Справа № 742/4976/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/203/23
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду у місті Чернігові об`єднане кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 грудня 2022 року стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

- 30.08.2021 року Прилуцьким міськрайонним судом за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 К України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки,

- 18.10.2022 року Прилуцьким міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3,4 ст. 185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 27.10.2017 року Прилуцьким міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3,4 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_10

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

їх захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_11 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 грудня 2022 року ОСОБА_6 визнано винуватим та призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі; за ч. 4 ст. 185 КК України 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_6 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України до призначеного ОСОБА_6 покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18.10.2022 року та призначено ОСОБА_6 покарання у виді 5 років 5 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_6 покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30.08.2021 року та остаточно призначено ОСОБА_6 6 років позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнано винним та призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі; за ч. 4 ст. 185 КК України 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визначено обчислювати з дня фактичного затримання, тобто, з 24.05.2022 року.

Заявлені по справі цивільні позови задоволено та стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12 5320,51 грн матеріальної шкоди, на користь ОСОБА_13 24425,00 грн матеріальної шкоди, ОСОБА_14 1541,00 грн в якості матеріальної шкоди, на користь ОСОБА_15 670,00 грн матеріальних збитків, на користь ОСОБА_16 930,00 грн матеріальної шкоди, на користь ОСОБА_17 11207,45 грн матеріальних збитків, на користь ОСОБА_18 1313,87 грн матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 3260,78 грн.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що на початку червня 2021 року у вечірній час (точного часу та дати не встановлено), ОСОБА_6 умисно, повторно, незаконно, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, направлених на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), скориставшись тим, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, та вони є таємними для оточуючих, переліз через паркан господарства, за адресою: АДРЕСА_3 , поникнувши до даного господарства, умисно, таємно, повторно, викрав електро-велосипед марки «Спарта» чорно-сірого кольору, вартість якого згідно до висновку судової-товарознавчої експертизи становить 14900,00 грн., який належить потерпілому ОСОБА_19 , чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

ОСОБА_6 в період часу з 24.08.2021 року по 06.09.2021, перебуваючи на АДРЕСА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, скориставшись відсутністю власниці ОСОБА_13 та інших осіб, переліз через паркан на територію господарства АДРЕСА_5 , де за допомогою металевого прута відчинив вхідні двері, через які проник в середину будинку та діючи повторно, таємно, умисно викрав майна на загальну суму 26253,68 грн., що належить ОСОБА_13 . В подальшому з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальних збитків

Крім того о 16 годині 07.09.2021, ОСОБА_6 , перебуваючи на

АДРЕСА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, скориставшись відсутністю власниці ОСОБА_13 та інших осіб, переліз через паркан на територію господарства АДРЕСА_5 , де через раніше відчинені ним вхідні двері проник в середину будинку та діючи повторно, таємно, умисно викрав відро фарби, вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи 647 грн., що належить потерпілій ОСОБА_13 , спричинивши їй матеріальні збитки на вказану суму.

ОСОБА_6 19.10.2021 року близько 17 год 00 хв, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , скориставшись відсутністю власника квартири, його матері ОСОБА_12 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, повторно, таємно, шляхом вільного доступу викрав побутові предмети, на загальну суму 5320,51 грн., які знаходились в одній з кімнат квартири та належали потерпілій ОСОБА_12 , після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальних збитків на вказану суму.

Крім того, в нічний час в період часу з 21 жовтня 2021 по 24 жовтня 2021 (більш точного часу не встановлено), ОСОБА_6 прибув до господарства за адресою АДРЕСА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, скориставшись відсутністю власниці ОСОБА_20 та інших осіб, зайшовши через хвіртку на територію господарства, де шляхом зірвання замикаючого пристрою на вхідних дверях проник в середину приміщення гаража, де діючи повторно, таємно, умисно викрав майно на загальну суму 2549,70 грн., що належить потерпілій ОСОБА_20 .

Крім того в нічний час 29 жовтня 2021 ОСОБА_6 прибув до господарства за адресою АДРЕСА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, скориставшись відсутністю власниці ОСОБА_20 та інших осіб, зайшовши через хвіртку на територію господарства, де шляхом розбиття віконного скла проник в середину будинку, де діючи повторно, таємно, умисно викрав мікрохвильову піч Sumsung MS23K3614AS/BW, вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи 3219,08 грн., що належить потерпілій ОСОБА_20 , спричинивши останній матеріальних збитків на вказану суму.

26.11.2021 року, у нічний період часу, ОСОБА_6 , перебуваючи на 1-му провулку Лермонтова в м. Прилуки, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, скориставшись відсутністю уваги власниці ОСОБА_16 та інших осіб, переліз через паркан на територію господарства № 25, де за допомогою підбору ключа до навісного замка, проник в середину гаражного приміщення та діючи повторно, таємно, умисно викрав бензопилу Минск МТЗ МБП-4200, вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи становить 930,78 грн., що належить потерпілій ОСОБА_16 , спричинивши їй матеріальні збитки на вказану суму.

Крім того, в період з 12.12.2021 по 13.12.2021, в нічний час, ОСОБА_6 , перебуваючи на АДРЕСА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, скориставшись відсутністю власника ОСОБА_15 та інших осіб, відкривши защіпку хвіртки потрапив на територію господарства №58, де шляхом пошкодження вікна проник в середину будинку діючи повторно, таємно, умисно викрав 30 кілограмів брухту чорного металу вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи становить 201,00 грн, потім шляхом підбору ключів проник до гаражного приміщення та викрав 70 кілограмів брухту чорного металу, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи становить 469,00 грн. В подальшому з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_15 матеріальних збитків на загальну суму 670 грн.

31.12.2021 близько 02 години 00 хвилин, ОСОБА_6 прибув до господарства за адресою: АДРЕСА_8 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, скориставшись відсутністю власниці ОСОБА_14 та інших осіб, зайшовши через хвіртку на територію господарства, де через вікно проник в середину будинку, діючи повторно, таємно, умисно викрав майно потерпілої ОСОБА_14 на загальну суму 1541,67 грн.

ОСОБА_6 27.12.2021 року, у вечірній період часу, перебуваючи на АДРЕСА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, скориставшись відсутністю власника ОСОБА_17 та інших осіб, переліз через паркан на територію господарства АДРЕСА_9 , де за допомогою підбору ключів до вхідних дверей, проник в середину будинку та діючи повторно, таємно, умисно, з однієї з кімнат будинку викрав майно потерпілого ОСОБА_17 на загальну суму 4499 грн.

28.12.2021 року, у вечірній період часу, ОСОБА_6 , перебуваючи на АДРЕСА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, переліз через паркан на територію господарства № 50, де через пошкоджене вікно проник до сарайного приміщення та діючи повторно, таємно, умисно, викрав мотокосу, вартістю 460,97 грн., яка належить ОСОБА_17 спричинивши останньому матеріальні збитки на вказану суму.

02.01.2022 року, у вечірній період часу, ОСОБА_6 , перебуваючи на АДРЕСА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, переліз через паркан на територію господарства АДРЕСА_9 , де за допомогою підбору ключів до вхідних дверей, проник в середину будинку та діючи повторно, таємно, умисно з кухні будинку розібрав газовий котел марки Beretta City 24 CSI та викрав з нього запчастини, а у дворі господарства викрав 2 шт. алюмінієвих миски, об`ємом 10 літрів, а всього майна на загальну суму 4650,27 грн., що належить потерпілому ОСОБА_17

04.01.2022 року, у вечірній період часу, ОСОБА_6 , перебуваючи на АДРЕСА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, переліз через паркан на територію господарства № 50, де за допомогою підбору ключів до вхідних дверей, проник в середину будинку та діючи повторно, таємно, умисно однієї з кімнати будинку викрав пилосос LG FVD 3050, вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи становить 800 грн. В подальшому з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_17 матеріальних збитків на вказану суму.

23.01.2022 року, у вечірній період часу, ОСОБА_6 , перебуваючи на АДРЕСА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи корисливих мотивів з метою власного збагачення, переліз через паркан на територію господарства № 50, де через пошкоджене вікно проник до приміщення сараю, діючи повторно, таємно, умисно викрав майно на загальну суму 1037,21 грн., що належить потерпілому ОСОБА_17 .

30.01.2022 ОСОБА_6 в нічний час ( точного часу не встановлено), умисно, незаконно, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом зриву замка, зайшовши до підвального приміщення за адресою: АДРЕСА_10 та шляхом зриву 2-х дерев`яних дощок, які були забиті над дверми, проник до приміщення розташованого в підвалі, звідки умисно, таємно, повторно, викрав майно на загальну суму 1313,87 грн., що належить потерпілому ОСОБА_18 .

На початку березня 2022 року у першій половині дня, ОСОБА_6 (точного часу не встановлено), умисно, незаконно, діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом зриву замка, зайшовши до підвального приміщення за адресою: АДРЕСА_7 та шляхом зриву замикаючого пристрою, який був закріплений на дверях підвальної кімнати, проник до приміщення, яке є в користуванні ОСОБА_21 , розташованого в підвалі, звідки умисно, таємно, повторно, викрав майно на загальну суму 1169,67 грн., яке належить потерпілому ОСОБА_21 .

Крім цього 23.05.2022 року ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 близько 22 год. в умовах воєнного стану, умисно, шляхом зриву замка, зайшовши до підвального приміщення за адресою: АДРЕСА_11 та шляхом зриву навісного замка проникли до приміщення розташованого в підвалі, яке є в користуванні ОСОБА_22 , звідки умисно, таємно, повторно, викрали: велосипед марки «Україна» ХВЗ синього кольору, вартість якого згідно до висновку судової-товарознавчої експертизи становить 900,00 грн., який належить потерпілому ОСОБА_22 , після чого, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 зникли з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном у подальшому на власний розсуд, чим завдали потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 23.05.2022 близько 23 год. в умовах воєнного стану, умисно, шляхом зриву замка, зайшовши до підвального приміщення за адресою: АДРЕСА_11 та шляхом зриву навісного замка проникли до приміщення розташованого в підвалі, яке є в користуванні ОСОБА_23 , звідки умисно, таємно, повторно, викрали складний велосипед марки «Аїст» (ММВЗ) кольору морської хвилі, вартістю 800,00 грн., який належить потерпілій ОСОБА_24 .

Крім цього, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 23.05.2022 близько 23 год. 30 хв. в умовах воєнного стану, умисно, шляхом зриву замка, зайшовши до підвального приміщення за адресою: АДРЕСА_11 та шляхом зриву навісного замка проникли до приміщення розташованого в підвалі, яке є в користуванні ОСОБА_25 , звідки умисно, таємно, повторно, викрали велосипед марки «Україна» синього кольору, вартістю 1000 грн., який належить потерпілому ОСОБА_25

ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 23.05.2022 близько 00 год. в умовах воєнного стану, умисно, шляхом зриву замка, зайшовши до підвального приміщення за адресою: АДРЕСА_11 та шляхом зриву навісного замка проникли до приміщення розташованого в підвалі, яке є в користуванні ОСОБА_26 , звідки умисно, таємно, повторно, викрали майно на загальну суму 891,67 грн., яке належить потерпілому ОСОБА_26 .

Крім цього ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 23.05.2022 близько 01 год. 00 хв. в умовах воєнного стану, умисно, шляхом зриву замка, зайшовши до підвального приміщення за адресою: АДРЕСА_11 та шляхом зриву навісного замка проникли до приміщення розташованого в підвалі, яке є в користуванні ОСОБА_27 , звідки умисно, таємно, повторно, викрали універсальну ручну сокиру із чорного металу з дерев`яною рукояткою, вартістю 350,00 грн., яка належать потерпілому ОСОБА_28 .

ОСОБА_7 07.02.2022 у нічний час (точного часу не встановлено) умисно, прийшов до території господарства розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , та шляхом підбору ключа від замикаючого пристрою від вхідних дверей сараю, проник до вказаного господарського приміщення, звідки умисно, таємно, повторно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_17 , на загальну суму 1765,32 грн.

Крім цього, 13.02.2022 року, близько 23 год. 00 хв. (точного часу не встановлено) ОСОБА_7 , умисно, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи біля підвального приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_12 , та шляхом подолання перешкод у вигляді стіни здійснив проникнення через отвір у стіні одного із під`їздів вказаного будинку, проник до підвального приміщення будинку, після чого, ОСОБА_7 з приміщення підвалу умисно, таємно, повторно викрав: берці «талан» нового зразка ЗСУ, вартістю 1611,00 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_29 майнової шкоди на вказану суму.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_11 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , не оспорюючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 , просив змінити вирок суду в частині призначеного покарання, та призначити ОСОБА_7 покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 3 років позбавлення волі.

В обґрунтування доводів посилається на повне визнання ОСОБА_7 своєї вини, щире каяття, те, що він на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, йому протипоказані фізичні навантаження.

На думку апелянта, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, вік та стан здоров`я останнього, є підстави для застосування положень ст. 69 КК України.

Не погодившись із вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить призначити йому покарання із застосуванням вимог ст.ст. 69, 75 КК України.

В обґрунтування доводів зазначає, що під час скоєння злочинів, в яких його обвинувачують, зокрема, 07.02.2022 року та 13.02.2022 року він перебував в Християнському реабілітаційному центрі, що знаходиться на території Куликівського району Чернігівської області. В той час за станом здоров`я він не міг самостійно пересуватися, в період з 15.09.2020 року по 25.04.2022 року був інвалідом ІІ групи. Крім того, вказані вище злочини були скоєні ОСОБА_6 , так як він фізично не міг вчинити крадіжку майна, яке йому інкримінують.

Також вказує, що він не вчиняв крадіжку 23.05.2022 року по вул. Вокзальній в м. Прилуки, так як ОСОБА_6 заздалегідь самостійно відчинив підвальне приміщення, а він лише допоміг йому відвезти один з велосипедів на іншу вулицю. Про інший велосипед він дізнався згодом.

На думку апелянта, дані показання та обвинувачення були сфабриковані проти нього в обмін на ліки.

Враховуючи відсутність обставин, що обтяжують його покарання, також претензій з боку потерпілих, зважаючи на його інвалідність та сприяння розкриттю злочинів, наявні підстави для застосування положень ст. ст. 69, 75 КК України.

Також просить виправити описку та вірно зазначити дату останньої його судимості, так як він відбував покарання з 18.07.2017 року по 18.07.2020 року.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , не оспорюючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_6 , просив змінити вирок суду в частині призначеного покарання, та призначити ОСОБА_6 покарання, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18.10.2022 року, більш суворим покранням, призначеним за цим вироком, у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, до призначеного ОСОБА_6 за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30.08.2021 року та остаточно призначити ОСОБА_6 5 років 1 місяць позбавлення волі.

У строк остаточно призначеного покарання зарахувати частково відбуте покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30.08.2021 року, за правилами, передбаченими ст. 72 КК України.

В обґрунтування доводів зазначає, що за змістом вимог ч. 1 та ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень покарання призначається шляхом поглинення або складання. Натомість суд 1 інстанції застосовуючи ч. 4 ст. 70 КК України, не поглинув і не склав покарання, а частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком від 18.10.2022 року, тобто, фактично застосував ст. 71 КК України, яка у даному випадку не підлягала застосуванню, що є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ураховуючи в сукупності конкретні обставини справи, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та суттєво знижують суспільну небезпечність вчинених дій, а також дані про особу обвинуваченого, зважаючи на принцип індивідуалізації покарання, застосовуючи ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні за сукупністю кримінальних правопорушень суд мав застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Посилаючись на постанову Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 25.06.2018 року у справі №511/37/16-к, вважає, що застосовуючи до ОСОБА_6 положення ч. 4 ст. 70 КК України, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

Згідно вироку суду від 30.08.2021 року ОСОБА_6 у строк відбування покарання зараховано час тримання його під вартою з 21.04.2020 року по 06.08.2020 року, з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі, проте суд 1 інстанції при призначенні ОСОБА_6 остаточного покарання не зарахував частково відбуте ним покарання за попереднім вироком суду. Така позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 01.11.2022 року у справі №742/59/20.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини та правильності кваліфікації його дій, подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити вирок суду в частині призначеного покарання, та призначити йому остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Також просить зарахувати у строк відбування покарання час тримання під вартою за попереднім вироком від 30.08.2021 року.

В обґрунтування доводів посилається на наявність обставин, які пом`якшують покарання, зокрема, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове добровільне відшкодування завданих збитків, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин, також стан здоров`я, що на думку апелянта є підставами для призначення більш м`якого остаточного покарання.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні обвинувачені та їх захисники підтримали апеляційні скарги та просили її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 . Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_9 просила задовольнити частково, зарахувавши ОСОБА_6 у строк відбування покарання час тримання його під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні судового рішення

Заслухавши доповідача, позицію обвинувачених та їх захисників, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що дане кримінальне провадження було розглянуто відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Повне визнання вини, не заперечення фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації своїх дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин злочину, в якому обвинувачується особа, правові наслідки розгляду за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин, є обов`язковими передумовами можливості здійснення розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Як убачається з матеріалів провадження, в судовому засіданні після оголошення обвинувального акта, окрім іншого, обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що він щиро розкаюється у вчиненому, вину визнає повністю, детально розповів про обставини вчинення даних кримінальних правопорушень.

Після цього прокурор заявив клопотання про скорочений порядок дослідження доказів, а саме, просив допитати обвинувачених, дослідити дані, які характеризують їх особу, й здійснювати розгляд провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинувачені, в тому числі і ОСОБА_7 , не заперечували проти розгляду провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Надалі суд відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому головуючий детально роз`яснив обвинуваченим зміст ч. 3 ст. 349 КПК України, зокрема з`ясував, чи правильно вони розуміють зміст обставин, чи добровільною є їх позиція. На це обвинувачені, в тому числі і ОСОБА_7 , відповів ствердно.

Після цього суд провів допит обвинувачених згідно з приписами ч. 4 ст. 349, ст. 351 КПК України, під час якого, окрім іншого, ОСОБА_7 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у крадіжках майна потерпілих за обставин, які викладені в обвинувальному акті.

Таким чином, суд першої інстанції вжив усіх необхідних заходів для того, щоб переконатися в добровільності позиції обвинувачених,зокрема ОСОБА_7 , відсутності тиску на нього, правильності розуміння тих фактичних обставин, які він буде позбавлений можливості оскаржити.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні злочинів 07.02. та 13.02.2022 року не визнав та показав, що у зазначений період він перебував в Християнському реабілітаційному центрі і за станом здоров`я не міг самостійно пересуватися. Також заперечив свою участь у вчиненні злочину 23.05.2022 року.

Крім того повідомив, що під час його допиту в суді 1 інстанції він повністю визнавав вину та погоджувався з обставинами вчинення ним злочину, які викладені в обвинувальному акті. При цьому, обвинувачений не міг ґрунтовно та переконливо пояснити, чому в суді 1 інстанції він не заперечував свою вину та не повідомляв про те, що він не причетний до цих кримінальних правопорушень.

Зважаючи на вище вказані обставини, колегія суддів вважає, що судом 1 інстанції судовий розгляд відбувся у спосіб та порядок, визначений КПК України, а твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про протилежне не заслуговує на увагу.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд 1 інстанції при призначенні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання, дотримуючись вимог кримінального закону, урахував усі обставини справи, в тому числі дані про особу винних, а саме те, що вони раніше притягувались до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризуються посередньо, перебувають на обліку у лікаря-нарколога, на обліку у лікаря-психіатра не перебувають, їх стан здоров`я, щире каяття у вчиненому, їх поведінка під час та після вчинення кримінально-протиправних дій, а так само ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень.

Зі змісту оскаржуваного вироку встановлено, що до пом`якшуючих покарання обставин обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд 1 інстанції відніс щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених не встановлено.

Також апеляційним судом враховується і нова обставина, яка встановлена судом за клопотанням адвоката ОСОБА_9 , зокрема, заява потерпілої ОСОБА_12 про усунення обвинуваченим ОСОБА_6 заподіяної шкоди, відсутність у неї будь-яких претензій до обвинуваченого та прохання про пом`якшення йому покарання, проте така думка потерпілої не є вирішальною при призначенні покарання та враховується в сукупності з іншими обставинами.

Взявши до уваги всі зазначені обставини, у тому числі й ті, на які посилаються обвинувачені та їх захисники у апеляційних скаргах, суд 1 інстанції дійшов обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ч. 1, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України, а ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, суд яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень. Призначене їм покарання відповідає загальним засадам призначення покарання.

Апеляційний суд вважає, що саме таке покарання є законним, справедливим, воно буде відповідати тяжкості правопорушення, сприятиме виправленню винного та попередженню вчинення ними нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

В апеляційній скарзі не наведено будь-яких обставин, які є підставою для застосуванням положень ст. ст. 69, 75 КК України, тому міра покарання, визначена обвинуваченим, не підлягає пом`якшенню.

Посилання захисника-адвоката ОСОБА_9 на правовий висновок Верховного Суду, який міститься у постанові від 25.06.2018 року №511/37/16-к, як на підставу для призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання у порядку, визначеному ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення, є безпідставними, так як фактичні обставини та правові механізми, застосовані у цьому провадженні та у названих постановах Верховного Суду не є подібними. Крім того, закон дозволяє при призначенні покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити його шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи частково складання призначених покарань за новим вироком та попереднім.

Разом з тим, вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30.08.2021 року ОСОБА_6 засуджений до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 К України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки. Також вказаним вироком йому зараховано у строк відбування покарання час тримання його під вартою з 21.04.2020 року по 06.08.2020 року, тому в строк остаточного призначеного покарання необхідно зарахувати відбуте ОСОБА_6 покарання за вказаним вироком від 30.08.2021 року з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі, який підлягає зарахуванню на підставі ст. 72 КК України.

За таких підстав, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_9 слід задовольнити частково.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування судового рішення, у кримінальному провадженні не вбачається.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 407, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_6 змінити.

На підставі ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання час тримання його під вартою з 21.04.2020 року по 06.08.2020 року з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4