УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.11.2022 Справа №607/16109/22

Провадження 1кс/607/5101/2022
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей та документів в межах кримінального провадження № 0000162 від 03 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий СВ ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0000162 від 03 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 Кримінального кодексу України (далі КК України), звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про надання тимчасового доступу до оригіналів рішень судів першої, другої та третьої інстанції у справі № 263/10, які знаходяться у ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , а також звукозаписів судових засідань з можливістю їх вилучення, оскільки вони будуть використані як докази та матимуть суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні № 0000162 від 03 вересня 2022 року.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000162 від 03 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України.

До ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшла заява ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_6 завідомо неправдиво повідомив орган досудового розслідування про зловживання своїми повноваженнями нотаріусом ОСОБА_7 під час оформлення права власності на силосні ями, що по АДРЕСА_2 .

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162 від 03 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину.

Під час досудового розслідування встановлено, що до даного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_6 .

В ході здійснення досудового розслідування було встановлено, що слідчим відділенням відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000026 від 01 лютого 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 3652 КК України.

Також встановлено, що до ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшла ухвала Тернопільського міськрайонного суду щодо внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 28 грудня 2021 року щодо зловживання своїми повноваженнями нотаріусом ОСОБА_7 під час оформлення права власності на споруди силосних ям за ОСОБА_8 .

В ході проведення досудового розслідування допитаний в якості свідка ОСОБА_6 повідомив, що у 2008 році припинено товариство власників « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ПП « ОСОБА_9 » стало правонаступником, в ході цього всі активи були передані останньому. В процесі передачі майна ОСОБА_10 , яка була на той час головним бухгалетером ТВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » повідомила йому, що споруди силусних ям в с. Петриків Тернопільського району були незаконно передані ОСОБА_5 , а саме колишнім керівником ТВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » незаконно обраною ОСОБА_11 , яка на час передачі була головою вказаного товариства та яка одночасно була директором ІНФОРМАЦІЯ_2 » і яке не є правонаступником ТВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Так, ще у 2002 році ОСОБА_5 звертався до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з проханням вивести його з членів увіреного товариства та передати в рахунок майнового паю споруди силусних ям, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 та на думку ОСОБА_6 Дідоренко ОСОБА_12 самостійно прийняла рішення про передачу ОСОБА_5 вказаних споруд силусних ям. На підставі накладної від 25 березня 2003 року, виписаної бухгалтерією ТВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відпускається в рахунок майнового паю ОСОБА_5 силусна споруда 0,4 га. В процесі передачі ОСОБА_6 майна, яке не було зняте з балансу ТВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » він дізнався від ОСОБА_10 про те, що вказані споруди зареєстровані на ОСОБА_5 , які були передані йому ОСОБА_11 .

Окрім цього, 04 квітня 2003 року, на думку ОСОБА_6 , ОСОБА_11 підробила виписку із зборів уповноважених представників ТВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 30 грудня 2002 року, де було вирішено вивести членів даного товариства (хоч ОСОБА_5 ніколи не був членом ТВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») та виділити в рахунок майнового паю ОСОБА_5 споруди силусних ям в урочищі «Локатори», с. Петриків Тернопільського району на суму 2565 гривень.

Дізнавшись про факт фальсифікації та передачі ОСОБА_5 споруд силусних ям ОСОБА_6 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду щодо скасування свідоцтва на право власності на споруди силусних ям та свідоцтва на право власності на майновий пай та рішенням суду від 23 листопада 2010 року свідоцтво на право власності на силосові ями від 16 травня 2003 року, яке видане виконкомом ІНФОРМАЦІЯ_3 Дудуну ОСОБА_13 на цілі силосні ями в АДРЕСА_2 та повернуто цілі силосні ями ПП « ОСОБА_9 ».

06 грудня 2011 року на підставі акту державного виконавця ІНФОРМАЦІЯ_4 виконано вищевказане рішення та повернуто ПП « ОСОБА_9 » цілі споруди силосних ям в АДРЕСА_2 .

Через деякий час при перегляді реєстру прав власності на нерухоме майно стало відомо, що власником споруд силосних ям в АДРЕСА_2 стала ОСОБА_8 , яка являється дочкою ОСОБА_5 на основі сфальсифікованих документів (договору дарування), посвідченого нотаріусом ОСОБА_7 , яка 30 червня 2016 року проводила реєстрацію.

На думку ОСОБА_6 , коли ОСОБА_8 дізналися про те, що він звернувся у поліцію із заявою про підроблення документів на право власності споруд силусних ям в АДРЕСА_2 , вона відчужує шляхом продажу вказані об`єкти ОСОБА_14 , який на даний час проводить за вказаною адресою будівництво багатоповерхового будинку.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 повідомив, що з 2003 року у його власності перебувають споруди силусних ям в с. Петриків Тернопільського району на підставі свідоцтва про право власності.

19 березня 2009 року Тернопільський міськрайонний суд виносить рішення за позовною заявою ОСОБА_6 як представника приватного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_5 » про визнання права власності на нерухоме майно та нежитлові приміщення, які були по АДРЕСА_3 . Серед вказаного майна ОСОБА_6 також просив визнати право власності на споруди силосних ям в с. Петриків Тернопільського району, які на той час належали ОСОБА_5 .

Селищна рада, не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення господарського суду Тернопільської області від 19 березня 2009 року та в позові відмовити, де ОСОБА_5 виступав третьою стороною на підтвердження свого права власності.

19 січня 2012 року Львівський Апеляційний господарський суд виніс рішення про задоволення скарги ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_6 та скасував рішення суду від 19 березня 2009 року.

В подальшому ОСОБА_6 знову подає касаційну скаргу до Вищого господарського суду щодо скасування рішення Львівського Апеляційного господарського суду від 19 січня 2012 року, однак касаційну скаргу суд залишив без задоволення.

Тобто, станом на 2012 рік за ОСОБА_6 не визнано права власності за будьяким майном з приводу якого останній звертався до суду.

30 червня 2016 року на підставі договору дарування ОСОБА_5 подарував споруди силосних ям, що по АДРЕСА_2 своїй доньці ОСОБА_8 . 11 лютого 2019 року ОСОБА_8 продає вказані споруди силусних ям ОСОБА_15 .

Однак в подальшому, ОСОБА_6 30 грудня 2020 року до Господарського суду Тернопільської області знову подає позовну заява від імені Приватного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_5 » до ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування державної реєстрації права власності ІНФОРМАЦІЯ_7 на земельну ділянку площею 0,3953 га з кадастровим номером :01:001:0758; визнання недійсним та скасування державної реєстрації договору оренди № 1 від 11 лютого 2020 року на земельну ділянку площею 0,3953 га з кадастровим номером :01:001:0758, укладений між ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_15 ; витребування від ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_15 на користь ПП « ОСОБА_9 » земельної ділянки площею 0,3953 га з кадастровим номером :01:001:0758; скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_15 на цілі споруди силосних ям, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 ; витребування від ОСОБА_15 на користь ПП « ОСОБА_9 » цілі споруди 1 *4870*306872*1*0* силосних ям, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Західний Апеляційний господарський суд проаналізувавши всі докази виніс рішення рішення ІНФОРМАЦІЯ_9 від 11 червня 2021 року у справі №921/827/20 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. В подальшому постанова набрала законної сили та не була оскаржена в касаційному порядку.

08 червня 2022 року кримінальне провадження № 0000026 від 01 лютого 2022 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Враховуючи наведене та те, що рішення судів першої, другої та третьої інстанції у справі № 263/10, які знаходяться у ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, виникла необхідність в отриманні доступу до оригіналів вказаних рішень тимчасового доступу, а тому, слідчий просив задоволити клопотання.
Слідчий в судове засідання не з`явився, надіслав на електронну адресу суду заяву, у якій просив клопотання розглядати без його участі та задоволити його.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_10 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, у якій просив клопотання розглянути за його відсутності.
Відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.
Враховуючи вимоги ст. ст. 28 та 163 КПК України, беручи до уваги розумні строки кримінального провадження, заяву слідчого, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання за відсутності осіб, які не з`явились.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.
Вивчивши доводи клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшла висновку, що подане клопотання не підлягає задоволенню.
За змістом ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах, комп`ютерних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.
Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Частиною 2 статті 160 КПК України передбачено, що у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначається: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчим суддею встановлено, що воно не відповідає вимогам п. 4 ч. 2 ст. 160 КПК України, а саме: у клопотанні не зазначено підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні ІНФОРМАЦІЯ_10 .
При матеріалах клопотання відсутня інформація про те, що слідчий з метою самостійно отримати копії матеріалів справи № 263/10 попередньо звертався до тримача інформації та отримав відмову в наданні таких копій, як і немає інформації, яка б підтверджувала доводи слідчого про те, що тримачем інформації, зазначеної в клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів є ІНФОРМАЦІЯ_11 .
Крім того, згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
У цьому контексті потрібно враховувати, що речі і документи могли б бути отримані шляхом збирання доказів, в порядку, визначеному ст. 93 КПК України.
Також з огляду на те, що незалежність суддів є складовою права на справедливий суд, потрібно враховувати, що не може бути виправданим потребами досудового розслідування застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема тимчасовий доступ до речей і документів, а також отримання матеріалів судових справ (копій документів, які містяться у справі, тощо) щодо справ, які перебувають у провадженні судді, або справ, розгляд яких не є завершеним (рішення у справі не набрало законної сили; справа переглядається в апеляційному чи касаційному порядку, за нововиявленими обставинами; не вичерпані всі процесуальні можливості оскарження судових рішень).
Зміст рішення Ради суддів України № 12 від 04 лютого 2016 року дає підстави для висновку про те, що тимчасовий доступ до матеріалів справ, які перебувають у провадженні конкретного суду, може бути надано органу досудового розслідування чи прокурору виключно у випадку, коли провадження у цій справі завершено, рішення у справі набрало законної сили та вичерпані всі процесуальні можливості його оскарження.
До клопотання слідчого додано копію ухвали Тернопільського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року та постанови Верховного Суду від 13 липня 2022 року № 598/280/21, однак слідчим не обґрунтовано яким чином вказані судові рішення стосуються матеріалів справи № 263/10, тимчасовий доступ до якої він просить надати.

Враховуючи вищенаведене, те, що слідчим не надано слідчому судді відомостей про стан розгляду справи на момент подання клопотання, із врахуванням рішення РСУ від 04 листопада 2016 року № 73, а також те, що слідчим не дотримано вимог ч. 2 ст. 160 КПК України та не доведено наявності достатніх підстав вважати, що матеріали судової справи № 263/10 (їх копії) перебувають або можуть перебувати у володінні ІНФОРМАЦІЯ_10 , а також необґрунтованість та недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 159, 163, 164, 309 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей та документів в межах кримінального провадження № 0000162 від 03 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 Кримінального кодексу України відмовити.
Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області ОСОБА_1