ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1258/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/114/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 березня 2023 року,

встановила:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 від 29.03.2023 року, яке погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_10 та обрано підозрюваному

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 громадянина України, раніше судимого,

запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Як вбачається з матеріалів, СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003093 від 20.09.2017 року, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно ОСОБА_8 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що в грудні 2016 року у ОСОБА_8 виник злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах шляхом обману під приводом пригону автомобіля з-за кордону та його розмитнення, однак об`єктивно не міг та не мав наміру виконувати взяті на себе зобов`язання.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_8 , в грудні 2016 року, під час розмови з потерпілим ОСОБА_11 , вводячи останнього в обману, з метою заволодіння грошовими коштами, повідомив ОСОБА_11 , що він може пригнати необхідний для нього автомобіль марки «DAF - PTXF 105» 2009 року випуску, білого кольору, № кузова (рами) НОМЕР_1 із тентованим причіпом марки «SCHMITZ» 2004 року випуску № рами НОМЕР_2 із республіки Польща та розмитнити їх, при цьому запевнив, що даний транспортний засіб буде на території України до кінця 2016 року. З метою переконання потерпілого ОСОБА_11 в дійсності своїх намірів, продемонстрував йому фотографії автомобіля «DAF - PTXF 105» 2009 року випуску, білого кольору, № кузова (рами) НОМЕР_1 з причіпом «SCHMITZ» 2004 року випуску № рами НОМЕР_2 , який ніби то він для нього привезе.

15.12.2016 року потерпілий ОСОБА_11 , згідно умов договору купівлі-продажу, перерахував грошові кошти в сумі 780 000 гривень на рахунок ТОВ «Трансранет», директором якого представився ОСОБА_8 . Однак, в обумовлений сторонами термін, ОСОБА_8 транспортні засоби та документи на них ОСОБА_11 не передав, а гроші звернув у свою користь.

Таким чином, ОСОБА_8 шляхом обману та зловживання довірою заволодів грошовими коштами ОСОБА_11 на загальну суму 780000 гривень, що у 885 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та є особливо великим розміром.

28 серпня 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.03.2023 року.

Апелянт вказує, що підозрюваний ОСОБА_8 не оголошувався в міжнародний розшук каналами Інтерполу, про нього відсутня інформація в розшуковій базі на офіційному веб-сайті Інтерполу та в матеріалах справи відсутнє розшукове повідомлення з Інтерполу.

Посилається на те, що у матеріалах справи наявна лише постанова старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 від 29.03.2023 року про оголошення в міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_8 ..

Вважає, що висновок про перебування підозрюваного ОСОБА_8 в міжнародному розшуку є помилковим, оскільки не відповідає дійсним і фактичним обставинам та не містить належних та допустимих доказів оголошення ОСОБА_8 в міжнародний розшук, а від так унеможливлює обрання йому запобіжного заходу.

Звертає увагу, що ризики, які перераховані в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виписані формально і не мають жодного підґрунтя.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах адвоката ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляцію, просить її задовольнити, думку прокурора, яка заперечила апеляційну скаргу адвоката, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, обговоривши доводи апеляції колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити або сховати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Відповідно до ч.1 ст.193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно з вимогами ч.6 цієї ж статті, слідчий суддя, може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, вказана норма передбачає можливість обрання запобіжного заходу щодо особи, однак пов`язує цю можливість лише щодо особи яка є підозрюваною або обвинуваченою у кримінальному провадженні і лише у випадку, коли прокурором буде доведено, що ця особа підозрювана чи обвинувачена, в тому числі оголошена у міжнародний розшук.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній оголошений у міжнародний розшук.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання, відповідно до вимог ч.6 ст. 193 КПК України, мав би ретельно перевірити, чи доведені прокурором підстави, передбачені ст.177 КПК України, а також ту обставину, що особа відносно якої подано клопотання про обрання запобіжного заходу в рамках даного кримінального провадження, є підозрюваною чи обвинуваченою та чи оголошений щодо цієї особи міжнародний розшук.

В даному випадку, слідчим суддею при розгляді цього клопотання та прийнятті рішення, вказаних вимог дотримано не було, не перевірено доводи, наведені у клопотанні, у повній відповідності до зазначених вище вимог кримінального процесуального закону.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів.

Частиною 1 ст.278 КПК України, передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Зі змісту вказаної норми випливає, що письмове повідомлення про підозру слідчий або прокурор повинні вручати безпосередньо тій особі, яка зазначена в повідомленні.

У разі неможливості безпосереднього вручення письмового повідомлення про підозру зазначеній у ньому особі, слідчий або прокурор повинні використовувати інші способи, передбачені КПК для вручення повідомлень.

Як вбачається з клопотання, органу досудового розслідування 28 серпня 2018 року за останнім відомим місцем проживання та реєстрації ОСОБА_8 було надіслано поштовим відправленням повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, однак жодних належних підтверджень, що він отримав підозру матеріали справи не містять.

При цьому, оперуповноваженими ВКП Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_12 та ОСОБА_14 неодноразово здійснювалось відвідування за місцем реєстрації, а саме за адресою АДРЕСА_2 з метою вручення повісток останньому, про те за місцем реєстрації ОСОБА_8 був відсутнім.

Як зазначено у клопотаннях слідчого, згідно даних системи «АРКАН», ОСОБА_8 31.03.2018 року, 16.05.2021 року перетинав Державний кордон та на даний час знаходиться за межами України.

З огляду на те, що органу досудового розслідування було відомо, що ОСОБА_8 покинув межі України до оголошення йому підозри не надав будь-яких даних про направлення повідомлення про підозру шляхом використання міжнародної правової допомоги.

Таким чином, слідчому судді не було надано даних про повідомлення ОСОБА_8 про підозру та набуття ним статусу підозрюваного і слідчим суддею вказана обставина не перевірялася. Не надано таких даних і під час апеляційного розгляду цього провадження.

Окрім цього, в матеріалах провадження відсутні відомості про те, що ОСОБА_8 на час розгляду слідчим суддею клопотання перебував у міжнародному розшуку.

У розумінні ч.6 ст.193 КПК України, підозрюваним, якого оголошено у міжнародний розшук слід вважати виключно особу, яка перебуває у міжнародному розшуку, що повинно підтверджуватися відповідною інформацією.

З доданих до клопотання документів не вбачається, що орган досудового розслідування володів даними, що ОСОБА_8 31.03.2018 року та 16.05.2021 року перетинав кордон України, що, в подальшому, давало б підстави слідчому судді для прийняття рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, винесення слідчим 29 березня 2023 року постанови про оголошення ОСОБА_8 у міжнародний розшук, сама по собі, без підтвердження даних, що останній перетнув кордон України та без відомостей, що останній оголошений в розшук каналами Інтерполу, не є свідченням оголошення особи в міжнародний розшук.

Окрім того, органом досудового розслідування, в порушення вимог ст.281 КПК України, слідчому судді не надано інформації про те, що ОСОБА_8 належним чином повідомляли про виклик до слідчого, прокурора, а останній без поважних причин не з`являвся на такі виклики.

За таких обставин, враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні відомості про оголошення ОСОБА_8 підозри у вчиненні ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень, беручи до уваги, що прокурором не доведено, що ОСОБА_8 оголошено у міжнародний розшук, як це передбачено ч.6 ст.193 КПК України, що давало б суду підстави розглядати клопотання та приймати за результатами його розгляду рішення про обрання запобіжного заходу у відсутності особи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 слід задовольнити, а винесену з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону ухвалу слідчого судді, відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України слід скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 176, 178, 193, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 березня 2023 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 від 29.03.2023 року, яке погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 - відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді