Справа № 463/844/23
Провадження № 1-кс/463/1062/23
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

10 лютого 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання слідчого СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 погодженого прокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

в провадженні слідчого відділу Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0002101 від 20.12.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Слідчий СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 за погодженням прокурора Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Подане клопотання мотивує тим, що у слідчому відділі Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області перебуває кримінальне провадження за № 0002101 від 20.12.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 за невстановлених слідством обставин, але не пізніше 14 год. 00 хв. 09.02.2023 року, маючи умисел на незаконне збагачення, шляхом придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, незаконно придбав з метою подальшого збуту, психотропні речовини, які незаконно зберігав при собі. Так, 09.02.2023 року в період часу з 14 год. 57 хв. до 15 год. 54 хв. під час затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_5 працівниками поліції вилучено мобільний телефон марки «iPhone 14 Pro» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 із сім-карткою з абонентським номером телефону НОМЕР_3 . Також, у сумці, яка знаходилась при ОСОБА_5 було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з кристалізованою речовиною світло-бурого кольору, три поліетиленові пакети із кристалізованою речовиною білого кольору, два поліетиленові пакети з кристалоподібною речовиною світло-бурого кольору, три пластикові флакони з рідиною невідомого походження, шість картонних коробок, в яких міститься суміш зеленого та червоних кольорів, сумка червоного кольору, три пакети «Нова пошта» та залишки обгорток. В ході досудового розслідування встановлено, що у наданій на експертизу кристалічній речовині світло-коричневого кольору, яка знаходиться у полімерному пакеті із герметизуючою застібкою та смугою фіолетового кольору, що поміщений в номерний полімерний сейф-пакет, виявлено 4 - ММС (4-метилметкатинон), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, маса виявленого становить 90,2265 грам.

10 лютого 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, оскільки під час досудового розслідування встановлено обставини, які прямо вказують на вчинення останнім, вказаного кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному придбані та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненому повторно, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просила задовольнити подане клопотання та пояснила, що на її думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою, оскільки злочин у скоєнні якого він підозрюється є особливо тяжким, передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Підозрюваний ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків, постійного місця праці, на даний час притягується Личаківським районним судом м.Львова за ч.2 ст.307 КК України, а тому перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Крім цього, просить не визначати розмір застави оскілький ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні відносно клопотання заперечив частково. Зазначив, що матеріалами клопотання не підтверджено мету збуту, повідомлення про підозру обґрунтовується лише висновком експерта, ризики, які зазначені прокурором жодними доказами не підтверджені. Підозрюваний є особою молодого віку, навчається, має стійкі соціальні зв`язки та постійне місце проживання, раніше не судимий. А тому, з врахуванням наведеного, просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатнимх осіб.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та перевіривши надані матеріали клопотання, зважаючи на те, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України та достатність підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим інші запобіжні заходи можуть не запобігти зазначеним вище ризикам, а тому, приходжу до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з наступних підстав.

Частиною 1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002101 від 20.12.2022 року внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України. Про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України ОСОБА_5 повідомлено 10.02.2023 року.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому, суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.02.2023 року, постановою про визнання речовим доказом від 10.02.2023 року, висновком експерта № СЕ-19/114-23/2540-НЗПРАП від 10.02.2023 року за результатами проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, речовими доказами по даному кримінальному провадженню та іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

В п.36 Рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Згідно з матеріалами клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Крім цього, підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків, неодружений, даних щодо офіційного місця роботи слідчому судді не представлено, при цьому, у провадженні Личаківського районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.2 ст.307 КК України. Разом з тим, підозрюваний перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наведені вище обставини в їх сукупності виключають можливість обрання підозрюваному менш суворого запобіжного заходу.

Таким чином, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого у разі визнання його винуватим, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, з метою унеможливити переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи процесуальну поведінку підозрюваного та обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182-184, 186, 193, 194-196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання слідчого СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 погодженого прокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, студента 3-го курсу НУ «Львівська політехніка» (зі слів), неодруженого, раніше не судженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , - запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19».

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 14 год. 00 хв. 09 лютого 2023 року до 08 квітня 2023 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 та прокурора Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1