УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 від 27 квітня 2022 року про закриття кримінального провадження № 0000430 від 11 січня 2013 року,
В С Т А Н О В И В:
До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 від 27 квітня 2022 року про закриття кримінального провадження № 0000430 від 11 січня 2013 року.
В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, немотивованою та незаконною, оскільки прийнята з порушенням вимог діючого законодавства, зокрема, слідчим не було проведено досудове розслідування в повному об`ємі, не вжито всіх дій, передбачених КПК України для встановлення дійсних обставин кримінального провадження, оскаржувана постанова не містить даних про дослідження обставин вищевказаного кримінального провадження, не викладено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви її прийняття та належне обґрунтування, у зв`язку з цим вважає, що постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.
Особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. 11 листопада 2022 року до суду подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутність.
Слідчий, постанова якого оскаржується, в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
У зв`язку з неявкою в судове засідання особи, яка подала скаргу та слідчого, відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України, фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.
Згідно з частиною третьою статті 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Статтею 26 КПК України передбачено що, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд вважає за можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.
Вивчивши скаргу та дослідивши додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно з частиною першою статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.
Положеннями частини першої статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Судом установлено, що слідчим відділом Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000430 від 11 січня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою, другою, третьою статті 382 КК України.
Відповідно до постанови слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 від 27 квітня 2012 року кримінальне провадження № 0000430 від 11 січня 2013 року закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України, за відсутністю складу кримінального правопорушення.
В мотивувальній частині постанови слідчий зазначає, що «Вiдповiдно до листа Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України № 370/2/192 вiд 12 січня 2022 року ОСОБА_3 перебуває на квартирному обліку у гарнізоні м. Києва при житловій комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з 08 вересня 2008 року та з 15 жовтня 2009 року у списках осіб, що набули права на позачергове забезпечення житлом тa повідомлено, що розподіл житла здійснюється згідно з чергою осіб, яка визначається часом взяття на облік, а відтак особам, що зараховані на квартирний облік після ОСОБА_3 , розподіл житла не здійснювався. Згідно з листом Київського квартирно-експлуатаційного управління вiд 21 лютого 2022 року № 517/795 ОСОБА_3 не забезпечено житлом так як він перебуває, станом на момент надання відповіді, у загальній черзi за № 6517, а в списках для першочергового отримання житла за № 1008.
Відтак, вбачається, що судом при винесені рішення від 02 листопада 2010 року зобов`язано забезпечити ОСОБА_3 житлом згідно з його чергою у відповідних списках, але, оскільки черга ОСОБА_3 ще не наступила, забезпечити його житловим приміщенням позачергово, тобто попереду осіб, які взяті на облік раніше, неможливо
…
Враховуючи вищевикладене та оцінюючи усі зібрані у ході досудового розслідування докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, в діях посадових осіб Міністерства Оборони України не вбачається ознак кримінальних правопорушень, передбачених частинами першою, другою, третьою статті 382 КК України, а відтак, кримінальне провадження № 0000430 від 11 січня 2013 року підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України, тобто за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення».
Згідно з частиною другою статті 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Зі змісту статті 84 КПК України вбачається, що обставини кримінального провадження встановлюються на підставі доказів, тобто фактичних даних, отриманих у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
У свою чергу, статтею 91 КПК України визначено, що доказуванню у кримінальному провадженні підлягають: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Крім того, статтею 284 КПК України визначено вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження, згідно якої кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
За своєю суттю закриття кримінального провадження є однією із форм закінчення досудового розслідування, тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (статті 2, 284 КПК України).
Зі змісту частини п`ятої статті 110 КПК України вбачається, що постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Незважаючи на вимогу слідчого судді, матеріали кримінального провадження № 0000430 від 11 січня 2013 року для їх дослідження в судовому засіданні не надані, а відтак доводи заявника про те, що слідчим не вжито всіх слідчих та процесуальних дій для встановлення дійсних обставин кримінального провадження, не спростовані.
Постанова про закриття провадження мотивована слідчим за результатами огляду листів посадових осіб та представників МО України, інших слідчих (розшукових) дій за весь час досудового розслідування слідчим не проведено.
В той час, як Київська місцева прокуратура № 9 давала вказівки слідчому у вказаному кримінальному провадженні (від 25 серпня 2016 року № 308-14) з метою забезпечення ефективності досудового розслідування, зокрема, щодо допиту службових осіб Міністерства оборони України в яких на виконанні перебуває рішення суду.
Разом з тим, зі змісту постанови вбачається, що під час досудового розслідування не допитано жодної службової особи Міністерства оборони України, які повинні були здійснювати виконання рішення суду, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження, не вчинено інших слідчих та процесуальних дій на підтвердження чи спростування фактів, викладених у заяві.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження № 0000430 від 11 січня 2013 року є необґрунтованою, оскільки неможливо зрозуміти, які слідчі та процесуальні дії було проведено слідчим для встановлення дійсних обставин кримінального провадження та оцінити повноту досудового розслідування. Також, слідчим не зазначено підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють його закриття.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги.
На підставі викладеного та керуючись статтями 24, 36, 220, 303, 304, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити.
Постанову слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 від 27 квітня 2022 року про закриття кримінального провадження № 0000430 від 11 січня 2013 року скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1