печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_2, при секретарі ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за скаргою ОСОБА_1 про визнання потерпілим,-

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_2, надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора прокуратури Київської області, яка полягає у відмові у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000719 від 03.11.2017.

Заявник, слідчий, прокурор в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки не повідомили. Прокурор Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 на адресу суду направив заперечення, в яких останній просив відмовити у задоволенні скарги.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що заявник, слідчий в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду провадження повідомлялись належним чином про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд скарги за їх відсутності не направили, що є проявом принципу диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без їх участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.

Об`єктом оскарження на підставі гласи 26 КПК України може бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Частиною 2 ст. 303 КПК України визначається інший порядок оскарження та розгляду інших скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого/прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Отже, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Таким чином, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, яку вони зобов`язані вчинити у відповідності до КПК України і ця процесуальна дія має бути вчинена у строки, визначені КПК України.

В іншому випаду, відповідно до п. 7 ч.1 ст. 303 КПК України, особа наділена правом оскаржити рішення слідчого чи прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Проте, вказана скарга не містить зобов`язань про проведення процесуальних у певний строк та здійснення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій та виходить за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ст. 303 КПК України.

Так, скарга подана ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора, яка полягає у відмові у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000719 від 03.11.2017, що суперечить положенням ст. 303 КПК України.

Крім того, ст. 55 КПК України не передбачає обов`язку слідчого виносити постанову про залучення особи як потерпілого у кримінальному провадженні.

Тому, вказана скарга виходить за межі предмету розгляду скарг на дії слідчого відповідно до положень ст. 303 КПК України.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що в порядку ст. 303 КПК України може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у залученні особи потерпілою у кримінальному провадженні (п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України), а не відповідна бездіяльність слідчого. Проте, посилаючись на вказану норму, ОСОБА_1 до скарги постанову слідчого про відмову у залученні його потерпілим не долучає.

З урахуванням наведеного, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні скарги за скаргою, що відповідає положенням Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 16 січня 2017 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання потерпілим - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_2