У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/2374/22

№ 1-і/183/133/22

21 жовтня 2022 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному 17 серпня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001617 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 121, п.п. 2, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК Українипро продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 121, п.п. 2, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 121, п.п. 2, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні Куп`янського міськрайонного суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001617 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 121, п.п. 2, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду стосовно обвинуваченого в рамках вищевказаного кримінального провадження застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому було продовжено ухвалами Куп`янського міськрайонного суду Харківської області, далі строк тримання під вартою продовжено на підставі ч. 6 ст. 615 КПК України та ухвалами Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. 19 вересня 2022 року ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області обвинуваченому ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжений до 22 жовтня 2022 року.
Відповідно до Розпорядження Верховного суду від 18.03.2022 №11/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Куп`янського міськрайонного суду Харківської області за Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області.
Таким чином, прокурор звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою на 60 днів, мотивуючи свою позицію тим, що ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні та продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися та продовжують існувати, нових обставин для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого не з`явилося, тому продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 необхідне для забезпечення розгляду кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримала клопотання, просила його задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними в ньому, а також додатково посилаючись на те, що ОСОБА_4 зможе незаконно впливати на свідків. Зазначила, що 17 жовтня 2022 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області направлене кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 . Щодо наявності судового рішення від 18 жовтня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу, зазначила що під час розгляду даного клопотання в суді їй повідомили, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 вже надійшло до Новомосковського міськрайонного суду, а тому просила суд задовольнити клопотання.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ухвалою суду від 18 жовтня 2022 року вже відмовлено у задоволенні клопотання прокурора, тобто вже є судове рішення, яке не оскаржене.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про продовження строку запобіжного заходу. Зазначив, що він тривалий час перебуває під вартою, до сьогодні кримінальна справа не розглянута з причин, що від нього не залежать. Жодних ризиків, на які посилається прокурор не існує. На його утриманні перебувають дві малолітні дитини, як тільки буде можливість він одразу буде працювати, буде своєчасно виконувати покладені на нього обов`язки.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вирішуючи клопотання прокурора та доданих до нього матеріалів кримінального провадження, дійшов наступних висновків.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, указ затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2402-ІХ, в подальшому продовжений неодноразово. Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
На підставі ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює деякі особливості здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану, не охоплюючи всіх питань, які можуть виникати. Так, стаття 34 КПК України передбачає передачу кримінального провадження на розгляд іншого суду у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема під час режиму воєнного стану, проведення антитерористичної операції або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).
Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Отже, в умовах воєнного стану клопотання прокурора має вирішуватися виходячи із загальних засад кримінального провадження.
Згідно зі ст. 193 КПК України клопотання про продовження строку запобіжного заходу розглядається за участі прокурора, підозрюваного/обвинуваченого та його захисника. Однак, КПК України окремо не регулює питання розгляду такого клопотання в умовах, коли: в Україні введений воєнний стан; учасники кримінального провадження з причин воєнного стану не мають фактичної можливості дістатися до судової установи для участі у судовому засіданні, технічної можливості взяти в ньому участь в режимі відеоконференції або це може становити загрозу їх життю і здоров`ю.
До загальних засад кримінального провадження віднесені, серед іншого, забезпечення права на свободу та особисту недоторканність (ст. 12 КПК України), змагальність сторін (ст. 22 КПК України) та диспозитивність (ст. 26 КПК України), доступ до правосуддя (ст. 21 КПК України).
Так, згідно зі ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
На підставі ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій. Сторони кримінального провадження мають рівні права на подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом…Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
В свою чергу, засада диспозитивності полягає в тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. А слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Всі ці правила закріплені паралельно з доступом до правосуддя, що розкривається через встановлені гарантії права на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. На підставі статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Верховний Суд у листі від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» зазначив, що усі клопотання, які надходять на розгляд судів, мають розглядатись у межах строків, установлених КПК України, однак за можливості - невідкладно… Якщо через об`єктивні обставини учасник кримінального провадження не може брати участь у засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою технічних засобів, визначених КПК України, як виняток можна допускати участь такого учасника в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою інших засобів, при цьому треба звернути увагу на роз`яснення такому учаснику його процесуальних прав та обов`язків.
Відповідно до вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. На підставі статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Так, з матеріалів наданих прокурором вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється/обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 121, п.п. 2, 9, 12 ч. 2 ст. 115 ККУкраїни, стосовно подій що мали місце 16 серпня 2018 року. На обґрунтованість підозри/обвинувачення в судовому засіданні досліджені: копія витягу з ЄРДР від 01 червня 2022 року, щодо внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення 17 серпня 2018 року, 24 вересня 2018 року, 25 вересня 2018 року, а також 27 грудня 2018 року; ухвали судів про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 , відповідно до яких вбачається, що ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні був затриманий 12 листопада 2018 року; вподальшому ухвалами Куп`янського міськрайонного суду Харківської області продовжувався строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім того після введення воєнного стану на території України строк тримання під вартою продовжений на підставі ч. 6 ст. 615 КПК України, потім ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2022 року, 26 липня 2022 року та 19 вересня 2022 обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою продовжений до 22 жовтня 2022 року.
Таким чином, станом на 21 жовтня 2022 року на день розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 останній перебуває під вартою у вказаному кримінальному провадженні 3 роки 11 місяців 8 днів.
Згідно відомостей, наданих канцелярією Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2022 року у провадження Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області не надходило кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 121, п.п. 2, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Крім того, ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 183/2374/22, провадж. № 1-і/183/131/22 від 18 жовтня 2022 року розглянуто клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 121, п.п. 2, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, строк якого закінчується 22 жовтня 2022 року.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», в редакції чинній з 07 березня 2022 року - у разі неможливості здійснення правосуддя судом з об`єктивних причин під час воєнного або надзвичайного стану, у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами може бути змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються в такому суді, за рішенням Вищої ради правосуддя, що ухвалюється за поданням Голови Верховного Суду, шляхом її передачі до суду, який найбільш територіально наближений до суду, який не може здійснювати правосуддя, або іншого визначеного суду. У разі неможливості здійснення Вищою радою правосуддя такого повноваження воно здійснюється за розпорядженням Голови Верховного Суду. Відповідне рішення є також підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється.
Розпорядженням голови Верховного суду від 18.03.2022 №11/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Куп`янського міськрайонного суду Харківської області за Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області.
Згідно вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На підтвердження наявності вказаних обставин, що свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; достатність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, прокурор посилається на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України були враховані при застосуванні та продовженні запобіжного заходу. Однак зазначити чому на підставі майже чотирьох років перебування особи під вартою вони продовжують існувати суду не надано.
Аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що вказані у клопотанні прокурора, а також доповнені в судовому засіданні ризики, передбачені п. п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не є доведеними.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, суд керується, окрім вимог кримінально-процесуального законодавства, практикою ЄСПЛ.
За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Прокурором у судовому засіданні не доведено те, що неможливо запобігти встановленим в ході розгляду клопотання ризикам, шляхом обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із повною ізоляцією підозрюваного від суспільства.
Крім того, суд враховує, що обвинувачений у даному кримінальному провадженні перебуває під вартою з 12 листопада 2018 року, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжений до 22 жовтня 2022 року.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 183/2374/22, провадж. № 1-і/183/131/22 від 18 жовтня 2022 року розглянуто клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 121, п.п. 2, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, строк якого закінчується 22 жовтня 2022 року.

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області відсутнє кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 121, п.п. 2, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, що позбавляє суд законної можливості оцінити доведені у клопотанні обставини та дослідити обґрунтованість ризиків, на які посилається прокурор. Виходячи з викладеного, суд позбавлений можливості застосування і будь якого іншого запобіжного заходу.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Суд розглядає клопотання прокурора про продовження вже обраного запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, яке до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області не надходило. Ухвалою суду від 18 жовтня 2022 року вже розглянуто вказане клопотання, нових обставин при розгляді даного клопотання прокурором не надано.
Як визначено ч.4, 5 ст.28 КПК України, кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи або щодо кримінального правопорушення, вчиненого стосовно малолітньої або неповнолітньої особи, має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
Відтак, тримання під вартою обвинуваченого, кримінальне провадження стосовно якого з об`єктивних причин не розглядається упродовж розумного строку, суд вважає не виправданим та таким, що порушує ст.5 та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Підстави для застосування до обвинуваченого інших запобіжних заходів відсутні з підстав зазначених вище. А тому у задоволенні клопотання належить відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 183, 193, 197, 199, 331, 369-372, 615 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання прокурора клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошений 21 жовтня 2022 року.

Суддя ОСОБА_1