Справа № 127/891/21
Провадження №11-кп/801/927/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2022 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження № 0000349 за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 19.07.2022 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лука Мелешківська Вінницького району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

25.06.1996 року вироком Вінницького районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 81 КК України (в редакції 1960 року) до двох років позбавлення волі;

14.04.1998 року вироком Калинівського районного суду Вінницької області за ч. 3 ст. 81, 43 КК України (в редакції 1960 року) до трьох років шести місяців позбавлення волі;

05.06.1998 року вироком Вінницького районного суду Вінницької області за ст. 94, ч. 2 ст. 140, ст. 42, 43 КК України (в редакції 1960 року) до чотирнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна;

19.10.2015 року вироком Вінницького районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років шести місяців обмеження волі, звільненого від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком три роки;

30.10.2019 року вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до ста годин громадських робіт;

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 9, 10, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 152 КК України та засуджено до покарання:

- за п. п. 9, 10, 13 ч. 2 ст. 115 КК України у вигляді довічного позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 152 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначено ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначено остаточне покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 процесуальні витрати на проведення експертиз в сумі сімдесят шість тисяч сто сорок вісім гривень 27 копійок на користь держави.

Вирішено долю речових доказів.

в с т а н о в и в :

28 вересня 2020 року близько 22:00 год. ОСОБА_8 , проводжаючи на залізничний вокзал свого товариша ОСОБА_9 , біля трамвайної зупинки «Залізничний вокзал» м. Вінниці зустрів ОСОБА_10 . В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на зґвалтування останньої. Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 почав спілкуватись з ОСОБА_10 та вводити останню в словесну оману, з приводу їхньої прогулянки, запропонувавши пройти з ним до певного місця, щоб спільно провести дозвілля, на що ОСОБА_10 погодилася.

Продовжуючи свої злочині дії, ОСОБА_8 завів ОСОБА_10 на галявину позаду кафе «Молодіжне», що по вул. Академіка Янгеля, в глухе та безлюдне місце, де разом вони вживали заздалегідь придбані алкогольні напої. Через деякий час ОСОБА_9 залишив їх та пішов на роботу.

ОСОБА_8 , після спільного вживання спиртних напоїв, усвідомлюючи, що ОСОБА_10 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння та не в повній мірі може усвідомлювати події, які відбуваються, а також не здогадується про його злочинний намір вчинити зґвалтування через похилий вік останньої, завів її в глухе та безлюдне місце, тобто практично паралізував волю потерпілої, тим самим використавши погрозу застосування фізичного насильства, силоміць стягнув з ОСОБА_10 верхній одяг.

Продовжуючи свої злочинні дії направленні на здійснення насильницького статевого акту, ОСОБА_8 , діючи умисно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проти волі потерпілої, почав чіпати її за інтимні місця та роздягати, на що ОСОБА_10 в категоричній формі почала йому відмовляти, намагалась від нього вирватись, відштовхуючи від себе. При цьому ОСОБА_8 , використовуючи свою фізичну перевагу над потерпілою, наніс ОСОБА_10 кілька ударів рукою по обличчю та тілу, долаючи таким чином її опір з метою задоволення статевої пристрасті. Далі ОСОБА_8 кинув ОСОБА_10 на землю та ліг зверху на неї, утримуючи її за тулуб та руки, таким чином застосувавши фізичне насильство. Після цього, ОСОБА_8 , використовуючи безпорадний стан ОСОБА_10 , ігноруючи волю потерпілої та її пригнічення, користуючись нездатністю чинити опір через вік та значну кількість випитого спиртного, не зважаючи на прохання останньої припинити його дії, спустив спочатку руками з себе, а потім з неї штани та нижню білизну і протягом певного часу вчиняв з ОСОБА_10 дії сексуального характеру, а саме вагінально проник у тіло потерпілої ОСОБА_10 з використанням своїх геніталій (статевого члена), таким чином зґвалтувавши останню.

Після цього, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що ОСОБА_10 може звернутися до правоохоронних органів, з метою приховання вчиненого ним зґвалтування, вирішив вчинити умисне вбивство потерпілої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення умисного вбивства, з метою приховання вчиненого ним злочину, діючи умисно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, розуміючи і передбачаючи настання наслідків, використовуючи фізичну перевагу над потерпілою, ОСОБА_8 схопив ОСОБА_10 руками за шию і прикладаючи значну фізичну силу, здавлював її до тих пір, поки ОСОБА_10 не перестала подавати ознаки життя. Своїми умисними діями ОСОБА_8 спричинив смерть ОСОБА_11 .

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 померла на місці події.

Після цього ОСОБА_8 залишив місце події.

Згідно з висновком експерта № 901 від 06.11.2020 року, на тілі ОСОБА_10 виявлено забиті рани в потиличній ділянці голови, садна на лобі, синці навколо обох очей, дрібні садна на спинці та правому крилі носа, синець на лівому передпліччі; синці на обох молочних залозах, на грудях справа та на передній черевній стінці у верхній частині; садна на лівій молочній залозі; садна на долонній поверхні лівої кисті, на правому лікті, на передній поверхні правого передпліччя, на внутрішній поверхні лівого передпліччя та на обох колінах, синець та садна на тильній поверхні лівої кисті, синець на внутрішньо-задній поверхні стегна, садна на лівій сідниці, множинні крововиливи в ділянці входу в піхву. Всі вищевказані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, незадовго до настання смерті, мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку зі смертю не стоять.

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлені крововиливи під слизову оболонку при вході в піхву, які утворились від дії тупого твердого предмету, яким міг бути і статевий член у напруженому стані.

Також при експертизі трупа ОСОБА_10 було виявлено поширений синець на задньо-внутрішній поверхні правого стегна, який міг утворитись при скоєнні з нею насильницького статевого акту.

Смерть ОСОБА_10 настала від механічної асфіксії в результаті стиснення шиї тупим предметом, що підтверджується секційними даними та результатом судово-гістологічної експертизи («екхомітична маска» обличчя, крововиливи в склери обох очей, поширені крововиливи в м`яких тканинах шиї по передній та до правій бічній поверхні шиї, вогнищеві крововиливи в надгортанному дросторі з набряком голосової щілини, ознаки швидко насталої смерті та порушення органного кровообігу, цяткові та вогнищеві крововиливи під серозні оболонки серця та легень, рідкий стан крові, набряк м`яких мозкових оболонок та їх повнокрів`я, набряк легень, венозне повнокрів`я, внутрішніх органів; розповсюджені ділянки альвеолярного набряку, вогнища альвеолярної емфіземи, дистелектазів та ателектазів; спастичний стан бронхів і бронхіол). Механічна асфіксія у вигляді стиснення шиї була спричинена твердим тупим предметом, яким могла бути і рука людини, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, за ознакою небезпеки для життя та стоїть в причинному зв`язку зі смертю.

Смерть ОСОБА_10 настала від механічної асфіксії протягом незначного проміжку часу, який міг вимірюватись декількома хвилинами.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 містять склад кримінальних правопорушень (злочинів), відповідальність за які передбачено ч. 1 ст. 152 КК України, як вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), за п. п. 9, 10, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, вчинене з метою приховати інше кримінальне правопорушення, поєднане із зґвалтуванням, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції, захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 ставить питання про зміну вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 19.07.2022 року щодо ОСОБА_8 в сторону пом`якшення покарання. Просить визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 9, 10, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 152 КК України та на підставі ст. 70 КК України призначити покарання у виді 13 років позбавлення волі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що при призначенні покарання суд не надав належної оцінки наступним обставинам. Так, ОСОБА_8 вину визнав, щиро розкаявся, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні доньку та сина, офіційно працював. Також вказує, що сторона обвинувачення у судових дебатах наполягала на призначенні ОСОБА_8 покарання у виді 15 років позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить скасувати вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 19.07.2022 року та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд, посилаючись на істотні порушення під час досудового розслідування та судового розгляду. Зазначає, про порушення вимог КПК України, неповноту судового слідства і невідповідність висновків суду, викладеним у вироку фактичним обставинам справи.

Вимоги обґрунтовує тим, що покази свідків наведені вибірково, виключно з обвинувальним нахилом. Заперечує зґвалтування та вбивство ОСОБА_12 .

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_8 ; думку адвоката ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу обвинуваченого; думку обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав власну апеляційну скаргу та апеляційну скаргу свого захисника; дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_8 підлягають залишенню без задоволення, а вирок - без змін, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 365 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється судом в межах апеляції.

Відповідно до вимог ст. 323 КПК України - вирок суду має бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є судове рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для кримінального провадження, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються дослідженими доказами, дослідженими в судовому засіданні. Обґрунтованість судового рішення полягає у правильності встановлення фактичних обставин справи та правильній оцінці доказів.

Обґрунтованим судове рішення слід вважати, якщо: 1) суд повністю встановив обставини, що мають значення для кримінального провадження; 2) ці обставини доказані; 3) висновок суду відповідає викладеним у рішенні обставинам кримінального провадження.

Дані вимоги судом першої інстанції при винесені вироку щодо ОСОБА_8 місцевим судом виконано в повному об`ємі.

Як убачається з вироку, суд кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 152 КК України , як вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), за п. п. 9, 10, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, вчинене з метою приховати інше кримінальне правопорушення, поєднане із зґвалтуванням, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом по даній справі в повному об`ємі дотримано вимог кримінально-процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини та постановлення законного вироку .

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 9, 10, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 152 КК України ґрунтується на сукупності доказів, які досліджені та перевірені у судовому засіданні, яким дана належна юридична - правова оцінка та визначена вірна кваліфікація дій обвинуваченого.

Так, доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про те, що він не гвалтував та не вбивав потерпілу, нічим не підтверджуються.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні в суді першої інстанції вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнавав повністю. Зазначав, що усіх подій того дня чітко не пам`ятає, він випив дуже багато спиртного.

Проти висновку експерта, яким встановлені причини смерті ОСОБА_10 та інших доказів, не заперечував.

Крім того, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 підтвердив, що ОСОБА_8 приставав до ОСОБА_10 , чіпав її за інтимні місця. Потерпіла була проти цього. Куртку потерпіла зняла сама, інші речі з ОСОБА_10 зняв ОСОБА_8 . Він бачив як ОСОБА_8 вступає в статевий акт з ОСОБА_10 . Після першого статевого акту він з ОСОБА_8 допомогли ОСОБА_10 одягнутися. Він побачив на голові потерпілої кров. В подальшому ОСОБА_8 знову почав приставати до ОСОБА_10 , остання відмовляла йому в категоричній формі, оскільки вона була в стані сильного алкогольного сп`яніння, тому не могла чинити опору. ОСОБА_10 відштовхнула ОСОБА_8 , на що останній вдарив ОСОБА_10 по обличчю та продовжив свої дії, а потерпіла кричала, щоб він до неї не ліз.

Згідно довідки № 1847 від 15.12.2020 року, проведено опитування свідка ОСОБА_9 з використанням комп`ютерного поліграфа, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_9 не причетний до ґвалтування та вбивства ОСОБА_10 та надає правдиві показання щодо обставин злочину, що не дає суду підстав сумніватись в правдивості показань цього свідка.

Крім того, ці показання узгоджуються з показаннями ОСОБА_13 , який пояснював, що зі слів ОСОБА_9 йому стало відомо, що ОСОБА_8 повів додому якусь жінку. Близько 02 год. на роботу прийшов ОСОБА_8 . Футболка останнього була в крові, кілька крапель крові було на його куртці.

Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 пояснювали, що 29.09.2020 ОСОБА_9 повернувся в цех близько опівночі, а ОСОБА_8 десь через дві години після нього.

Відповідно висновку експерта № 901 від 06.11.2020 року, смерть ОСОБА_10 настала від механічної асфіксії в результаті стиснення шиї тупим предметом, що підтверджується секційними даними та результатом судово-гістологічної експертизи («екхімотична маска» обличчя, крововиливи в склери обох очей, поширені крововиливи в м`яких тканинах шиї по передній та правій бічній поверхні шиї, вогнищеві крововиливи в надгортанному просторі з набряком голосової щілини, ознаки швидконасталої смерті та порушення органного кровообігу: цяткові та вогнищеві крововиливи під серозні оболонки серця та легень, рідкий стан крові, набряк м`яких мозкових оболонок та їх повнокров`я, набряк легень, венозне повнокров`я внутрішніх органів; розповсюджені ділянки альвеолярного набряку, вогнища альвеолярної емфіземи, дистелектазів та ателектазів; спастичний стан бронхів і бронхіол, тощо). Механічна асфіксія у вигляді стиснення шиї була спричинена твердим тупим предметом, яким могла бути і рука людини; має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, за ознакою небезпеки для життя та стоїть в причинному зв`язку зі смертю.

Смерть ОСОБА_10 від механічної асфіксії настала на протязі незначного проміжку часу, який міг вимірюватись декількома хвилинами.

Враховуючи виваженість трупних змін при огляді трупа на місці його виявлення та динаміку їх при проведенні судово-медичної експертизі трупа в морзі можливо зробити висновок, що смерть ОСОБА_10 настала в період часу з 00:00 до 02:00 год. 29.09.2020 року.

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 , крім ушкоджень та морфологічних змін, що характерні для механічної асфіксії, були виявлені забиті рани в потиличній ділянці голови, садна на лобі, синці навколо обох очей, дрібні садна на спинці та правому крилі носа, синець на лівому надпліччі; синці на обох молочних залозах, на грудях справа та на передній черевній стінці у верхній частині; садна на лівій молочній залозі; садна на долонній поверхні лівої кисті, на правому лікті, на передній поверхні правого передпліччя, на передньо-внутрішній поверхні лівого передпліччя та на обох колінах; синець та садна на тильній поверхні лівої кисті, синець на внутрішньо-задній поверхні правого стегна, садна на лівій сідниці, множинні крововиливи в ділянці входу в піхву. Всі вищевказані тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів, незадовго до настання смерті (в межах 1-2 діб), мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку зі смертю не стоять.

Забиті рани в потиличній ділянці голови, виявлені при експертизі трупа ОСОБА_10 , утворились від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, як від удару таким предметом, так при падінні з положення стоячи та співударі потиличною частиною голови об такий предмет.

Синці та крововиливи, виявлені при експертизи трупа ОСОБА_10 , утворилися від дії (тиснення, удари) тупих твердих предметів; садна утворились від дії (тертя) тупих твердих предметів.

При експертизі трупа ОСОБА_10 не було виявлено тілесних ушкоджень, які можна трактувати як сліди боротьби чи самооборони.

Спричинення механічної асфіксії супроводжується втратою свідомості і тому ОСОБА_10 , після заподіяння їй асфіксії не могла виконувати активні дії (бігати, ходити, повзати, наносити удари, кликати на допомогу, тощо).

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлені крововиливи під слизову оболонку при вході у піхву, які утворились від дії тупого твердого предмету, яким міг бути і статевий член у напружено стані.

Також при експертизі трупа ОСОБА_10 було виявлено поширений синець на задньо-внутрішній поверхні правого стегна, який міг утворитись при скоєнні з нею насильницького статевого акту.

Згідно з висновком судово-імунологічної експертизи мазків та тампону з вмістом піхви від трупа ОСОБА_10 сперматозоїди не знайдені.

При судово-токсикологічній експертизі трупа в крові та нирках ОСОБА_10 виявлено етиловий спирт концентрації 1,9 о/оо у крові та 1,3 о/оо у тканині нирки. Така концентрація етилового спирту в крові у живих осіб може відповідати середньому ступеню алкогольні м сп`яніння.

Враховуючи положення тіла трупа ОСОБА_10 на місці виявлення, причину смерті, наявність двох шматочків (по типу плівок), світло-коричневого кольору, рослинного походження над входом в гортань; морфологічні особливості та локалізацію саден на носі, на кистях та передпліччях обох рук, на правому лікті та на обох колінах, можливо зробити висновок, що на момент спричинення ОСОБА_10 механічної асфіксії тіло її перебувало в колінно-ліктьовому або близькому до нього положенні, а особа, що спричинила асфіксію, вірогідніше за все, перебувала над нею або дещо справа від тіла її.

На наданих на дослідження зрізах нігтів з піднігтьовим вмістом трупа ОСОБА_10 виявлено клітини з ядрами та сліди крові людини, які є змішаними, збігаються між собою, належать більше, ніж одній особі, містять генетичні ознаки зразка крові трупа ОСОБА_10 та генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_8 , що слідує з висновку експерта № 990 від 22.10.2020 року.

На спортивні кофті сірого кольору ОСОБА_8 виявлено сліди крові людини та клітини з ядрами. На спортивній кофті, темно-синіх джинсах ОСОБА_8 виявлені клітини з ядрами. Генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на спортивній кофті сірого кольору, в яку ОСОБА_8 був одягнений в ніч з 28 на 29 вересня 2020 року, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букалного епітелію ОСОБА_8 . Походження вищевказаних слідів від ОСОБА_8 виключається, що встановлено висновком експерта № 1007 від 12.11.2020 року.

Крім того, згідно висновку експерта № 245 від 06.11.2020 року, на двох недопалках цигарок виявлено плями слини та епітеліальних клітин, походження яких від ОСОБА_8 не виключається.

Крім того, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 в суді першої інстанції, показання свідка ОСОБА_9 узгоджуються між собою та іншими показаннями свідків та доказами, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку.

Суд не бере до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_8 в суді апеляційної інстанції щодо того, що він не ґвалтував ОСОБА_10 та не вчиняв її вбивства, та визнає таку його поведінку методом захисту від пред`явленого обвинувачення та можливістю уникнення відповідальності за фактично скоєні злочини, крім того, в суді першої інстанції ОСОБА_8 повністю визнавав вину у вчинені зазначених кримінальних правопорушень.

На переконання апеляційного суду, визначаючись щодо кваліфікації дій обвинуваченого, місцевий суд вірно врахував спосіб, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, які отримала потерпіла згідно висновків судово - медичної експертизи; попередню поведінку обвинуваченого та потерпілої, їх взаємовідносини.

Так, обвинувачений сам не заперечує того, що він намагався вступити у статевий зв`язок із ОСОБА_10 , проте з фізіологічної причини не зміг. Після згвалтування ОСОБА_10 ОСОБА_8 з метою приховання цього злочину, задушив її, після чого пішов на роботу.

Апеляційний суд приходить до висновку, що місцевий суд ретельно перевірив обставини, які ставлять під сумнів доводи апеляційної скарги адвоката, дав їм віру юридично-правову оцінку.

Крім того, вірно оцінив в сукупності всі докази у справі з відповідними висновками щодо винуватості ОСОБА_8 у вчиненні зазначених злочинів.

Щодо доводів апеляційної скарги адвоката про невідповідність призначеного покарання обвинуваченому через його суворість , апеляційний суд приходить до наступних висновків.

В ч.2 ст. 65 КК України зазначено «Особі, яка вчинила злочин , має бути призначено покарання , необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

Обираючи підсудному покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети - кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості (ст.372 КПК України).

Призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_8 за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 9, 10, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 152 КК України у повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України та узгоджується із роз`ясненнями, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Конституційний Суд України у своєму рішенні за № 15-рп/2004 наголосив, що «…окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину…».

У справі «Скоппола проти Італії № 2» від 17.09.2009 р. Європейський суд з прав людини виклав правову позицію, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Висновки суду щодо призначення ОСОБА_8 покарання у виді довічного позбавлення волі, а також необхідність і достатність для нього такого покарання, у вироку належним чином мотивовані, покарання за видом та мірою відповідає особі обвинуваченого, тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, його способу вчинення, тому колегія суддів вважає їх достатньо обґрунтованими, переконливими та погоджується з ними.

Зокрема, при призначенні ОСОБА_8 покарання судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного, який раніше неодноразово судимий, негативно характеризується за місцем реєстрації, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, на обліку у лікаря психіатра та нарколога, не перебуває, а також обставину, яка обтяжує покарання, до якої відніс вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів, вчинення злочину щодо особи похилого віку, відсутність обставин, що пом`якшують покарання.

Крім того, суд враховує і поведінку обвинуваченого після вчинення злочину він вину в суді першої інстанції визнав, при розгляді апеляційних скарг вину не визнає.

На думку колегії суддів, призначене судом покарання є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 , як особи, що представляє підвищену суспільну небезпеку, лише за умови ізоляції його від суспільства .

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на суд покладається обов`язок , здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників кримінального провадження.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що юридично-правових чи процесуальних підстав для зміни чи скасування вироку районного суду не має.

Керуючись ст. 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів

постановила :

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 19.07.2022 року відносно ОСОБА_8 , - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного Кримінального Суду в складі Верховного Суду протягом 3-х (трьох) місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4