Дата документу 17.03.2023
Справа № 334/5808/22
Провадження № 1-кс/334/771/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі

слідчого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , внесеного у кримінальному провадженні № 0002119 від 01.12.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

17.03.2023 р. до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 строком на 60 днів без визначення застави, внесене у кримінальному провадженні №0002119 від 01.12.2023 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

01.12.2022, слідчим СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідування за №0002119 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.155 КК України.

Cлідчим СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області винесена постанова про зміну юридичну кваліфікацію з ч. 2 ст. 155 КК України на ч.3 ст.152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в ніч з 5 на 6 березня, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , користуючись тим, що у вищевказаному будинку, за його дозволом проживала, його співмешканка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно зі своєю неповнолітньою донькою - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про вік якої йому було достеменно відомо, з метою реалізації виниклого в нього злочинного умислу, спрямованого на задоволення своєї статевої пристрасті, відносно неповнолітньої ОСОБА_10 , якій на той час виповнилося 14 років, ОСОБА_8 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись з потерпілою в одній кімнаті, вчинив відносно неї без добровільної згоди, дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням, із використанням геніталій, в тіло неповнолітньої ОСОБА_10 , яка внаслідок свого віку та її психічного стану, могла лише формально розуміти характер скоєних проти неї дій та з урахуванням рівня психічного розвитку та вікових відмінностей, не могла повною мірою чинити опір. Внаслідок своїх дій ОСОБА_8 порушив статеву недоторканість неповнолітньої ОСОБА_10 .

17.03.2023 слідчим СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 . ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, а саме: вчинення дій сексуального характеру, відносно неповнолітньої особи, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування).

Під час проведення досудового розслідування слідчим встановлена наявність ризиків, передбачених 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого або свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення, за яке Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до дванадцяти років, а відтак усвідомлюючи невідворотність настання покарання за вчинене діяння та санкцію інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується, тим, що ОСОБА_8 розуміючи невідворотність покарання, може схиляти потерпілу та свідків до зміни своїх показів. При цьому підозрюваний достеменно знає про місця проживання потерпілої та свідків, а мати потерпілої є дружиною підозрюваного, що може полегшити вплив підозрюваного на потерпілу.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується, тим, що ОСОБА_8 з метою схилити потерпілу або свідків змінити покази дані ними в ході досудового розслідування, зможе вчинити відносно них насильницькі дії.

Разом з тим, інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до підозрюваного наступних причин: особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що воно фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України; особиста порука - на адресу Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області та Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за особу підозрюваного; застава - слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Також вказаний запобіжний захід буде недостатнім, оскільки у підозрюваного не має постійного джерела доходів, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави та оскільки цей запобіжний захід може спонукати його до вчинення корисливих кримінальних правопорушень. Вказаний запобіжний захід не може бути застосований у кримінальному провадженні, щодо злочину, який вчинений із застосуванням фізичного насильства, відносно потерпілого; домашній арешт - ОСОБА_8 , може впливати на потерпілого, свідків та інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні або переховуватися від органів досудового розслідування.

У судовому засіданні слідчий просив суд задовольнити клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний має реальну можливість переховувати від слідства або суду, впливати на свідків або вчинити новий злочин.

Прокурор клопотання слідчого підтримав, зазначив, що існують ризики, передбачений п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Просив слідчого суддю врахувати, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, потерпілою є неповнолітня дівчинка, злочин характеризується аморальністю та цинічністю. Потерпіла в силу віку, відсутності досвіду у статевих відносинах, не могла чинити належний опір.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримала. просила задовольнити, оскільки це буде відповідати інтересам потерпілої.

ОСОБА_8 проти клопотання заперечував, вказував що дитина усе вигадує. Його дуже недолюблює теща, постійно намагається посварити його з дружиною, вона намовила дитину, що вона таке розказала. Теща була незадоволена, що її дочка покинула свого чоловіка, батька ОСОБА_11 , та почала проживати з ним. Проживають спільно з 2018 року, одружилися у березні 2022 року. У дружини двоє дітей від першого шлюбу - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . З хлопчиком він легко знайшов спільну мову, а ОСОБА_11 завжди ставилася до нього вороже, не могла пробачити, що мати пішла від батька через нього. У березні 2022 року, коли точно не пам`ятає, ранці його покликала дружина та сказала, що ОСОБА_11 їй розповіла. що він її зґвалтував. Він відповів, що такого не було, дружина йому повірила. Потім усе було як і раніше. У жовтні 2022 року після обстрілів м. Запоріжжя постраждав їх будинок, теща з дітьми переїхали у сусідню в область у село, дружина на вихідні їздить їх провідує. Десь у листопаді 2022 року коли дружина приїхала від дітей, вона сказала, що ОСОБА_11 вимагала від неї розлучитися з ним, інакше вона повідомить у поліцію, що він її зґвалтував. Дитина діє під впливом бабусі, тому що поки вона жила з ними, такого не було.

Захисник ОСОБА_6 проти клопотання заперечував. Вказував, що підозра необґрунтована та повністю складається з слів дитини. У дівчинки перехідний вік, вона досить прихильна до батька, ревнує матір до нового чоловіка, у обвинуваченого з дівчинкою склалися конфліктні відносини. Також, у підозрюваного складні відносини з тещею, вона незадоволена вибором дочки, в них часто виникають сварки, вона висловлювала щодо нього погрози неодноразово. Звертає увагу, що дитина розказала про зґвалтування саме після того, як почила проживати разом з бабусею. Щодо ризиків, то захисник також вважає, що вони жодним чином необґрунтовані. Підозрюваний завжди приходив за викликом до слідчого, хоча йому було відомо про зміст обвинувачень. Крім того, наразі потерпіла продовжує мешкати разом з бабусею, підозрюваний жодним чином не може впливати на неї. Підозрюваному вручили повістку, він вже пройшов медичну комісію та мав вже їхати до військової частини. Ризики. вказані у клопотанні повністю спростовуються поведінкою підозрюваного.

Вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На підставі вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість злочину, у вчинені якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання, та інші обставини що її характеризують.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозрюваний обвинувачується у тому, що ніч з 5 на 6 березня, ОСОБА_8 , знаходячись за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , користуючись тим, що у вищевказаному будинку, за його дозволом проживала, його співмешканка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно зі своєю неповнолітньою донькою - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про вік якої йому було достеменно відомо, з метою реалізації виниклого в нього злочинного умислу, спрямованого на задоволення своєї статевої пристрасті, відносно неповнолітньої ОСОБА_10 , якій на той час виповнилося 14 років, ОСОБА_8 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись з потерпілою в одній кімнаті, вчинив відносно неї без добровільної згоди, дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням, із використанням геніталій, в тіло неповнолітньої ОСОБА_10 , яка внаслідок свого віку та її психічного стану, могла лише формально розуміти характер скоєних проти неї дій та з урахуванням рівня психічного розвитку та вікових відмінностей, не могла повною мірою чинити опір. Внаслідок своїх дій ОСОБА_8 порушив статеву недоторканість неповнолітньої ОСОБА_10 .

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 , який проводився під час досудового розслідування в судовому засіданні, в ході якого потерпіла пояснила, що у березні 2022 року в нічний час, коли вона знаходилась за адресою: АДРЕСА_1, а саме у себе в ліжку (на другому ярусі), до неї підійшов ОСОБА_8 , який просунув руку їй під футболку, почав торкатися тіла та грудей, після чого по драбині забрався на другий ярус ліжка, де зняв з неї штани та білизну та здійснив вагінальне проникненням в тіло потерпілої ОСОБА_10 з використанням геніталій.

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що вона є подругою ОСОБА_9 (мати ОСОБА_10 ) вона, також, спілкується з ОСОБА_10 . В ході спілкування між ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , свідок вияснила, що ОСОБА_8 , в березні 2022 року зґвалтував ОСОБА_10

-Протоколом допиту ОСОБА_14 , яка є бабусею ОСОБА_10 та її законним представником та матір`ю ОСОБА_15 ході допиту ОСОБА_14 повідомила, що 09.10.2022 у зв`язку з ракетними обстрілами, вона приходила до своєї доньки та разом з її родиною ночувала у підвальному приміщенні. Перебуваючи в підвалі я звернула увагу на те, що ОСОБА_8 торкався та щипав ОСОБА_10 . В подальшому проживаючи в селі Преображенка, вона запитала у онуки, чи не пристає ОСОБА_8 до неї, але ОСОБА_11 однозначно не відповіла. Про дану ситуацію ОСОБА_14 розповіла ОСОБА_13 . 30.11.2022 до дому ОСОБА_14 приїхали працівники поліції та повідомили, що до поліції з заявою звернулась ОСОБА_16 , про зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_10 . Далі в ході спілкування ОСОБА_10 розповіла ОСОБА_17 про те, що ОСОБА_18 її зґвалтував.

-Протоколом огляду мобільного телефону «Redmi Note 8 pro», яким користується потерпіла ОСОБА_10 . В ході огляду встановлено, що в застосунку «Telegram» на даному телефоні мається переписка ніж ОСОБА_10 та користувачем « ОСОБА_19 », яка свідком є ОСОБА_13 . Згідно даної переписки, 17.11.2022, ОСОБА_10 відправила повідомлення ОСОБА_13 , в якому повідомила, що у березні 2022 року ОСОБА_8 її зґвалтував.

-Протоколом допиту ОСОБА_9 (мати потерпілої) яка пояснила, що у березні 2022 року її донька ОСОБА_11 повідомила їй, що її зґвалтував ОСОБА_8 , але вона не повірила своїй доньці, через те ОСОБА_11 погано відноситься до ОСОБА_8 . Від проходження поліграфу ОСОБА_9 відмовилась.

- Протоколом допиту ОСОБА_20 , яка є практичним психологом відділу соціальної роботи в Запорізькому міському центрі соціальних служб, яка була присутня в ході допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 . В ході допиту ОСОБА_20 пояснила, що неповнолітня ОСОБА_10 стала учасницею події, яка може негативно вплинути на її психологічний стан, під час спілкування психолог помітила, що між дитиною та матір`ю відсутня довіра та емоційно теплі стосунки.

-В ході досудового розслідування ОСОБА_8 відмовився від проходження психофізіологічного дослідження.

-Висновком судово-медичного експерта №2096п від 01.12.2022 року, згідно якого дівочка пліва ОСОБА_10 є цілою, але будова та морфологічні ознаки дівочої пліви допускають вчинення статевого акту без порушення її цілісності.

-Висновком судово-психіатричного експерта №3 від 02.01.2023 року згідно якого ОСОБА_10 , 2007 р.н., виявляє ознаки психічного розладу у вигляді адаптації з переважним порушенням емоцій. Виявлений психічний розлад виник внаслідок вчинених відносно неї протиправних дій. Неповнолітня ОСОБА_10 , внаслідок свого віку та її психічного стану, могла лише формально розуміти характер скоєних проти неї дій та з урахуванням рівня психічного розвитку та вікових відмінностей, не могла повною мірою чинити опір. Неповнолітня ОСОБА_10 не виявляє схильності до фантазування.

Твердження підозрюваного, що дівчинка придумала вказані обставини, щоб розлучити його з матір`ю, слідчий суддя ставить під сумнів. Потерпіла надає логічні та послідовні покази, згідно висновку судово - психіатричної експертизи дитина не схильна до фантазування та брехні. Крім того, потерпіла, підозрюваний та мати потерпілої надають однакові пояснення, що у березні 2022 року потерпіла повідомила матері про факт зґвалтування її підозрюваним, на яке мати дівчинки жодним чином не відреагувала та сказала їй мовчати, звинувативши її у брехні. У подальшому потерпіла проживаючи вже з бабусею, у листопаді 2022 знову нагадала матері про зґвалтування та вимагала від неї, щоб вона розлучилася з підозрюваним, що підтверджується у тому числі і поясненнями самого підозрюваного. 17.11.2022 року потерпіла повідомила про зґвалтування у приватній переписці ОСОБА_13 , яка звернулася з відповідною заявою до поліції. Згідно тексу вказаного повідомлення у месенжері «Телеграм» потерпіла просить ОСОБА_13 нікому не розповідати, особливо родичам, а також скаржиться на матір, яка обіцяла потім розібратися, але нічого не робить. Твердження підозрюваного про намовляння бабусі потерпілої його обмовити, слідчому судді видаються дивними, оскільки вперше про зґвалтування потерпіла розповіла матері наступного дня ще у березні 2022 року, коли бабусі не було поряд, і з заявою про вчинення злочину звернулася інша особа, а не бабуся потерпілої.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про існування обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

У своєму клопотанні слідчий вказує на наявність ризиків,передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме - злочин, у скоєнні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , згідно з ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_8 одружений, має дитину від першого шлюбу, ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який має статус дитини з інвалідністю. Проте, слідчий суддя звертає увагу, що згідно копії посвідчення серія НОМЕР_1 законним представником ОСОБА_21 є його мати, ОСОБА_22 , наразі син разом з матір`ю виїхали за кордон та проживають у Германії, а підозрюваний приймає участь у вихованні дитини лише формально, сплачує аліменти. Підозрюваний офіційно не працевлаштований, на життя заробляє тимчасовими підробітками, не засуджений в силу вимог ст. 89 КК України, на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, проте у судовому засіданні ОСОБА_8 повідомив, що вживав наркотичні засоби у зв`язку з чим був оглянутий лікарем - наркологом у 2020 році, перебував у стані наркотичного сп`яніння. Наразі наркотичні засоби не вживає.

Також, слід врахувати, що в Україні запроваджений воєнний стан, м. Запоріжжя знаходиться у безпосередній близькості до районів проведення активних бойових дій, що значно підвищує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування.

Слідчий суддя, також враховує, що потерпіла є неповнолітньою, підозрюваному відоме її місце перебування та засоби зв`язку, підозрюваний також добре знайомий зі свідками у кримінальному провадженні, тому є підстави вважати, що він може чинити на них не законний вплив погрозами чи вмовляннями з метою зміни своїх показань.

Відповідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Вказані обставини, на думку слідчого судді свідчать про існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та ст. 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Слідчий суддя не вбачає підстав для визначення застави у вказаному кримінальному провадженні.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши долучені до клопотання додатки, слідчий суддя дійшов висновку, що є достатні підстави для задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурором та слідчим доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам, про що свідчать зазначені вище обставини.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183,184, 194, 309, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , внесеного у кримінальному провадженні № 0002119 від 01.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 діб з 15 год. 50 хв. 17 березня 2023 року по 15 год. 50 хв. 15 травня 2023 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, підозрюваним, який тримається під вартою в той же строк з дня отримання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали буде проголошено 20.03.2023 о 14:30

Суддя: ОСОБА_1