Справа № 473/3772/18
Номер провадження1-кп/473/13/2022
ВИРОК

іменем України

"29" грудня 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представників потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську кримінальне провадження №0001337 за обвинуваченням

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нововолодимирівка Єланецького району Миколаївської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, який не працює, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

- в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_14 обвинувачується в тому, що 14 липня 2018 року приблизно о 08.00 год, водій ОСОБА_14 , керуючи технічно несправним автомобілем «ЗАЗ 1102» реєстраційний номер НОМЕР_1 , технічна несправність якого полягала у технічній несправності ходової частини, а саме: у встановлені шин різних моделей з різними малюнками протектора, яка виникла до настання дорожньо- транспортної пригоди, рухався по сухій асфальтованій проїжджій частині автодороги Р-55 «Одесса-Вознесенськ-Новий Буг», із двостороннім рухом, яка має по одній смузі руху у кожному напрямку в Вознесенському районі Миколаївської області з боку смт Єланець у напрямку м.Вознесенська, з допустимою швидкістю 70 км/год, в салоні у якого знаходились пасажири ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Під час руху у вищезазначеному напрямку, водій ОСОБА_14 грубо порушив вимоги п.п.2.3 «Б», 10.1 та 12.3 ПДР України, а саме: проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її змін, перед зміною напрямку свого руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на зустрічну смугу руху для свого руху, по якій з боку м.Вознесенська у напрямку смт Єланець рухався автомобіль ВАЗ 21083 реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , не надав останньому перевагу в русі та допустив зіткнення з вказаним автомобілем в межах смуги руху, як рухатись з боку м.Вознесенська у напрямку смт Єланець, зустрічної смуги для свого руху.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди вищевказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Пасажир автомобіля «ЗАЗ 1102» реєстраційний номер НОМЕР_1 Калинюк ОСОБА_17 від отриманих тілесних ушкоджень помер. Водій автомобіля «ВАЗ 21083» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Дії ОСОБА_14 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_15 та спричинило потерпілому ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_14 винним себе в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, не визнав та пояснив, що він їхав на автомобілі «ЗАЗ» з смт Єланець в напрямку м.Вознесенська. За кермом автомобіля був він, а збоку на пасажирському сидінні перебувала ОСОБА_15 , позаду посередині сидів ОСОБА_16 . Біля с.Малосолоне ОСОБА_14 побачив, що на зустріч йому їде автомобіль ВАЗ. Він їхав посередині дороги. ОСОБА_14 спочатку ніяких заходів не приймав, так як думав, що водій автомобіля просто об`їжджає ями на дорозі. Коли відстань між автомобілями почала зменшуватись, ОСОБА_14 зменшив швидкість та почав прижиматись вправо. Але автомобіль ВАЗ все одно їхав прямо на автомобіль ОСОБА_14 . Тоді обвинувачений повернув вліво, щоб його об`їхати, але водій автомобіля ВАЗ в цей момент повернув вправо і сталось зіткнення. Автомобіль ОСОБА_14 викинуло на зустрічну смугу руху, де він перекинувся на кришу. Коли ОСОБА_14 вибрався з автомобіля, то бачив, що біля автомобіля ВАЗ знаходились два чоловіки, водієм автомобіля ВАЗ був потерпілий ОСОБА_8 . ОСОБА_15 забрала швидка медична допомога, але він помер.

В судовому засіданні були досліджені слідуючі докази.

Потерпіла ОСОБА_7 пояснила суду, що вона є матір`ю загиблого ОСОБА_15 . Вранці її син поїхав на хрестини. Приблизно о 09.00 год. їй зателефонувала невістка та повідомила, що син попав в ДТП. Вони поїхали до лікарні. Коли вони їхали, то по дорозі бачили перевернутий на дах автомобіль. В лікарні її син помер.

Потерпілий ОСОБА_8 пояснив суду, що в липні 2018 року він їхав на належному йому автомобілі ВАЗ 2108 з м.Вознесенська в напрямку смт Єланець зі швидкістю 65-70 км/год. Біля с.Малосолоне на відстані 100-110 метрів він побачив автомобіль «Таврія». Коли автомобілі почали зближуватись, автомобіль «Таврія» виїхав на його смугу руху і відбулось зіткнення. Зіткнення відбуло на смузі руху автомобіля ВАЗ. Удар відбувся в правий бік автомобіля Гонтарука правим боком автомобіля «Таврія». Автомобіль ОСОБА_8 розвернуло в напрямок м.Вознесенська. Коли ОСОБА_8 вибрався з автомобіля, він побачив, що автомобіль «Таврія» перебуває на обочині, машину перевернуло на дах. ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому ребра.

Свідок ОСОБА_16 пояснив суду, що 14 липня вранці він разом з ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 на автомобілі ЗАЗ під керуванням ОСОБА_14 їхали в напрямку м. Вознесенська. ОСОБА_16 сидів на задньому пасажирському сидінні посередині. ОСОБА_15 перебував на передньому пасажирському сидінні. ОСОБА_18 побачив, що на їх смугу руху виїхав автомобіль ВАЗ, який їхав їм назустріч. ОСОБА_14 почав їхати ближче до узбіччя, але автомобіль ВАЗ все одно їхав прямо на них. Тоді ОСОБА_14 почав їхати до розділової смуги вліво, але в цей час водій автомобіля ВАЗ також різко повернув до своєї смуги руху і сталось зіткнення. Зіткнення відбулось на смузі автомобіля ЗАЗ ближче до розділової смуги. Автомобілі зіткнулись правими сторонамию Після удару у автомобіля ЗАЗ відірвало колесо і він перевернувся на дах. ОСОБА_16 та ОСОБА_14 витягнули з автомобіля ОСОБА_15 та підійшли до водія автомобіля ВАЗ з ним також був пасажир. Водій автомобіля ВАЗ сказав «Хлопці, вибачте, я чи заснув чи завтикав».

Свідок ОСОБА_19 пояснив суду, що він разом з ОСОБА_8 їхали з м.Вознесенська в с.Малодворянку Єланецького району на автомобілі ВАЗ, який належить ОСОБА_8 . За кермом автомобіля ВАЗ перебував ОСОБА_8 Грош ОСОБА_20 перебував на передньому пасажирському сидінні. Швидкість автомобіля ВАЗ була приблизно 70 км/год. Вони їхали та розмовляли. Біля с.Малосолоне ОСОБА_8 повернувся до свідка ОСОБА_19 , та щось розповідав йому. В цей час ОСОБА_8 виїхав на зустрічну смугу руху. ОСОБА_19 побачив, що метрах в п`ятнадцяти від них автомобіль, який їде їм на зустріч. Водій зустрічного автомобіля крутнув руль спочатку вправо. Тоду ОСОБА_19 крикнув ОСОБА_8 «Куди» і після цього ОСОБА_8 почав повертати в свою смугу руху, але водій зустрічного автомобіля в цей момент також повернув вліво і трапилось зіткнення автомобілів. Автомобіль ВАЗ розвернуло в напрямку м.Вознесенська. Зустрічний автомобіль перекинуло на дах. Також у автомобіля ЗАЗ відірвало колесо, яке лежало посередині дороги.

Протокол огляду місця події від 14.07.2018 року з таблицею зображень та схемою до протоколу огляду місця події, згідно якого оглянуте та зафіксоване місце події ділянка автомобільної дороги Р-55 «Одеса-Вознесенськ-Новий Буг» навпроти повороту до с.Малосолоне. Проїжджа частина горизонтальна ділянка, пряма в плані. Асфальтобетонне покриття. Покриття чисте з пошкодженнями у вигляді багаточисельних пошкоджень. На проїжджій частині нанесені смуги горизонтальної розмітки п.1.1 вузька суцільна лінія, 1.7 переривчата вузька лінія з короткими штрихами та рівними їм проміжками, у відповідності з розділом 34 ПДР. На місці події розташованні автомобілі ВАЗ 21083 реєстраціний номер НОМЕР_2 та ЗАЗ 1102 реєстраційний номер НОМЕР_1 . Автомобіль ВАЗ розташований переднім колесом на лівій смузі руху до смт Єланець, а в основному на смузі руху до м.Вознесенська, повернутий передньою частиною до м.Вознесенська. Автомобіль ЗАЗ знаходиться на правому узбіччі на даху, повернутий передньою частиною під кутом до напрямку руху до смт Єланець.т.1 а.с.135-161.

Посвідчення водія, згідно якого ОСОБА_14 має право керування транспортними засобами категорії В, С1, С, т.1 а.с.162.

Посвідчення водія, згідно якого ОСОБА_8 має право керування транспортними засобами категорії А1,А, В1, В, С1, С, т.1 а.с.166.

Результат токсикологічного дослідження №4191 від 13.08.2018 року, згідно якого, ОСОБА_8 в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебував, т.2 а.с.16.

Результат токсикологічного дослідження №4187 від 13.08.2018 року, згідно якого, ОСОБА_14 в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебував, т.2 а.с.18.

Висновок експерта №194 від 06.09.2018 року згідно якого смерть ОСОБА_15 , настала внаслідок багато осколкового та багато фрагментарного перелому правої стегнової кістки, який ускладнився жировою емболією малого та великого кіл кровобігу. Тілесні ушкодження виникли до госпіталізації у Вознесенську ЦРЛ, куди він поступив 14.07.2018 року о 10 год. 10 хвил. Мається прямий причинний зв`язок між тілесними ушкодженнями та настанням смерті. Не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень у постраждалого внаслідок зіткнення передньою правою частиною легкового автомобіля, в салоні якого постраждалий перебував на передньому сидінні, з передньою правою частиною іншого легкового автомобіля, що рухався у зустрічному напрямку та ударі (ударах) об деталі (деталями) салона автомобіля, т.1 а.с.181-186.

Висновок експерта №329 від 30.07.2018 року, згідно якого у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому 8-го ребра зліва по передньо-пахвинній лінії. Перелом виник від дії тупого предмету як з обмеженою, так і з необмеженою контактуючою поверхнею до госпіталізації в лікарню куди поступив 14.07.2018 року. Тілесні ушкодження відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою довготривалого розладу здоров`я та відсутності небезпеки для життя. Не виключається отримання тілесних ушкоджень при зіткнення передньою правою частиною керованого ним легкового автомобіля, з передньою частиною іншого легкового автомобіля, що рухався у зустрічному напрямку та ударі об деталі (деталями) салона автомобіля, т.1 а.с.212-214.

Висновок експерта №319 від 23.07.2018 року, згідно якого у ОСОБА_14 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден в епігастральних ділянка зправа та зліва, в ділянці правого передпліччя, рана в ділянці правого наколінника, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень в умовах ДТП, при зіткнення передньою правою частиною керованого ним автомобіля з передньою правою частиною іншого легкового автомобіля, що рухався у зустрічному напрямку та удару (ударах) об деталі (деталями) салона автомобіля в момент ДТП, т.1 а.с.218-219.

Висновок експерта №469 від 10.08.2018 року, згідно якого на момент ДТП ходова частина, рульове керування, робоча гальмівна система автомобіля ВАЗ 21083 реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходились в працездатному стані, т.1 а.с.226-232.

Висновок експерта №468 від 15.08.2018 року, згідно якого на момент ДТП рульове керування автомобіля 3АЗ 1102 реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилось в працездатному стані. Ходова частина автомобіля знаходилася в технічно несправному та працездатному стані. Технічна несправність ходової частини автомобіля, що полягає у встановленні шин різних моделей з різними малюнками протектора, виникла до ДТП. Технічну не справність ходової частини автомобіля водій міг виявити завчасно перед виїздом, при цьому дана несправність не відповідає вимогам п.31.4.5 «г» ПДР України, т.1 а.с.246-253.

Висновок експерта №470 від 28.08.2018 року, згідно якого під час первісного контактування автомобіль ЗАЗ 1102 реєстраціний номер НОМЕР_1 розташовувався передньою правою частиною до передньої правої частини автомобіля ВАЗ 21083 реєстраційний номер НОМЕР_2 , Повздовжні осі автомобілів знаходились під кутом близьким до 175- 180° (відлік проходить проти ходу годинникової стрілки). Зіткнення даних транспортних засобів відбувалось в межах смуги руху в напрямку смт Єланець в районі розташування початку подряпин на проїжджій частині (позиція на схемі 10) під час якого автомобіль ЗАЗ 1102 розташовувався своїм правим переднім колесом перед початком даної подряпини, т.2 а.с.3-14.

Експерт ОСОБА_21 в судовому засіданні підтвердив висновки викладені у експертизі №470 від 28.08.2018 року.

Висновок експерта №18-865 від 25.09.2018 року згідно якого за умов, викладених в ухвалі про призначення експертизи, вихідних данних і матеріалів справи, водію автомобіля ВАЗ в своїх діях необхідно було керуватись вимогами п.12.3 ПДР. Водію автомобіля ЗАЗ в своїх діях необхідно було керуватись вимогами п.п.12.3, 10.1 ПДР. В діях водія автомобіля ВАЗ, передуючих ДТП не вбачається не відповідностей вимогам п.12.3 ПДР і його дії з технічної точки зору не знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП. Дії водія автомобіля ЗАЗ, передуючи ДТП не відповідали вимогам п.12.3,10.1 ПДР і знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП. Свідчення при слідчих експериментах зі свідками ОСОБА_19 від 10.09.2018 року, водія автомобіля ЗАЗ ОСОБА_14 від 10.09.2018 року, свідка ОСОБА_16 від 10.09.2018 року в частині положення місця зіткнення транспортних засобів відносно границь проїжджої частини, з технічної точки зору є неспроможними, т.1 а.с.201-208.

Експерт ОСОБА_22 в судовому засіданні підтвердив висновки викладені у експертизі №18-865 від 25.09.2018 року.

Протокол слідчого експерименту від 10.09.2018 року року зі схемами, згідно якого ОСОБА_14 відтворив обставини дорожньо-транспортної пригоди 14.07.2018 року, т.2 а.с. 20-24.

Протокол слідчого експерименту від 10.09.2018 року року, згідно якого свідок ОСОБА_16 відтворив обставини дорожньо-транспортної пригоди 14.07.2018 року, т.2 а.с. 25-26.

Протокол слідчого експерименту від 10.09.2018 року року зі схемами, згідно якого свідок ОСОБА_19 відтворив обставини дорожньо-транспортної пригоди 14.07.2018 року, т.2 а.с. 27-30.

Протокол слідчого експерименту від 13.09.2018 року року зі схемами, згідно якого потерпілий ОСОБА_8 відтворив обставини дорожньо-транспортної пригоди 14.07.2018 року, т.2 а.с. 31-34.

Висновки експертів №17535/17771/20-52 від 08.07.2022 року, згідно якого зіткнення (первинне контактування) автомобілів ЗАЗ та ВАЗ відбулося між їх передніми частинами (правою кутовою частиною переднього бампера автомобіля ЗАЗ та передньою правою частиною переднього бампера автомобіля ВАЗ). Автомобілі розташовувались під тупим кутом один відносно одного. Величина кута між повздовжніми геометричними осями транспортних засобів в момент первинного контактування складала близько 160-165° з відліком проти ходу годинникової стрілки від осі автомобіля ЗАЗ. Подряпина, яка зафіксована на схемі до протоклу огляду місця дорожньо-транспортному пригоди від 14.07.2018 року під номером 10, була утворена автомобілем ЗАЗ при його переміщенні в сторону узбіччя та за межі дороги. Якою саме частиною автомобіля ЗАЗ могла бути утворена ця подряпина, визначити неможливо. Пошкодження диска правого переднього колеса автомобіля ЗАЗ утворились в результаті удару та стискання диска з двох діаметрально протилежних сторін, що характерно для випадків удару колесом об перешкоду з подальшим його зміщенням і стисканням у колісній арці між перешкодою та деталями кузова автомобіля-носія. Слід заносу, який зафіксований на схемі до протоколу огляду місця дорожньо- транспортної пригоди від 14.07.2018 року під номером 7, був утворений задніми колесами автомобіля ВАЗ при його після контактному перміщенні. Місця зіткнення автомобілів розташовувалось на осьовій лінії розмітки або біля неї, в межах осипу грунту з нижніх частин транспортних засобів, при цьому лівий борт автомобіля ВАЗ мав розташовуватись не лівіше рівня слідів заносу (позиція 7) відносно напрямку руху автомобіля ВАЗ перед даною ДТП, автомобіль ВАЗ перебував передньою частиною в зоні розташування подряпин 6 та 8, автомобіль ЗАЗ перебував правим переднім колесом на ділянці перед початком утворення слідів 9 та 10. В дорожній ситуації, що склалась, водію автомобіля ЗАЗ необхідно було діяти у відповідності до вимог п.12.9 б ПДР, а з моменту виникнення небезпеки для руху у відповідності до вимог п.12.3 ПДР. ОСОБА_14 міг не мати технічної можливості своїми односторонніми діями попередити зіткнення з автомобілем ВАЗ. Технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів не залежала від дій лише водія ОСОБА_14 , а полягала у зупинці обох транспортних засобів до місця зіткнення. З урахуванням результатів дослідження у експертів не має підстав технічного характеру вважати дії водія ОСОБА_14 , такими що не відповідали вимогам п.12.3 ПДР. В дорожній ситуації, що склалась, водію автомобіля ВАЗ ОСОБА_8 необхідно було діяти у відповідності до вимог дорожньої розмітки 1.1. «вузька суцільна смуга», вимог п.1.5 ПДР та вимог п.12.9. б ПДР, т.2 а.с.213-225.

Суд, оцінивши надані стороною обвинувачення докази, вважає їх такими, що не підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Так, за змістом ст..62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначені права і свободи мають своє відображення у загальних засадах кримінального провадження, а саме у презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до ч. 1 ст.17 КПК України полягає у тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводи свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Згідно з вимогами ст.. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст..92 КПК України обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках - на потерпілого.

Обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року ( справа №682/956/17) диспозиція ст..286 КК України сформульована законодавцем як бланкетна, тому для встановлення ознак об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого цією статтею, потрібно проаналізувати ті нормативно-правові акти, які унормовують правила безпеки руху й експлуатації транспорту, насамперед ПДР , для з`ясування, які саме порушення цих правил були допущені особою, котра керувала транспортним засобом у момент ДТП. При цьому належить враховувати, що злочин, передбачений ст.. 286 КК України, є злочином з матеріальним складом, і обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння (дію чи бездіяльність), є не будь-які з допущених особою порушень Правил дорожнього руху, а лише ті з них, які спричиняють (викликають, породжують) суспільно небезпечні наслідки, передбачені в частинах 1, 2 або 3 ст.286 КК України, тобто тільки такі порушення ПДР, які є причиною настання цих наслідків і, отже, перебувають із ними у причинному зв`язку. Таким чином, об`єктивна сторона даного складу злочину включає такі обов`язкові елементи: діяння (дія або бездіяльність); обстановка; суспільно-небезпечні наслідки (середньої тяжкості тілесне ушкодження - ч. 1, смерть потерпілого або тяжке тілесне ушкодження - ч. 2, загибель кількох осіб - ч. 3); причинний зв`язок між суспільно небезпечним діянням та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

Діяння полягає в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності й полягати: 1) у вчиненні дій, заборонених правилами; 2) у невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту.

Обстановка вчинення злочину характеризується тим, що діяння вчиняється та наслідки настають в обстановці дорожнього руху.

Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винуватою особою, неминуче зумовлює шкідливі наслідки, передбачені ст. 286 КК України.

Допущені особою, яка керує транспортним засобом, порушення ПДР можуть бути умовно поділені на дві групи: а) порушення, які самі по собі (без порушення інших правил ПДР) не здатні викликати суспільно небезпечні наслідки, зазначені у ст..286 КК ; б) порушення, які самі по собі (навіть без будь-яких інших додаткових факторів) містять реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків і тим самим виступають як головна, вирішальна умова, без якої наслідки не настали б і яка з неминучістю викликає (породжує) їх у конкретній ДТП, що мала місце.

Під час розгляду кримінального провадження суд зобов`язаний виявити, встановити і вказати в мотивувальній частині вироку порушення ПДР, які мали місце під час конкретної ДТП, але водночас він повинен чітко зазначати у вироку, які саме з цих порушень були причиною настання наслідків, передбачених ст..286 КК України, тобто знаходилися у причинному зв`язку з ними, а які з цих порушень виконали лише функцію умов, що їм сприяли. Тільки порушення ПДР, які містять у собі реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків і виступають безпосередньою причиною їх настання у кожному конкретному випадку ДТП, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст..286 КК України.

Дослідженні в судовому засіданні докази лише підтверджують факт дорожньо-транспортної пригоди, її наслідки та правомірність керування автомобілем ОСОБА_23 .

Згідно обвинувального акту, зазначено про водій ОСОБА_23 обвинувачується в тому, що він порушив п.п. 2.3 (б), 10.1, 12.3, ПДР України, а саме проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її змін, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам ріхі, виїхав на зустрічну смугу для свого руху, не надав перевагу в русі автомобілю ВАЗ 21083 реєстраціний номер НОМЕР_2 , в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-21083 реєстраціний номер НОМЕР_2 .

Суд зазначає, що жодним чином, прокурором не доведене порушення водієм ОСОБА_14 п.п. 2.3 (б) ПДР України - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та п. 12.3 ПДР України - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Так, згідно пояснень обвинуваченого ОСОБА_14 він на зустрічну смугу руху не виїжджав, а навпаки на його смугу руху виїхав автомобіль ВАЗ і всі подальші дії обвинуваченого були спрямовані на уникнення зіткнення з даним автомобілем.

Свідчення ОСОБА_14 про те, що на зустрічну смугу руху виїхав не ОСОБА_14 , а саме водій автомобіля ВАЗ, підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_16 , які в судовому засіданні зазначили, що саме водій автомобіля ВАЗ виїхав на зустрічну смугу руху. Більш того, свідок ОСОБА_19 , який їхав в автомобілі ВАЗ, пояснив, що водій автомобіля ВАЗ біля с.Малосолоне відволікся, повернувся до свідка ОСОБА_19 , та щось розповідав йому і в цей час виїхав на зустрічну смугу руху. Саме свідок ОСОБА_19 побачив, що метрах в п`ятнадцяти від них автомобіль, який їде їм на зустріч. Водій зустрічного автомобіля крутнув руль спочатку вправо. Тоді ОСОБА_19 крикнув водію автомобіля ВАЗ «Куди» і після цього він почав повертати в свою смугу руху, але водій зустрічного автомобіля в цей момент також повернув вліво і трапилось зіткнення автомобілів.

Дані пояснення підтверджуються слідчими експериментами з ОСОБА_14 від 10.09.2018 року, зі свідком ОСОБА_16 від 10.09.2018 року, зі свідком ОСОБА_19 від 10.09.2018 року, а також висновком експертів №17535/17771/20-52 від 08.07.2022 року, згідно якого місце зіткнення автомобілів розташовувалось на осьовій лінії розмітки або біля неї, в межах осипу грунту з нижніх частин транспортних засобів, при цьому лівий борт автомобіля ВАЗ мав розташовуватись не лівіше рівня слідів заносу (позиція 7) відносно напрямку руху автомобіля ВАЗ перед даною ДТП, автомобіль ВАЗ перебував передньою частиною в зоні розташування подряпин 6 та 8. Факт розташування передньої частини автомобіля ВАЗ в зоні розташування подряпин 6 та 8, згідно схеми до протоколу огляду місця ДТП, свідчить про те що саме водій автомобіля ВАЗ виїхав на зустрічну смугу руху, так як позначки 6, 7 та 8 на схемі ( т. 1 а.с.142) знаходяться саме в межах смуги руху зі сторони смт Єланець в напрямку м.Вознесенська по якій рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_14 . Даний висновок експертів здійснений на підставі дослідження всіх доказів досліджених саме під час судового розгляду кримінального провадження, а також додатково наданих експертам, за їх клопотанням, правого переднього колеса автомобіля ЗАЗ, флеш накопичувача з фотознімками з місця ДТП, компакт- диску з фотознімками з місця ДТП.

Суд не приймає до уваги доводи потерпілого ОСОБА_8 про те, що обвинувачений виїхав на зустрічну смугу руху по якій їхав автомобіль ВАЗ, не надав йому перевагу та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ, так як дані пояснення спростовуються пояснення свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_16 та висновком експертів №17535/17771/20-52 від 08.07.2022 року. Більш того, в дослідницькій частині висновку експертів №17535/17771/20-52(т.2 а.с.221) зазначено, що покази водія ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_16 і ОСОБА_19 в частині виїзду автомобіля ВАЗ на зустрічну смугу руху перед зіткненням з автомобілем ЗАЗ не суперечать слідовій інформації на місці ДТП і можуть вважатись спроможними з технічної точки зору.

На підтвердження доведеності вини ОСОБА_14 прокурор посилається на висновок експерта №470 від 28.08.2018 року, згідно якого зіткнення транспортних засобів відбувалось в межах смуги руху в напрямку смт Єланець (т.2 а.с.3-14) та висновок експерта №18-865 від 25.09.2018 року згідно якого, в діях водія автомобіля ВАЗ, передуючих ДТП не вбачається не відповідностей вимогам п.12.3 ПДР і його дії з технічної точки зору не знаходяться в причинному зв`язку з настаннм ДТП. Дії водія автомобіля ЗАЗ, передуючи ДТП не відповідали вимогам п.12.3,10.1 ПДР і знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП(т.1 а.с.201-208), то суд не приймає дані висновки експертів до уваги виходячи з наступного.

Необхідно зазначити, що згідно вимог ч.2 ст.94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до вимог ч.2 ст.84 КПК України висновок експерта сам по собі не є доказом, а є лише процесуальним джерелом доказів,как як згідно ч.1 ст. 84 КПК України доказами є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Таким чином, висновок експерта може стати доказом у кримінальному провадженні тільки за умов, що він містить фактичні дані, що є беззаперечні та не викликають будь-яких сумнівів у їх належності та допустимості, та отриманий з дотриманням встановленого чинним законодавством порядку.

Так, при проведенні експертизи №470 від 28.08.2018 року, експерту для дослідження були надані копія схеми до протоколу огляду місця ДТП, автомобіль ЗАЗ 1102 реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобіль ВАЗ 21083 реєстраційний номер НОМЕР_3 . Згідно дослідницької частини даного висновку (т.2 а.с.18) проведеним аналізом схеми до протоколу огляді місця події, однозначно та об`єктивно встановити де саме відносно меж проїжджої частини сталось зіткнення між автобілем ЗАЗ 1102 та автомобілем ВАЗ 21083 та як саме розташовувались транспортні засоби відносно меж проїжджої частини під час первісного контактування, в цифровому значенні, не є можливим оскільки на схемі відсутня достатня кількість слідів, які дають можливість це визначити. Але враховуючи кінцеве розташування автомобілів, їх взаємне розташування під час первісного контактування, характер власного зближення, розташування виявленої слідової інформації, відносно одна одної та меж проїжджої частини, можливо вказати, що зіткнення даних транспортних засобів відбулось в межах смуги руху в напрямку до смт Єланець, в районі розташування початку подряпини на проїжджої частині (позиція на схемі 10), під час якого автомобіль ЗАЗ розташовувався своїм правим передній колесом перед початком даної подряпини. Суд звертає увагу, що на схемі до протоколу огляду місця ДТП (т.1 а.с.142) під номером 10 слідчим зазначена подряпина на дорожньому покритті, але під час огляду місця події та складанням схеми до протоколу огляду слідчим не було встановлено що це за подряпина і яким автомобілем залишена. Для експертного дослідження експерту були надані лише автомобілі та копія схеми ДТП, навіть не оригінал даної схеми, більше ніяки матеріали експерту не надавались та їм не досліджувались. А отже суд вважає, що визначення місця зіткнення транспортних засобів, є припущенням, так як, як самим експертом зазначено, що проведеним аналізом схеми до протоколу огляді місця події, однозначно та об`єктивно встановити де саме відносно меж проїжджой частини сталось зіткнення між автобілем ЗАЗ 1102 та автомобілем ВАЗ 21083 та як саме розташовувались транспортні засоби відносно меж проїжджої частини під час первісного контактування не було можливим при проведенні експертного дослідження.

Що ж стосується висновку експерта №18-865 від 25.09.2018 року ( т.1 а.с.201-208), то висновки експерта стосовно порушення водієм автомобіля ЗАЗ п.10.1, 12.3 ПДР України, згідно дослідницької частини базуються саме на тому, що згідно висновку експерта №470 від 28.08.2018 року по транспортно-трасологічній експертизі зіткнення транспортних засобів відбувалось в межах смуги руху в напрямку до смт Єланець в районі розташування початку подряпини на проїжджій частині (позиція на схемі 10)( Т.1 а.с.206) і в зв`язку з цим подальші експертні дослідження проводились виходячи саме з цього факту.

Суд звертає увагу на те, що згідно висновку експертів №17535/17771/20-52 від 08.07.2022 року ОСОБА_14 міг не мати технічної можливості своїми односторонніми діями попередити зіткнення з автомобілем ВАЗ. Технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів не залежала від дій лише водія ОСОБА_14 , а полягала у зупинці обох транспортних засобів до місця зіткнення. З урахуванням результатів дослідження у експертів не має підстав технічного характеру вважати дії водія ОСОБА_14 , такими що не відповідали вимогам п.12.3 ПДР.

Звідси, суд вважає, що обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_14 не доведене, та досліджені судом показання свідків, письмові докази, висновки експертиз та пояснення експертів, не підтверджують винуватості обвинуваченого ОСОБА_14 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст.286 КК України, в частині достатньої доведеності об`єктивних даних, які б вказували на те, що в даній дорожньо-транспортній пригоді саме порушення водієм ОСОБА_14 п.п. 2.3 (б), 10.1, 12.3 стали причиною ДТП і знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_15 та спричиненню потерпілому ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Згідно ч. 3 ст.63 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої ст. 284 цього Кодексу.

Отже, враховуючи, що стороною обвинувачення суду не надано належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч.2 ст.286 КК України, доказів, які б підтверджували що його дії знаходяться у причинному зв`язку із наслідками, які настали, ОСОБА_14 підлягає виправданню за відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, суд залишає позов без розгляду.

Звідси, заявлений потерпілою ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_14 та ПрАТ СК «Євроінс Україна» цивільний позов (т.1 а.с.68-69) підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з встановленою судом відсутністю в діяннях ОСОБА_14 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_14 за пред`явленим йому обвинуваченням в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_15 , а потерпілому ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесні ушкодження, виправдати, за відсутністю в діянні ОСОБА_14 складу кримінального правопорушення.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_14 та ПРАТ СК «Євроінс Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, залишити без розгляду.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз в загальній сумі 29 802 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот дві) грн. 40 коп. віднести на рахунок держави.

Арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.07.2018 року (т. 1 а. с. 171-172) на автомобіль ВАЗ 21083 реєстраційний номер НОМЕР_4 , скасувати.

Арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.07.2018 року (т. 1 а. с. 175-176) на автомобіль ЗАЗ 1102 реєстраційний номер НОМЕР_1 , скасувати.

Речовий доказ - автомобіль ВАЗ 21083 реєстраційний номер НОМЕР_4 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївської області, повернути ОСОБА_8 за належністю.

Речовий доказ - автомобіль ЗАЗ 1102 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївської області, повернути ОСОБА_14 за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Вознесенський міськрайонний суд.

Суддя