Справа № 346/5324/22
Провадження № 1-в/346/19/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , секретарка судових засідань: ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , а також представника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)»: ОСОБА_4 та засудженого: ОСОБА_5 , які приймали участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, подання Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)»: про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України; місце народження та проживання: АДРЕСА_1 ; освіта середня; не одружений; дітей на утриманні не має),

по кримінальному провадженню №602/1301/18, в якому ОСОБА_5 вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 04 лютого 2020 року, який набрав законної сили 06 березня 2020 року, визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, та призначено покарання із врахуванням статті 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 років,

в с т а н о в и в:

Державна установа «Коломийська виправна колонія (№41)»: звернулась до суду із вказаним поданням, до якого додано матеріали особової справи засудженого (а.с.1-25 судова справа, а.с.1-17 Частини І та а.с.1-118 Частини ІІ особової справи).

Позиції учасників провадження.

Аргументи представника колонії. Вироком суду, який набрав законної сили, засудженого визнано винним у вчиненні тяжкого злочину та призначено остаточне покарання, із застосуванням статті 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Але, засуджений вже відбув більше ніж дві третини строку покарання, призначеного йому судом, а своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тому засудженого, умовно-достроково, слід звільнити від невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, що складає 1 рік 1 місяць та 11 днів.

Позиція засудженого. Підтримав представника колонії.

Аргументи прокурора. Додані до подання колонії докази вказують на те, що засудженого можна звільнити від невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі.

Оцінка суду.

Частина 2 статті 50 КК України передбачає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.

Разом з цим, частиною 1 статті 81 КК України встановлено, що до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Але частиною 2 і пунктом 2 частини 3 статті 81 КК України уточнюється, що умовно-дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також за умови (якщо засуджений відбуває покарання за вчинений умисний тяжкий злочин), що засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 04 лютого 2020 року, який набрав законної сили 06 березня 2020 року, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, та із застосуванням статті 69 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 років (а.с.8-10,11,7 частини І особової справи засудженого).

При цьому строк відбування покарання, правильно рахується колонією, зокрема з 26 березня 2020 року - дати його фактичного затримання і взяття під варту для приведення вироку до виконання, але із зарахуванням у строк відбування покарання часу його утримання за підозрою у вчиненні злочину з 11 жовтня 2018 року по 13 жовтня 2018 року, що повністю узгоджується з його вироком (а.с.17-19,22 частини І особової справи засудженого).

І наразі, засуджений ОСОБА_5 продовжує відбувати призначене йому покарання у виді позбавлення волі, і фактично він вже відбув більше ніж дві третини (26.11.2022 року) призначеного йому покарання.

При цьому суд відзначає, що в силу положень частини 2 статті 121 і частини 5 статті 12 КК України та з урахуванням змісту зазначеного вироку, покарання було призначено засудженому за вчинення ним умисного тяжкого злочину, яким є злочин, передбачений частиною 2 статті 121 КК України.

Тому суд погоджується з учасниками провадження у тому, що колонією доведений факт того, що засуджений ОСОБА_5 , станом на дату розгляду подання судом, дійсно фактично відбув вже більше ніж дві третини строку покарання, призначеного йому судом за вчинений ним тяжкий умисний злочин.

Як вже вказувалось судом вище, умовно-дострокове звільнення може бути застосоване виключно, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Через, що суд враховує і положення частини 1 статті 6 Кримінально-виконавчого кодексу України за якими, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. При цьому суд відзначає, що з огляду на положення частини 3 статті 6 КВК України, основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

І тому суд відзначає, що з часу знаходження в місцях позбавлення волі ОСОБА_5 :

- за змістом його характеристики, під час тримання в державній установі «Чортківська установа виконання покарань (№26)» (26.03.2020-13.08.2020) характеризувався виключно з позитивної сторони, стягнень не має, заохочення не застосовувались (а.с. 2 судової справи);

- з 14.08.2020 року відбуває покарання в державній установі «Коломийська виправна колонія (№41)», і за весь час відбування покарання також характеризується виключно позитивно, не допускає порушень вимог установленого порядку відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались, оголошено 3 заохочення у вигляді подяки (а.с.2,3 судової справи, а.с. 88,90, частини ІІ особової справи);

- відбуваючи покарання в ДУ "Коломийська виправна колонія №41", саме з ініціативи ОСОБА_5 , з серпня 2021 року, на постійній основі і добровільних засадах він залучався до безоплатних робіт по благоустрою установи та її території, не більше двох годин на день, а також з його ініціативи, з січня 2022 року, залучався на підставі цивільно-правових договорів до оплачуваних робіт на підсобному господарстві (що знайшло своє документальне підтвердження - рапорти, довідки, подання про застосування заходу заохочення, постанови про заохочення засудженого, заяви ОСОБА_5 , трудові договори, довідки про нарахований дохід від праці - а.с.21-23,24 судової справи, а.с.23,41,42,43,46-51,59,66-71,83-87,88,90,92-97,98-103 частини ІІ особової справи);

- в колонії, у Коломийському навчальному центрі №41 закінчив навчання по програмі диференційованого виховного впливу на засуджених «Професія» та отримав спеціальність "Верстатник деревообробних верстатів" (а.с.2 частини ІІ особової справи);

- при цьому з огляду на зміст рапортів та постанов суд враховує, що до ОСОБА_5 були застосовані заходи заохочення саме за додержання правил поведінки;

Також суд враховує, що засуджений безпосередньо у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав.

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини на підставі наданих йому колонією доказів, у їх сукупності, суд констатує, що колонією доведено те, що засуджений дійсно пройшов процес позитивних змін, які вже відбулись в його особистості та вже створили у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, яка мала місце майже з самого початку відбуття ним призначеного судом покарання і своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, він вже довів своє виправлення.

При цьому, що стосується ставлення до праці, суд враховує те, що засуджений залучався в тому числі й до тієї праці, яка йому не оплачувалась, але з огляду на зміст частини 2 статті 81 КК України, кримінальний закон і не вимагає аби така праця мала саме оплатний характер.

Більш того, з огляду на положення частини 3 статті 6 КВК України одним з основних засобів виправлення і ресоціалізації засуджених є саме суспільно-корисна праця, яка вочевидь може мати і не оплачуваний характер. Підтвердженням чого, є і положення частини 5 статті 118 КВК за якими, засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день.

А встановлені судом обставини прямо вказують на те, що ОСОБА_5 залучався до виконання саме таких не оплачуваних робіт і не більше двох годин на день, при цьому з його власної ініціативи, на постійній основі і виконував він таку роботу тривалий час, майже з самого початку відбування ним покарання, і якісно, за що, у тому числі отримував подяки.

І тому, подання колонії про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, строк якої становить 1 рік 1 місяць та 11 днів, слід задовольнити.

Тож керуючись статтями 1-33,84-99,321,342-372,392-395,532-539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Подання Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)»: про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , умовно-достроково, від відбування призначеного йому вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 04 лютого 2020 року, який набрав законної сили 06 березня 2020 року, покарання, із застосуванням статті 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 4 років, в частині не відбутого строку покарання, що складає: 1 (один) рік 1 (один) місяць та 11 (одинадцять) днів.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1