Номер провадження 1-кп/741/10/22
Єдиний унікальний номер 741/133/21
ВИРОК
іменем України

14 листопада 2022 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

голо вуючого судді ОСОБА_1 ,

за у часті секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Носівка кримінальне провадження № 0000248 від 05 серпня 2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Роздольне Носівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, неодруженого, з професійно-технічною освітою, який працює слюсарем візкового цеху ПрАТ «Київський електровагоноремонтний завод», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Держанівка Носівського району Чернігівської області, громадянина України, українця, неодруженого, з повною загальною середньою освітою, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Роздольне Носівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, неодруженого, з професійно-технічною освітою, який працює оператором станка з комп`ютерним керуванням ТОВ «Броварський завод котельного устаткування АРДЕНЗ», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Носівського районного суду Чернігівської області перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000248 від 05 серпня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_17 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою суду від 01 червня 2022 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_17 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 121 КК України, зупинено до звільнення його з військової служби. Матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_17 в окреме провадження не виділялись.

Судом установлено, що 05 серпня 2018 року близько 02 год. ОСОБА_16 та особа, кримінальне провадження відносно якої зупинено, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, спільно з ОСОБА_8 , перебуваючи біля приміщення непрацюючого магазину, розташованого по АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання наслідків у виді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 умисно завдали разом йому близько 20 ударів кулаками та ногами в різні ділянки голови та тулуба.

У подальшому 05 серпня 2018 року близько 02 год. 30 хв. ОСОБА_16 та особа, кримінальне провадження відносно якої зупинено, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , перебуваючи біля приміщення непрацюючого магазину, розташованого по АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання наслідків у виді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , усвідомлюючи, що кожен наступний удар погіршує становище потерпілих, умисно завдали разом близько 50 ударів кулаками та ногами, а також дерев`яною штахетиною в різні ділянки голови та тулуба ОСОБА_12 та умисно завдали разом близько 60 ударів кулаками та ногами в різні ділянки голови та тулуба ОСОБА_13 .

У результаті побиття потерпілому ОСОБА_12 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, подвійного перелому нижньої щелепи в ділянці підборіддя зліва та гілки справа, перелом стінок решітчастого лабіринту справа, забійної рани правої надбрівної ділянки, забою м`яких тканин обличчя у вигляді двобічних параорбітальних гематом, контузії обох очей, субконьюнктивального крововиливу лівого ока, саден чола справа, саден правої виличної ділянки, саден та крововиливів слизової оболонки ротової порожнини, які за ознакою тривалості розладу здоров`я на строк більше, ніж 21 добу, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, а також контузії лівої нирки, синця поперекової ділянки зліва, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Потерпілому ОСОБА_13 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, забою головного мозку легкого ступеню із цефалічним, вестибуло-атактичним, лікворо-гіпертензивним синдромами; забою стінки носа та м`яких тканин обличчя у вигляді: викривлення носової перегородки з порушенням носового дихання; численних гематом обличчя, параорбітальних гематом, субконьюнктивального крововиливу правого ока, гематоми правої скроневої ділянки, множинних саден та забоїв голови, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, а також закритої травми грудної клітки у вигляді перелому 6-го ребра справа, зі зміщенням фрагментів, травматичного пульмоніту, тораколгічного синдрому справа, які за ознакою тривалості розладу здоров`я на строк більше, ніж 21 добу, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості.

Крім того, 05 серпня 2018 року близько 02 год. 50 хв. ОСОБА_16 та особа, кримінальне провадження відносно якої зупинено, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , перебуваючи біля приміщення непрацюючого магазину, розташованого по АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання наслідків у виді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_14 , усвідомлюючи, що кожен наступний удар погіршує становище потерпілого, а також те, що він є особою з інвалідністю, умисно завдали разом йому близько тридцяти ударів кулаками та ногами, а також дерев`яною штахетиною в різні ділянки голови та тулуба, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у вигляді геморагічного забою головного мозку, масивного субарахноїдального крововиливу зліва, гострої лівобічної субдуральної гематоми, дислокаційно-компресійного синдрому, цефалгічного, вестибуло-атактичного синдрому, підапоневротичної гематоми лобно-тім`яної області, двобічних параорбітальних гематом, двобічних субконьюнктивальних крововиливів, крововиливів лівої вушної раковини, множинних саден та забоїв обличчя, волосистої частини голови, які були небезпечними для життя, у тому числі і у мить їх спричинення і належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень; закритої травми грудної клітки у вигляді перелому мечевидного відростка грудини, тораколгічного синдрому, травматичного пульмоніту, які за ознакою тривалості розладу здоров`я на строк більше, ніж 21 добу, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості; а також забою м`яких тканих грудної клітки та кінцівок у вигляді численних саден, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_16 свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю та дав показання, що в ніч з 04 на 05 серпня 2018 року він разом із ОСОБА_18 , ОСОБА_19 перебували в центрі села Держанівка Носівського району біля непрацюючого магазину, там вживали спирті напої. Пригадує, що хтось до нього підбіг та ударив його по голові, він побачив, що це ОСОБА_20 , після чого розпочав наносити руками та ногами удари у відповідь. Інші хлопці припинили між ними бійку, і вони пішли до дороги. Через деякий час між ним, ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 трапилася бійка з ОСОБА_24 та ОСОБА_25 . Хто та кому наносив удари, він особисто не бачив, сам дійсно такі удари наносив, у тому числі й ОСОБА_26 , який під`їхав до центру села пізніше та з яким теж була бійка. Цивільний позов прокурора визнає та відшкодував в солідарному порядку 11100 грн. Також добровільно відшкодував потерпілим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 шкоду, заподіяну їх здоров`ю, потерпілі претензій матеріального та морального характеру до нього не мають.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, що за давністю події (4 роки назад) не може точно пригадати перебіг подій, однак погоджується з обставинами, зазначеними в обвинувальному акті. Дійсно наносив руками орієнтовно 2-3 удари кожному з потерпілих, тобто ОСОБА_27 , ОСОБА_26 , заподіявши їм шкоду, однак діяв в порядку самозахисту. Причини виникнення бійки вказати не може. Цивільний позов прокурора визнає та відшкодував в солідарному порядку 11093,94 грн. Також добровільно відшкодував потерпілим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 шкоду, заподіяну їх здоров`ю, потерпілі претензій матеріального та морального характеру до нього не мають.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та дав показання, що 05 серпня 2018 року близько 02 години перебував разом з ОСОБА_28 , ОСОБА_18 у с. Держанівка біля приміщення непрацюючого магазину. Поруч відпочивала іще одна компанія, у тій компанії був ОСОБА_20 , з яким вони побились. Після чого ОСОБА_29 поїхав додому та приїхав з ОСОБА_25 . Потім трапилась іще одна бійка за його участі, а також за участі ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , з однієї сторони, та ОСОБА_33 та ОСОБА_34 , - з іншої. У ході бійки він наніс 3-4 удари кожному з потерпілих як руками, так і ногами, при цьому сам теж отримував такі ж удари. Потерпілі чинили активні дії не весь час. Після припинення усіма бійки приїхав ОСОБА_35 , який запитав про долю брата ОСОБА_36 , а потім знову розпочалась нова бійка за участі ОСОБА_30 , ОСОБА_32 та ОСОБА_31 з ОСОБА_37 , якому він теж наносив удари. По завершенню бійки ОСОБА_38 став чекати на приїзд поліції. Цивільний позов прокурора обвинувачений визнає та відшкодував в солідарному порядку 11094 грн. Також добровільно відшкодував потерпілим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 шкоду, заподіяну їх здоров`ю, потерпілі претензій матеріального та морального характеру до нього не мають.

Показання обвинувачених відповідають фактичним обставинам справи та ніким з учасників судового провадженян не оспорюються.

Потерпілий ОСОБА_12 у судовому засіданні дав показання, що 05 серпня 2018 року відпочивав у центрі с. Держанівка Носівського району, де з друзями вживав спиртні напої. Неподалік від них відпочивала компанія у складі ОСОБА_16 , ОСОБА_39 , ОСОБА_17 та ОСОБА_40 , які стояли біля сходів непрацюючого магазину та пили пиво. 05 серпня 2018 року близько 2 години він почув, як хлопці почали голосно говорити, що він колись побив ОСОБА_41 . Оскільки це не відповідало дійсності, він підійшов до компанії хлопців та попросив пояснень. У ході бесіди, не отримавши відповіді, почавши відходити від хлопців, будучи оберненим спиною, відчув удар по голові і впав на землю. Попередньо спілкуючись з ОСОБА_18 , він бачив у нього в руках предмет, схожий на палку. Після цього до нього підійшли ОСОБА_42 , ОСОБА_43 та ОСОБА_44 і почали завдавати удари ногами. Він прикривав двома руками голову і бачив, як вони б`ють ногами по голові, по тулубу, по руках, по нирках, били його всі троє. Тоді він підвівся і відійшов до машини. Коли стояв біля машини, то почув знову образи у свою адресу від ОСОБА_17 . Після побиття він міг говорити, спокійно рухатися, лише відчував біль в області голови та незначний біль в області тулуба. Він міг говорити, і щелепа в нього не боліла. Зустрівши ОСОБА_36 , він розповів, що трапилося і що його безпричинно побили. Він під`їхав на те саме місце, де стояв автомобіль першого разу, і його почали витягувати з машини ОСОБА_42 та ОСОБА_43 . Коли останні витягли його з машини, ОСОБА_44 вдарив його якимось предметом по голові, після чого ОСОБА_29 упав. Потерпілий відчув, що удар наносився не кулаком, а предметом, схожим на палку, тобто твердим, від цього він і впав на землю. Потерпілий чітко бачив, як всі четверо, а саме: ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_45 та ОСОБА_44 , почали завдавати йому удари ногами по голові, по тулубу, по руках, захищаючись від яких, він прикривав голову руками. Потім бачив, як ОСОБА_42 відійшов, а троє хлопців продовжували бити його ногами, завдавши десь всього разом п`ять ударів, після цього відійшли від нього. Після цього, коли він майже підвівся, то побачив, що йому назустріч біжить ОСОБА_44 з палкою у руках на зразок дерев`яного штахету. ОСОБА_44 завдав йому удар по голові палкою, від якого потерпілий втратив свідомість. Він прийшов до тями лише в лікарні. Указує, що нікому ударів не завдавав, адже не міг фізично цього робити, постійно був сам проти чотирьох. Претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не має, оскільки останні добровільно відшкодували йому шкоду. З приводу призначення міри покарання потерпілий просив суд постановити законне та обгрунтоване рішення.

Потерпілий ОСОБА_14 у судовому засіданні дав показання, що 5 серпня 2018 року близько 2 години ночі він разом зі своєю дружиною ОСОБА_46 повернувся з с. Олишівка Чернігівської області. До нього зателефонувала ОСОБА_47 , яка повідомила, що в центрі с. Держанівка Носівського району Чернігівської області б`ють його брата ОСОБА_48 та ОСОБА_49 , просила приїхати. Він сів на власний автомобіль ВАЗ 2105 та разом із дружиною ОСОБА_50 поїхав до центру села. По дорозі біля точку (колишньої контори) по вул. Шевченка вони зустріли ОСОБА_51 , там його дружина вийшла з автомобіля та залишилася з ОСОБА_52 . Про це все він дізнався зі слів дружини, адже сам цього не пам`ятає, пригадує тільки, що під`їхав та зупинився в центрі села поряд з магазином приватного підприємця, який знаходиться на тій самій стороні, що й школа, і не виходив з машини. Через дорогу він побачив ОСОБА_16 , якого добре знав, після цього вийшов з машини. Коли потерпілий перейшов дорогу, на нього напав ОСОБА_42 та збив його зніг. Піднявшись, потерпілий отримав удар по голові. Що було потім, не пам`ятає, прийшов до тями лише в обласній лікарні. Дружина, яка постійно знаходилася з ним у лікарні, розповіла про те, що його жорстоко побили та що його без свідомості доставили до лікарні. Хто йому спричинив такі тілесні ушкодження, він не пам`ятає, але він отримав багато ударів, удари наносились якимось предметом. Претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не має, адже шкода, завдана йому, добровільно відшкодована обвинуваченими. З приводу призначення міри покарання обвинуваченим просив суд постановити законне та обгрунтоване рішення.

Потерпілий ОСОБА_13 у судовому засіданні дав показання, що 5 серпня 2018 року після 2 години зустрів ОСОБА_49 , який доводиться йому однокласником та товаришем. ОСОБА_29 пояснив, що його побив в центрі с. Держанівка Носівського району ОСОБА_42 . Разом на автомобілі вони поїхали до центру села та зупинились біля непрацюючого магазину. Потерпілі сиділи в машині, доки хтось силоміць їх не почав витягувати з машини. Потім четверо чоловіків, а саме: ОСОБА_42 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 та ОСОБА_43 , обступили ОСОБА_53 , який лежав, та почергово наносили удари ногами по різних частинах його тіла. Удари завдавалися в область тулуба, голови. Після цього ці чоловіки всі вчотирьох підскочили до нього, першим йому завдав удар кулаком в обличчя, а саме: в область щелепи, ОСОБА_42 . Потерпілий нікому жодного удару не завдав. Тоді обвинувачені всі вчотирьох його обступили, хтось із них схопив його за руки, і вони потягли його силоміць від машини до забору. Біля забору всі четверо почали завдавати йому удари, удари наносилися по обличчю, по тулубу, по ногах, ударів було багато, більше десяти. Двоє хлопців завдавали удари в передню частину тіла, а двоє інших били ззаду. Удари завдавалися як руками, так і ногами. Від завданих ударів він впав. Він не може сказати, хто саме йому завдав удари і в яку саме ділянку тіла, але згадує, що били всі: ОСОБА_42 , ОСОБА_45 , ОСОБА_44 , ОСОБА_43 . Коли його припинили бити, він, лежачи на землі, не міг навіть підвестися, почув, як кричить ОСОБА_20 та по криках розумів, що його б`ють. Через декілька хвилин усі чотири нападники знову повернулися до нього, він відчув на своєму тілі удари по голові, по тулубу, по нирках. Чим завдавалися удари, він не знає, можливо, це були удари ногами, а, можливо, і якимось предметом. Потерпілий пам`ятає, що в нього потемніло в очах, що було потім він не може згадати, оскільки втратив свідомість. Його доставили до міської лікарні, а потім наступного дня до Чернігівської обласної лікарні, де він знаходився на стаціонарному лікуванні. Потерпілий зазначає, що нікого не бив і був тверезим, бійку він не провокував і першим його вдарив у щелепу ОСОБА_42 . Він нікому жодного удару не завдав. Претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не має, адже шкода йому добровільно відшкодована останніми, що підтверджується розписками, долученими до матеріалів справи. З приводу призначення міри покарання обвинуваченим просив суд постановити законне та обгрунтоване рішення.

Винуватість обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_8 підтверджується такими дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом огляду місця події від 05 серпня 2018 року, згідно з яким оглянуто територію біля непрацюючого магазину, розташованого по АДРЕСА_2 , в ході якого нічого не вилучалось;

- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 117 від 05 серпня 2018 року, згідно з яким ОСОБА_16 перебував в стані алкогольного сп`яніння;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19 вересня 2018 року за участі потерпілого ОСОБА_12 , згідно з яким останній розповів про обставини спричинення йому тілесних ушкоджень;

- висновком експерта № 198 від 22 жовтня 2018 року, згідно з яким у потерпілого ОСОБА_12 мались тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, подвійного перелому нижньої щелепи в ділянці підборіддя зліва та гілки справа, перелом стінок решітчастого лабіринту справа, забійної рани правої надбрівної ділянки, забої м`яких тканин обличчя у вигляді двобічних параорбітальних гематом, контузії обох очей, субконьюнктивального крововиливу лівого ока, саден чола справа, саден правої виличної ділянки, саден та крововиливів слизової оболонки ротової порожнини, які за ознакою тривалості розладу здоров`я на строк більше, ніж 21 добу, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, а також контузії лівої нирки, синця поперекової ділянки зліва, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. По механізму спричинення всі описані тілесні ушкодження виникли внаслідок ударів тупим предметом (предметами з елементами давлення, тертя ковзання). Всі тілесні ушкодження, що виявлені на тілі потерпілого ОСОБА_12 , могли утворитись в час та за обставин, що вказані у фабулі ухвали про призначення судово-медичної експертизи, а саме 05.08.2018, що підтверджується записами в наданій медичній документації. Відповідно до п. 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» виявлені тілесні ушкодження не були небезпечними для життя. Під час отримання потерпілим ОСОБА_12 всіх виявлених у нього тілесних ушкоджень положення останнього неодноразово змінювалось. Зважаючи на кількість, морфологічні властивості та взаєморозташування виявлених на тілі потерпілого тілесних ушкоджень експерт вважає, що останній отримав не менше 4-х травматичних дій. Тілесні ушкодження, що виявлені на тілі потерпілого ОСОБА_12 , не могли утворитись внаслідок одноразового падіння потерпілого з положення стоячи. Перебування потерпілого ОСОБА_12 на стаціонарному лікуванні в Носівській ЦРЛ 05.08.2018 та з 06.08.2018 по 28.08.2018 у ЧОЛ (щелепно-лицевому відділенні) може бути пов`язане з тілесними ушкодженнями, отриманими ним 05.08.2018, що підтверджується записами в наданій медичній документації та не суперечить обставинам, що сказані у фабулі ухвали суду про призначення судово-медичної експертизи;

- висновком експерта № 60 від 19 червня 2020 року, згідно з яким тілесні ушкодження, котрі малися в ОСОБА_12 , могли бути спричинені, в тому числі і дерев`яним штахетом (дошкою), котра також є твердим тупим предметом, але в наданій медичній документації недостатньо судово-медичних даних, котрі б точно вказували на індивідуальні ознаки травмуючого знаряддя;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19 вересня 2018 року за участі потерпілого ОСОБА_13 , згідно з яким останній розповів про обставини спричинення йому тілесних ушкоджень;

- висновком експерта № 194 від 26 вересня 2018 року, згідно з яким на тілі потерпілого ОСОБА_36 виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, забою головного мозку легкого ступеню із цефалічним, вестибуло-атактичним, лікворо-гіпертензивним синдромами; забій стінки носа та м`яких тканин обличчя у вигляді: викривлення носової перегородки з порушенням носового дихання; численних гематом обличчя, параорбітальні гематоми, субконьюнктивальний крововилив правого ока, гематома правої скроневої ділянки, множинні садна та забої голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я; закрита травма грудної клітки у вигляді перелому 6-го ребра справа, зі зміщенням фрагментів, травматичний пульмоніт, тораколгічний синдром справа, які за ознакою тривалості розладу здоров`я на строк більше, ніж 21 добу, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості. По механізму спричинення всі описані тілесні ушкодження виникли внаслідок ударів тупим предметом (предметами) або об такий з елементами тертя ковзання. Усі тілесні ушкодження, що виявлені на тілі потерпілого ОСОБА_13 , могли утворитись в час та за обставин, що вказані у фабулі ухвали про призначення судово-медичної експертизи, а саме 05 серпня 2018 року: «…Двоє хлопців завдавали удари в передню частину тіла, а двоє інших завдавали удари заду. Удари завдавали як руками, так і ногами. Від завданих ударів він впав….», що підтверджується записами в наданій медичній документації. Всі тілесні ушкодження, що виявлені на тілі потерпілого ОСОБА_13 , не могли утворитись одночасно при одноразовому падінні останнього з положення стоячи. Відповідно до п. 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» виявлені тілесні ушкодження, що виявлені на тілі потерпілого ОСОБА_13 , не були небезпечними для життя. У момент отримання потерпілим всіх виявлених у нього тілесних ушкоджень, положення останнього могло неодноразово змінюватись. Зважаючи на кількість, морфологічні властивості та взаєморозташування виявлених на тілі ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, експерт вважає, що останній отримав не менше 6-ти травматичних дій. Перебування потерпілого ОСОБА_13 на стаціонарному лікуванні в Носівській ЦРЛ в неврологічному відділенні 05.08.2018 та з 06.08.2018 по 31.08.2018 в ЧОЛ (нейрохірургічне відділення) може бути пов`язане з тілесними ушкодженнями, отриманими ним 05.08.2018, що не суперечить обставинам справи, котрі вказані у фабулі ухвали суду про призначення судово-медичної експертизи, та підтверджується записами в наданій медичній документації;

- висновком експерта № 58 від 19 червня 2020 року, згідно з яким тілесні ушкодження, котрі мались у ОСОБА_13 , могли бути спричинені, в тому числі і дерев`яним штахетом (дошкою), котра також являється твердим тупим предметом, але у наданій медичній документації недостатньо судово-медичних даних, котрі б точно вказували на індивідуальні ознаки травмуючого знаряддя;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19 вересня 2018 року за участі потерпілого ОСОБА_14 , згідно з яким останній розповів про обставини спричинення йому тілесних ушкоджень;

- висновком експерта № 193 від 18 жовтня 2018 року, згідно з яким на тілі потерпілого ОСОБА_14 виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді геморагічного забою головного мозку, масивного субарахноїдального крововиливу зліва, гострої лівобічної субдуральної гематоми, дислокаційно-компресійного синдрому, цефалгічного, вестибуло-атактичного синдрому, підапоневротичної гематоми лобно-тім`яної області, двобічні параорбітальні гематоми, двобічні субконьюнктивальні крововиливи, крововилив лівої вушної раковини, множинні садна та забої обличчя, волосистої частини голови, які були небезпечними для життя, у тому числі і у мить їх спричинення і належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень; закрита травма грудної клітки у вигляді перелому мечевидного відростка грудини, тораколгічного синдрому, травматичного пульмоніту, які за ознакою тривалості розладу здоров`я на строк більше, ніж 21 добу, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості; забій м`яких тканин грудної клітки та кінцівок у вигляді численних саден, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Всі тілесні ушкодження, що виявлені на тілі потерпілого ОСОБА_14 могли утворитись в час та за обставин, що вказані у фабулі ухвали про призначення судово-медичної експертизи, а саме 05 серпня 2018 року, що підтверджується записами в наданій медичній документації. Всі тілесні ушкодження, що виявлені на тілі потерпілого ОСОБА_14 , не могли утворитись внаслідок одноразового падіння з положення стоячи. Тілесні ушкодження, що виявлені на тілі потерпілого ОСОБА_14 , були небезпечними для життя, в тому числі у момент свого заподіяння. Під час отримання потерпілим всіх виявлених у нього тілесних ушкоджень, положення останнього неодноразово змінювалось. Зважаючи на кількість, морфологічні властивості та взаєморозташування виявлених на тілі потерпілого тілесних ушкоджень експерт вважає, що останній отримав не менше 5-х травматичних дій. Перебування потерпілого ОСОБА_14 на стаціонарному лікуванні в Носівській ЦРЛ 05.08.2018 та з 06.08.2018 по 31.08.2018 в ЧОЛ (нейрохірургічне відділення) може бути пов`язане з тілесними ушкодженнями, отриманими ним 05.08.2018, що підтверджується записами в наданій медичній документації та не суперечить обставинам справи, що вказані у фабулі ухвали суду про призначення судово-медичної експертизи;

- висновком експерта № 59 від 1 червня 2020 року, згідно з яким тілесні ушкодження, котрі мались у ОСОБА_14 , могли бути спричинені, в тому числі і дерев`яним штахетом (дошкою), котра також являється твердим тупим предметом, але у наданій медичній документації недостатньо судово-медичних даних, котрі б точно вказували на індивідуальні ознаки травмуючого знаряддя;

- розписками потерпілого ОСОБА_13 про відшкодування ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , особою, кримінальне провадження відносно якої зупинено, матеріальної шкоди в сумі 100000 грн.;

- розписками потерпілого ОСОБА_12 про відшкодування ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та особою, кримінальне провадження відносно якої зупинено, матеріальної шкоди в сумі 100000 грн.;

- розписками потерпілого ОСОБА_14 про відшкодування ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та особою, кримінальне провадження відносно якої зупинено, матеріальної шкоди в сумі 200000 грн.;

- переглянутим у судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту від 03 грудня 2018 року (а. с. 172, т. 1).

Слід зазначити, що результати проведених судово-медичних експертиз відносно обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , відображених у висновках № 202 від 22 жовтня 2018 року та № 201 від 22 жовтня 2018 року, не спростовують висновків щодо спричинення останніми умисних тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , оскільки містять винятково відомості про тілесні ушкодження обвинувачених.

Належність та допустимість досліджених письмових доказів, в тому числі, і відомостей, які вони містять, по своїй суті не оспорюється стороною захисту.

Оцінюючи здобуті в кримінальному провадженні та безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що вищевикладені докази встановлюють факти та обставини, які мають значення для кримінального провадження, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні, та отримані у порядку, встановленому КПК України.

Так, протоколи огляду місця події від 05.08.2018, 25.11.2020, протоколи проведення слідчих експериментів за участю потерпілих, висновки експертів є процесуальними джерелами доказів відповідно до вимог частини 2 ст. 84 КПК України, отримані в порядку, передбаченому КПК України.

Отже, об`єктивно з`ясувавши обставини, підтверджені доказами, що досліджені у процесі судового розгляду й оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд вважає доведеним факт вчинення:

- обвинуваченим ОСОБА_28 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а також умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненого групою осіб, а саме: вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України;

- обвинуваченим ОСОБА_19 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а також умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненого групою осіб, а саме вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України;

- обвинуваченим ОСОБА_7 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а також умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненого групою осіб, а саме вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України, та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2013 року № 7, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Відповідно до ч. ч. 4 та 5 ст. 12 КК України обвинувачені ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 скоїли нетяжкий та тяжкий злочини.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_16 встановлено, що він є громадянином України, раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_16 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку .

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_16 , відповідно до ст. 67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю та особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він є громадянином України, раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, позитивно характеризується за місцем роботи, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до вимог ст. 67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він є громадянином України, раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, позитивно характеризується за місцем роботи, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст. 67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_16 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його вік, наявність постійного місця проживання та реєстрації, ту обставину, що на даний час він не працює, неодружений, за місцем проживання характеризується задовільно, а також те, що він визнав свою вину повністю, щиро розкаявся, відшкодував заподіяну шкоду потерпілим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , у солідарному порядку відшкодував на користь комунального некомерційного підприємства «Чернігівська оласна лікарня» Чернігівської обласної ради витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілих під час вчинення кримінальних правопорушень в сумі 11100 грн., наявність двох обставин, які пом`якшують покарання (щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку), наявність обставин, які обтяжують покарання, позицію прокурора, думку потерпілих, та у зв`язку з цим суд вважає за можливе призначити ОСОБА_16 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у межах санкції статті у виді позбавлення волі, а за ч. 2 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі, тобто призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 121 КК України, та у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання за вчинені кримінальні правопорушення шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його вік, наявність постійного місця проживання та реєстрації, ту обставину, що він на даний час працює, неодружений, за місцем проживання характеризується задовільно, за місцем роботи позитивно, те, що він вину свою визнав повністю, щиро розкаявся, відшкодував заподіяну шкоду потерпілим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , у солідарному порядку відшкодував на користь комунального некомерційного підприємства «Чернігівська оласна лікарня» Чернігівської обласної ради витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілих під час вчинення кримінальних правопорушень в сумі 11094,00 грн., наявність двох обставин, які пом`якшують покарання (щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку), наявність обставин, які обтяжують покарання, позицію прокурора, думку потерпілих, у зв`язку із чим суд вважає за можливе призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у межах санкції статті у виді позбавлення волі, а за ч. 2 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі, тобто призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 121 КК України, та у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання за вчинені кримінальні правопорушення шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його вік, наявність постійного місця проживання та реєстрації, ту обставину, що на даний час він працевлаштований, неодружений, за місцем проживання характеризується задовільно, за місцем роботи позитивно, те, що він вину свою визнав повністю, щиро розкаявся, відшкодував заподіяну шкоду потерпілим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , у солідарному порядку відшкодував на користь комунального некомерційного підприємства «Чернігівська оласна лікарня» Чернігівської обласної ради витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілих під час вчинення кримінальних правопорушень в сумі 11093,94 грн., наявність двох обставин, які пом`якшують покарання (щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку), наявність обставин, які обтяжують покарання, позицію прокурора, думку потерпілих, у зв`язку із чим суд вважає за можливе призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у межах санкції статті у виді позбавлення волі, а за ч. 2 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі, тобто призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 121 КК України, та у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання за вчинені кримінальні правопорушення шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.

Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності й достатності для виправлення обвинувачених, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Отже, таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених і попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Строк покарання, призначеного обвинуваченим ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 за даним вироком, слід відраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто з дня фактичного їх затримання.

Клопотання щодо запобіжних заходів не надходило. До набрання вироком суду законної сили підстав для застосування щодо обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 запобіжного заходу не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілими не пред`являвся.

Прокурором у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов в інтересах держави в особі комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради до обвинувачених про відшкодування витрат на лікування потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 в сумі 44375,76 грн. Обвинуваченими ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 відшкодовано витрати закладу охорони здоров`я в солідарному порядку.

Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом. Прокурор, який пред`являє цивільний позов у кримінальному провадженні, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді, передбачених Законом України «Про прокуратуру».

Згідно з приписами ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим кримінальним процесуальним кодексом України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 129, абз. 7 п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України при ухваленні обвинувального вироку, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому, про що у вироку зазначаються відповідні підстави.

У зв`язку з відшкодуванням кожним окремо обвинуваченими ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , про що прокурором заявлено цивільний позов, суд уважає за необхідне відмовити в задоволенні цивільного позову прокурора про стягнення з ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 витрат на лікування потерпілих на користь комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради.

Судові витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_16 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання:

- за ч. 1 ст. 122 КК України - у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 121 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_16 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_39 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання:

- за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 121 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_41 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання:

- за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 121 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 рахувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто з дня фактичного їх затримання.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 не обирати.

У задоволенні цивільного позову прокурора в інтересах держави в особі комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради до обвинувачених про відшкодування витрат на лікування потерпілих в частині солідарного відшкодування ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 витрат закладу охорони здоров`я відмовити.

Речові докази: карту пам`яті об`ємом 16 GBmicroTE 000007-002.А00LF 120417 Trancend з ходом фіксації слідчих дій слідчих експериментів за участю потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Носівський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_54