УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/594/23

Провадження № 1-кс/486/84/2023

18 квітня 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000044, внесеному 14.04.2023 року до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

17.04.2023 року до суду надійшло клопотання прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000044, внесеному 14.04.2023 року до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що сектором дізнання ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000044, внесеному 14.04.2023 року до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 13.04.2023 року до чергової частини ВП 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на березі Ташлицького водосховища-охолоджувача (між смт. Арбузинка та м. Южноукраїнськ), в період дії нерестової заборони здійснювала незаконний вилов риби в кількості 2 шт. - карася, 1 шт. сазан сріблястий, синюхи та теляпії розміром від 4 до 5 см у кількості 5668 шт.

Встановлено, що мешканець м. Южноукраїнська ОСОБА_4 здійснював на водоймі Ташлицького водосховища, що розташовано в межах Южноукраїнської ОТГ Вознесенського району, вилов риби сіткою та знаряддям «Паук» (хапач) в період весняно-літньої нерестової заборони, що розпочалась на території України 01.04.2023 року.

13.04.2023 року проведено огляд місця події, в ході якого виявлено наступне майно: пристрій для вилову риби під назвою «Павук» (хапач) (пакет №1); риболовна сітка загальною довжиною близько 8 м (експертний пакет WAR 1614415); спортивний велосипед марки «ALPHA TREK SERIES» (пакет №2), які передані до камери збереження речових доказів ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області; риба виду «Синюха» в кількості 5605 шт. (розміром від 4 до 5 см кожна); риба виду «Теляпія» в кількості 63 шт. (розміром від 1 до 3 см кожна); риба виду «Карель» в кількості 2 шт. (розміром 20 см кожна); риба виду «Сазан» в кількості 1 шт. (розміром 24 см); риба виду «Теляпія» в кількості 15 шт. (розміром близько до 20 см), які передано до Управління державного агентства меліорації та рибного господарства в Миколаївській області.

Згідно «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Держкомрибгоспу України від 15.02.1999 року №19, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 28.04.1999 року за №269/3562, ОСОБА_4 порушив чинне природоохоронне законодавство, а саме здійснював вилов особин без дозволу на промисел та в період дії нерестової заборони, регламентованого наказом Державного агентства меліорації та рибного господарства України №76 від 29.03.2023 року.

Окрім вказаного, з огляду на пленум Верховного Суду України від 10.12.2004 року №17, відповідальність за злочин, передбачений ст. 249 КК, настає лише за умови, що діями винної особи заподіяно істотну шкоду. На те, що шкода є істотною, можуть вказувати,

зокрема, такі дані: знищення нерестовищ риби; вилов риби в період нересту, нечисленних її видів або тих, у відтворенні яких є труднощі; добування великої кількості риби, водних тварин чи рослин або риби чи тварин, вилов яких заборонено, в діях ОСОБА_4 наявний факт незаконного вилову риби вчиненого, що спричинило істотну шкоду. Відповідно до пояснення ОСОБА_4 , останній 13.04.2023 року близько 12:00 год. приїхав до Ташлицького водосховища для того, щоб наловити риби, а саме на міст, що розташований на шляху до смт. Арбузинка та почав ловити рибу на риболовні снасті «Павук» та риболовну сітку. Приїхавши на вищевказану водойму, ОСОБА_4 закинув «дорожку» та піймав на неї 2 карася, одного коропа та п`ятнадцять теляпій. Доки «дорожка» була закинута у водойму, то він на пристрій для вилову риби «Павук» ловив рибу «Синюху» та «Сазан» та наловив повний маленький пакет магазину «АТБ». Після цього, 13.04.2023 року близько 16:00 год. до нього підійшов чоловік у форменому одязі та представився працівником рибнагляду, після чого було проведено огляд місця події та вилучено належні йому пристрої для ловлі риби та саму рибу.

Посилаючись на те, що дане майно має значення речових доказів (є знаряддями та засобами вчинення злочину), з метою з`ясування всіх обставин кримінального провадження, прокурор просить накласти на нього арешт.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив про його задоволення.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, заслухавши прокурора, захисника, слідчий суддя приходить до наступного.

14.04.2023 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження за № 0000044, з правовою кваліфікацією правопорушення ч. 1 ст. 249 КК України (а.с. 4).

Згідно рапорту чергового ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 13.04.2023 року о 16.36 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 13.04.2023 року о 16.33 год. старший дільничий офіцер поліції ВП № 3 Вознесенського РУП повідомив, що на Ташлицькому водосховищі затримано чоловіка, який здійснював незаконний вилов риби. По даному факту у ОСОБА_4 вилучено знаряддя лову, рибу (а.с. 5).

13.04.2023 року проведено огляд місця події, в ході якого виявлено наступне майно: пристрій для вилову риби під назвою «Павук» (хапач) (пакет №1); риболовна сітка загальною довжиною близько 8 м (експертний пакет WAR 1614415); спортивний велосипед марки «ALPHA TREK SERIES» (пакет №2), які передані до камери збереження речових доказів ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області; риба виду «Синюха» в кількості 5605 шт. (розміром від 4 до 5 см кожна); риба виду «Теляпія» в кількості 63 шт. (розміром від 1 до 3 см кожна); риба виду «Карель» в кількості 2 шт. (розміром 20 см кожна); риба виду «Сазан» в кількості 1 шт. (розміром 24 см); риба виду «Теляпія» в кількості 15 шт. (розміром близько до 20 см), які передано до Управління державного агентства меліорації та рибного господарства в Миколаївській області (а.с. 6-8).

14.04.2023 року дізнавачем СД ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 винесено постанову про визнання вищезазначених об`єктів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження (а.с. 23-25).

Прокурор посилається на те, що незастосування арешту на майно може призвести до його приховування, зникнення, втрати, відчуження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Частиною 1 ст. 172 КПК України передбачено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Частиною 1 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно частини 2 вказаної статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

У відповідності до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовим доказом. Так, ч. 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що надані прокурором матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що вилучені в ході огляду речі можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на їх відповідність критеріям ст. 98 КПК України, а відтак вважає, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вказане майно має ознаки речових доказів. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

В силу ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

В даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вищевказане майно відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України (тобто є речовими доказами), а тому арешт на це майно слідчим суддею накладається обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд із забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

При цьому слід зауважити, що до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та, які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000044, внесеному 14.04.2023 року до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, про арешт майна, задовольнити.

У кримінальному провадженні № 0000044 від 14.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, накласти арешт на вилучене 13.04.2023 року в ході огляду місця події майно, а саме: пристрій для вилову риби виготовлений з сітки розміром 1х1 м та двох металевих прутів довжиною близько 2 м кожен, які скріплені між собою лізкою рибальською під назвою «Павук» (хапач) (пакет №1); риболовну сітку загальною довжиною близько 8 м (експертний пакет WAR 1614415); спортивний велосипед марки «ALPHA TREK SERIES» (пакет №2).

Вилучене майно залишити на зберіганні у відділенні поліції № 3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, заборонивши відчуження, користування та розпоряджання даним майном.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню дізнавачем, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1