Справа № 302/310/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2023смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я кримінальне провадження відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Колочава Міжгірського району Закарпатської області, який має вищу освіту, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні немає, не навчається, не працюючого, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

24.04.2022, біля 20 год. 30 хв., ОСОБА_5 , 2001 року народження, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 затіяв сварку, в ході якої виражався нецензурними словами в адресу матері ОСОБА_4 , вчинивши психологічне насильство стосовно останньої. У подальшому, ОСОБА_5 був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, що підтверджується постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області (Справа № 302/428/22, провадження № 3/302/385/22) від 25.06.2022 та поніс покарання у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів громадян в дохід держави, що на момент покарання відповідало сумі 340 гривень 00 копійок.

Крім цього, 01.05.2022, біля 17 год. 20 хв., в АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, затіяв сварку, в ході якої виражався нецензурними словами в адресу матері ОСОБА_4 , пошкодив декоративні статуетки та електролічильник, а також виганяв матір з будинку, вчинивши своїми діями психологічне насильство стосовно останньої. У подальшому, ОСОБА_5 був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, що підтверджується постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області (Справа № 302/453/22 , провадження № 3/302/396/22 від 08.06.2022 та поніс покарання у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів громадян в дохід держави, що на момент покарання відповідало сумі 340 гривень 00 копійок.

Продовжуючи свої протравні дії, 22.08.2022, біля 03 год. 30 хв., в АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , вчинмв домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_4 , а сааме: погрожував їй фізичною розправою та виражався в її адресу нецензурною лайкою. В подальшому, ОСОБА_5 був визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.2 КУпАП, що підтверджується постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області (Справа № 302/922/22, провадження №3/302/619/22) від 29.08.2022 та поніс покарання у вигляді громадських робіт на строк 40 (сорок) годин.

08.02.2023 року, біля 03.20 години, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання на ґрунті неприязних відносин, вчинив психологічне насильство над своєю матірю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а сааме: ображав її нецензурними словами, що призвело до її психологічних страждань.

Отже, вказаними насильницькими діями, ОСОБА_5 застосував відносно ОСОБА_4 систематичне психологічне насильство, що виразилися в словесних образах, погрозах, приниженні, які викликали у потерпілої побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди її психічному здоров`ю.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, визнав повністю, проти фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті не заперечує, кваліфікацію інкримінованого кримінального правопорушення не оспорює та в судовому засіданні пояснив про обставини скоєного ним, вказавши, що дійсно в період часу з 24.04.2022 року по 08.02.2023 року, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , він вчиняв по відношенню до своєї матері ОСОБА_4 психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік. Відносно нього тричі протягом 2022 року складалися протоколи про адміністративні правопорушення та він притягався за це до адміністративної відповідальності. Також, 08.02.2023 року, близько о 03-00 год., він прийшов додому з весілля та, будучи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання між ним та матір`ю ОСОБА_4 виник конфлікт, в ході якого він вчиняв психологічне насильство, яке виразилося у висловлюваннях нецензурною лайкою на її адресу. У вчиненому щиро розкаюється, свою вину визнає повністю, про скоєне дуже шкодує. В судовому засіданні попросив вибачення у потерпілої ОСОБА_4 та запевнив суд, що належні висновки для себе він зробив, подібного більше ніколи не повториться. Просить суд суворо його не карати та не позбавляти волі.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 є її сином, з яким у неї добрі стосунки. Однак, коли син приходить додому, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, він поводиться агресивно, у них виникають конфлікти, ініціатором яких виступає ОСОБА_5 та в ході сварок, які виникали протягом 2022 року та 08.02.2023 року син ОСОБА_5 неодноразово застосовував до неї психологічне насильство, яке виражалося у висловлюванні на її адресу нецензурної лайки, приниженнях. Та така поведінка сина відбувається лише після вживання ним спиртних напоїв, тоді він стає агресивним, свої дії не контролює. Вона неодноразово піднімала питання щодо примусового лікування сина від алкогольної залежності На теперішній час вони примирилися, вона вибачила сина, він просив у неї пробачення. На даний час претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 вона немає та просить суворо його не карати та не позбавляти волі.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_4 , дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиції є добровільними, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному суді.

Враховуючи вищенаведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження прийшов до висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 за обставинами, зазначеними органом досудового розслідування в обвинувальному акті.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_5 доведеною повністю, його дії судом кваліфікуються за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, проте вчинив кримінальне правопорушення (злочин) проти життя та здоров`я особи, який, згідно положень ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів. Разом з тим, ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, в судовому засіданні попросив вибачення у потерпілої, про скоєне щиро шкодує, та в ході судового розгляду провадження активно сприяв встановленню істини по даному кримінальному провадженні, що суд відносить до обставин, які пом`якшують його покарання.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд відносить вчинення ним кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно положень ч.2 ст.50, ч.2 ст.65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи характер кримінального діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, позицію потерпілої ОСОБА_4 , яка на суворій мірі покарання не наполягає та просить призначити ОСОБА_5 покарання на розсуд суду, цивільний позов потерпілою не заявлено, а тому суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, не пов`язаного з ізоляцією його від суспільства.

Крім того, суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 на теперішній час не працює, не навчається, суспільно-корисною працею не займається, постійного джерела прибутку та регулярного доходу немає, утриманців немає, стійкі соціальні зв`язки у нього відсутні: ОСОБА_5 не одружений, неповнолітніх дітей немає. Разом з тим, ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації та чітко визначене місце проживання, за яким характеризується виключно позитивно: за характером спокійний, стриманий та розсудливий, старанний та дисциплінований, у побуті скромний, працьовитий, у спілкуванні відвертий, у поведінці поміркований і витриманий, скарг на його поведінку від жителів села не надходило, що вбачається з характеристики Колочавської сільської ради. Крім того, ОСОБА_5 на диспансерному обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, групи інвалідності немає. А тому, з урахуванням тяжкості та обставин вчинення кримінального правопорушення, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , його молодого віку, матеріального та сімейного стану, приймаючи до уваги відсутність на теперішній час будь-яких матеріальних та моральних претензій з боку потерпілої ОСОБА_4 , якою цивільний позов у даному провадженні не заявлено, а тому суд вважає необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень, призначити йому покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Враховуючи вищевикладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання ним вчинення нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки такі за даних обставин справи були б надмірно суворим покаранням, та знаходить достатні підстави для призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт в найбільш мінімальних межах санкції статті 126-1 КК України.

На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування положень статті 69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід в ході досудового розслідування відносно ОСОБА_5 не обирався.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.366-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 160 (сто шістдесят) годин громадських робіт.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатьскої області: ОСОБА_1