Справа № 278/2785/22
Провадження № 1-кс/293/5/2023
УХВАЛА

27 лютого 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів заяву захисника ОСОБА_3 про відвід судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 при розгляді кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000088 від 29.04.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.3 ст 201-2 КК України

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 16.01.2023 кримінальне провадження № 0000088 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.3 ст. 201-2 КК України, передано на розгляд Черняхівського районного суду Житомирської області.

25.01.2023 до Черняхівського районного суду Житомирської області надійшло вказане кримінальне провадження (справа № 278/2785/22).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2023 матеріали кримінального провадження № 278/2785/22 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.3 ст. 201-2 КК України передані для розгляду судді ОСОБА_4 .

28.02.2022 на адресу суду від захисника ОСОБА_3 надійшла заява про відвід судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 при розгляді кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000088 від 29.04.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190,ч.3 ст 201-2 КК України.

Згідно ч. 1ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною 3ст. 35 КПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями заява про відвід судді ОСОБА_4 передана для розгляду судді ОСОБА_1 .

Розгляд вказаної вище заяви суд призначив на 27.02.2023 об 12:40 год.

В обґрунтування заяви про відвід судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 захисник ОСОБА_3 зазначає, в період з 2007 по 2009 роки він проходив військову службу у військовій прокуратурі Житомирського гарнізону Центрального регіону України на посаді старшого помічника прокурора- начальника слідчої частини та керував роботою слідчих прокуратури. В цей же період на слідчих посадах у військовій прокуратурі Житомирського гарнізону Центрального регіону України проходив військову службу ОСОБА_4 , який на той час був його підлеглим, а в даний час є суддею у вказаній справі.

За таких обставин вважає, що вказані обставини можуть викликати сумнів у неупередженості судового розгляду та прийнятті рішень у справі.

Тому на підстав ст. 75 КПК України захисник заявив відвід судді ОСОБА_4 при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 (справа № 278/2485/22).

Прокурор у судове засідання не з"явився. Про дату час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином шляхом надіслання телефонограми, однак про причини неявки суд не повідомив.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_3 в судове засідання не з"явились, про дату час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

24.02.2023 на адресу суду від захисника та обвинуваченого засобами електронного зв"язку надійшли заяви, у яких останні просять розгляд заяви про відвід судді ОСОБА_4 здійснювати без їх участі. Заяву про відвід судді ОСОБА_4 підтримують (а.с. 17,18).

Неявка у судове засідання учасників кримінального провадження не є перешкодою для розгляду заяви про відвід судді.

Фіксування під час розгляду заяваи про відвід судді за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України.

Дослідивши заяву захисника ОСОБА_3 про відвід судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 та матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 1ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її справи в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: "Фей проти Австрії", "Веттштайн проти Швейцарії").

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі "Білуха проти України" (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що"особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Газета "Україна-центр" проти України" від 15.10.2010, для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі"Бочан проти України" від 03 травня 2007 року суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів.

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

Отже, при вирішенні питання про відвід судді необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду.

Вичерпний перелік підстав, які виключають участь судді у кримінальному провадженні, визначений статтями 75,76 КПК України.

Згідно ч. 1ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до положень ч.1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

22.02.2023 захисник ОСОБА_3 заявив відвід судді ОСОБА_4 з підстав можливого виникнення у стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості судді, оскільки він та суддя ОСОБА_4 у період з 2007 по 2009 роки проходили військову службу у прокуратурі Житомирського гарнізону Центрального регіону України і ОСОБА_4 на той час був підлеглим захисника ОСОБА_3 , а нині є суддею, у кримінальному провадженні , за яким ОСОБА_3 здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_5

19.05.2006 року Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року №2006/23 схвалено Бангалорські принципи поведінки суддів, які мають на меті встановлення стандартів етичної поведінки суддів.

Пунктом 1.1. Бангалорських принципів закріплено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою.

Другим стандартом етичної поведінки суддів Бангалорськими принципами визначено принцип об`єктивності, який є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Пунктом 2.5 "Бангалорських принципів поведінки судді" зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли би виникнути сумніви у неупередженості судді.

За загальним правилом існує презумпція особистої безсторонності доти, доки не доведено інше. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Якщо з`являються сумніви щодо цього, то для відводу судді в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України).

Заявляючи відвід судді ОСОБА_4 захисник долучив лише копію витягу з послужного списку полковника юстиції ОСОБА_3 .

Утім, будь-яких об`єктивних даних, які б вказували на необ`єктивність та упередженість судді ОСОБА_4 при розгляді вказаної справи, не встановлено та заява про відвід судді Черняхівського районного суду ОСОБА_4 окрім посилання на спільне проходження служби в одному органі, не містить.

Захисником ОСОБА_3 не наведено та не надано жодних належних та допустимих доказів того, шо суддя ОСОБА_4 при розгляді кримінального провадження є упередженим або існують певні ґрунтовні обставини, що викликають сумніви у його об"єктивності та неупередженості.

Більше того як убачається зі змісту журналу судового засідання від 22.02.2023 суддя ОСОБА_4 розкрив учасникам кримінального провадження інформацію, про те, що він та захисник ОСОБА_3 перебувають у дружніх відносинах, однак зазначену обставину він не вважає, такою що є підставою для його самовідводу.

Суд повторно звертає увагу, що безторонність судді презюмується допоки не надано доказів протилежного.

Таким чином обставини, на які посилається захисник у заяві про відвід судді ОСОБА_4 не становлять обставин, передбачених статтею 75 КПК України, які виключають можливість участі судді у розгляді кримінального провадження за № 0000088 від 29.04.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190,ч.3 ст. 201-2 КК України.

За викладених фактичних обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволені заяви захисника ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 75,76,80,81 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви захисника ОСОБА_3 про відвід судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 від участі у справі № 278/2785/22 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.3 ст. 201-2 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_6