБА_7 повинен отримати від потерпілого автомобіль марки «Rover 75 д.н.з. НОМЕР_3 2000 року випуску, пообіцявши потерпілому передати грошові кошти у розмірі 5200 доларів США, орендною платою терміном на 24 місяці частинами по 200 доларів США щомісяця, та не маючи на меті дотримуватися взятих на себе зобов`язань, не збираючись виконувати взяті на себе зобов`язання, ОСОБА_7 вирішив незаконно заволодіти вищевказаним транспортним засобом. В подальшому, ОСОБА_7 отримав від потерпілого автомобіль марки «Rover 75 д.н.з. НОМЕР_3 2000 року випуску, ключ запалювання до даного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію даного автомобіля після чого на даному автомобілі зник з місця вчинення кримінального правопорушення заволодівши таким чином автомобілем «Rover 75 д.н.з. НОМЕР_3 та в подальшому розрядившись викраденим автомобілем на свій розсуд, чим спричинив потерпілому згідно висновку експерта матеріальну шкоду у розмірі 162060 грн 00 коп.

14.12.2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

21.12.2022 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та наявність ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 21 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого, застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язавши його прибувати до слідчого Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області, прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова чи до Московського районного суду м. Харкова за першою вимогою; не виїжджати за межі населеного пункту, де мешкає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

Прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

На думку прокурора, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України - окрім як тримання під вартою.

Зазначає, що ризик переховуватись від органів досудового розслідування або суду підтверджується тим, що підозрюваний не одружений, дітей не має, з батьками зв`язок не підтримує на протязі тривалого часу, тобто не має стійких соціальних зв`язків, не працевлаштований, вчинив кримінальне правопорушення, за яке передбачено кримінальне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з конфіскацією майна.

Вказує, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він не працевлаштований, законного джерела доходу не має, вчинив два епізоди кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України. При цьому, 13.12.2022 року ОСОБА_7 працівниками Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з чим, існують достатні підстави вважати, що єдиним джерелом його доходів є протиправна діяльність.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор до початку судового розгляду подав до апеляційного суду заяву, в якій просить провести судовий розгляд без його участі та просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Також зазначив, що на теперішній час органом досудового розслідування передано обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 до суду для розгляду по суті.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора у кримінальному провадженні, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Мотиви суду

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст.2КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів. Під час обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини. Сама по собі наявність ризиків та обґрунтованої підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення не свідчить про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неможливість застосування інших запобіжних заходів.

Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, колегія суддів враховуєрішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти долученого Королівства», де зазначено, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відмовляючи у задоволені клопотання слідчого та застосовуючи до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту слідчий суддя виходив з того, що стороною обвинувачення не доведено обставини недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки він ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому дій, передбачених ч.2 ст.289 КК України, підтверджується відомостями, доданими доклопотання слідчого,тому таківисновки слідчогосудді єобґрунтованими тане оскаржуютьсяв апеляційнійскарзі,як прокурором,так із цихпідстав стороназахисту неподавала скаргу.

Надані стороною обвинувачення відомості свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, що підтверджується: протоколами допитів потерпілих; протоколами допитів свідків; довідкою з ПАТ Приват Банка від 04.06.2022; протоколами огляду місця події; висновком судово-товарознавчої експертизи № 30/07-2022 від 30.07.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідків; інформацією вилученою з АТ « Таскомбанк» від 12.10.2022; висновком судово-товарознавчої експертизи № 02/12-2022 від 02.12.2022.

Зважуючи на такий обсяг, відомості судового провадження об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання за принципом поза розумного сумніву (в тому числі у стороннього неупередженого спостерігача) причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри.

Обґрунтованість підозри свідчить про достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, що пов`язані з ризиками але запобігти цим ризикам, як правильно зазначив слідчий суддя, можливо шляхом застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який відповідно до справи ЄСПЛ «Манчіні проти Італії» прирівняно до позбавлення волі, тобто домашній арешт може цілком забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Як убачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя досліджував не лише обґрунтованість підозри та наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а й дієвість конкретного запобіжного заходу для дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Отже, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, погодженого з прокурором про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та обираючи запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя врахував всі характеризуючі відомості про особу підозрюваного, який має постійне місце реєстрації, студент 3-го курсу ХНАДУ, не працюючий, не одружений, раніше не судимий.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, на цьому етапі кримінального провадження зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України .

Доводи апеляційної скарги стосовно неповного дослідження слідчим суддею підстав застосування запобіжного заходу і неврахування тяжкості скоєного підозрюваним злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України хоч і є визначеним елементом при оцінці ризиків ухилення від органу досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, однак, не може бути єдиною достатньою підставою для законності тримання особи під вартою та не свідчить про необґрунтованість судового рішення. Всім обставинам справи слідчим суддею дана належна оцінка у відповідності з вимогами КПК України. Крім того, суддею врахована практика ЄСПЛ та фактичні обставини справи.

Колегія суддів зазначає, що самі дії, згідно підозри, які вчинені підозрюваним та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, на що посилався прокурор в апеляційній скарзі, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор щодо нездатності застосованого запобіжного заходу забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнімінкримінованого йому кримінального правопорушеннята нездатністьзапобігти доведеним у ході розгляду клопотання ризикам, на думку колегії суддів, є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зобов`язання ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні та належним чином мотивував своє рішення.

Крім того, відомостей про те, що підозрюваний, після застосування відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту: переховувався від органу досудового розслідування або суду; намагався знищити або приховати речі чи документи, що можуть бути використані як докази його вини; здійснював незаконний вплив на свідків або потерпілих; перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином; вчинив інше кримінальне правопорушення - прокурором не надано, а тому висновок слідчого судді про обрання саме такого запобіжного заходу є обґрунтованим.

Посилання в апеляційній скарзі на можливість підозрюваного вчинити інший злочин, не підтверджені належними доказами. Будь-яких відомостей про можливість вчинення підозрюваним вказаних дій, ні слідчим, ні прокурором не надано. Доводи прокурора на наявність іншого кримінального провадження, як ознаку ризику продовження злочинної діяльності є безпідставним з огляду на презумпцію невинуватості, крім того, суд вирішує поставлене питання, виходячи з фактичних обставин у даному конкретному кримінальному провадженню відповідно до вимог процесуального закону.

Також, підозрюваний ОСОБА_7 з`явився за першою вимогою суду в судове засідання апеляційного суду, що свідчить про дотримання ним умов покладених на нього ухвалою суду першої інстанції.

За викладених обставин у сукупності колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного певних обов`язків в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, прокурор не надав і апеляційному суду будь-яких відомостей про те, що підозрюваний вже після застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, порушував умови і не дотримувався покладених на нього обов`язків.

Разом зцим,колегія суддівзвертає увагусуду першоїінстанції пронеобхідність дотриманнявимогч.4 ст.196 КПК України, відповідно до яких слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом, крім випадків, передбаченихчастиною четвертоюстатті 197 цього Кодексу.

Так, в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя не визначив точної дати закінчення дії ухвали, та лише зазначив, що ухвала діє протягом 2-х місяців з моменту її постановлення, але не більше строку досудового розслідування.

Однак, з урахування того, що на час апеляційного розгляду зі змісту письмових пояснень прокурора, наданих апеляційному суду вбачається, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 вже передано до суду для розгляду обвинувального акту, то питання щодо застосування запобіжного заходу на стадії судового розгляду вже має вирішуватися судом відповідно до приписів ст. 314, 315 КПК України.

Таким чином, на час апеляційного перегляду, а саме 09.02.2022 року, розгляд клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_7 виходить за межі строку досудового розслідування та строків можливого застосування запобіжного заходу, а тому колегія суддів позбавлена процесуальної можливості виправити цю помилку щодо вимог зазначення дати закінчення її дії у межах строку досудового розслідування.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

Керуючись ст.404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 21 грудня 2022 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...