Справа № 758/411/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000204 від 03.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000204 від 03.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, яке вилучено в ході обшуку, проведеного 10.01.2023 у АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що Подільським УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000204 від 03.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, яким встановлено наступні обставини.

Досудове розслідування розпочато за заявою ОСОБА_4 про неправомірні дії ОСОБА_5 , до якого останній звернувся за оголошенням у мережі Інтернет про надання консультативних послуг, щодо видачі документів моряка. За виготовлення яких, останній вимагає неправомірну вигоду в сумі близько 2 тисяч доларів США, в тому числі за складання іспиту в Державній кваліфікаційній комісії Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків, без можливості проходження навчання у спеціальних навчальних центрах та навчальних закладах, отриманні документів моряка у відповідних управліннях капітанів морських портів та нестворенні штучних перешкод для отримання таких документів моряка.

Встановлено, що ОСОБА_5 , який обумовив необхідність передачі неправомірної вигоди, є засновником та керівником ТОВ «Глобал Марін», який для підготовки документів моряків використовує можливості фіктивного проходження підготовки та навчання навчально-тренажерних закладів.

Крім того, встановлено що ОСОБА_5 , спільно з іншими посередники, через групу зацікавлених осіб та діючих посадових осіб органів державної влади у сфері підготовки та дипломування моряків та запровадженої останніми протиправної схеми, отримали можливість для несанкціонованого втручання в роботу «Електронного кабінету моряка» з метою одержання ними можливості здійснювати верифікацію документів моряків у вищезазначеній інформаційній системі, спотворювати результати АСТ-тесту та контролювати видачу сертифікатів навчально-тренажерних закладів (далі НТЗ).

Встановлено, що ОСОБА_5 причетний до функціонування вказаного злочинного механізму, зокрема забезпечує зв`язок між суб`єктами підприємницької діяльності (агентами-посередниками), кураторами окремих регіонів та організаторами протиправної схеми, отримує неправомірну винагороду від посередників, яку в подальшому розподіляє між учасниками механізму та службовими особами органів державної влади у сфері підготовки та дипломування моряків.

Так, 10.01.2023 на підставі ухвали Подільського районного суду м. Києва за №758/12131/22, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення знарядь кримінального правопорушення було проведено, обшук за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході обшуку виявлено та вилучено мобільний телефон марки Samsung А31, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в якому містяться відомості, які мають суттєве значення для доказування обставин вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, 10.01.2023 слідчим винесено постанову про визнання мобільного телефону марки Samsung А31, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: 2: НОМЕР_2 речовим доказом.

На думку органу досудового розслідування, вищезазначені речі самостійно та в сукупності з іншими фактичними даними мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні і можуть бути використані як докази під час судового розгляду, крім того, можуть бути предметами кримінального правопорушення та одержаними внаслідок його вчинення.

Враховуючи те, що вказане вище вилучене майно може бути засобами вчинення кримінального правопорушення, на думку слідчої, вказані вилучені предмети мають ознаки речових доказів, тому необхідно на вказане майно накласти арешт, оскільки незастосування заборони на використання та розпоряджання цим майном може призвести до перепродажі майна, його пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку із чим клопотання просить задовольнити.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав із підстав, наведених в ньому, та просив його задовольнити.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна визнав за можливе розгляд клопотання проводити без повідомлення власника майна.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10, ч. 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000204 від 03.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

10.01.2023 у ході проведення обшуку на підставі ухвали Подільського районного суду м. Києва за №758/12131/22, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення знарядь кримінального правопорушення було проведено, обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки Samsung А31, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в якому містяться відомості, які мають суттєве значення для доказування обставин вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів долучених до клопотання вбачається, що таке майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим слідчий суддя має достатні підстави вважати, що таке майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Крім того, також є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, що є належною правовою підставою для арешту вказаного майна.

З огляду на положення ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що в органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на вказане вище майно може призвести до зникнення, втрати, пошкодження чи передачі вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Із урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором, у відповідності до ч.2 ст. 171 КПК України, доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а тому незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, у зв`язку з чим накладення арешту на вказане майно є необхідною умовою досягнення дієвості кримінального провадження.

Слідчий суддя також враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено, а тому, на підставі викладеного вище, слідчий суддя дійшов висновку щодо необхідності задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 172-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000204 від 03.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 10.01.2023 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки Samsung А31, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з метою збереження речових доказів.

Ухвала про арешт майна, у відповідності до вимог ст. 175 КПК України, виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати слідчому, прокурору, третій особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Роз`яснити, що згідно із частинами 1-2 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Леся БУДЗАН