ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/232/23 Справа № 711/142/23 Категорія: ст.81 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання за участі: прокурора засудженого представника ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 23 січня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні подання начальника СІЗО начальника арештного дому ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання,

в с т а н о в и л а :

Начальник СІЗО начальник арештного дому ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» ОСОБА_9 звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси з поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 16.08.2019 покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст.81 КК України.

23.01.2023 ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси у задоволенні подання відмовлено, оскільки ОСОБА_7 не довів свого виправлення. Судове рішення вмотивовано тим, що поведінка і ставлення до праці засудженого за весь період відбутого покарання не носить систематичного характеру і не дають правових підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 порушує питання про скасування ухвали Придніпровського районного суду м.Черкаси від 23 січня 2023 року через неповноту судового розгляду, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Просить постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання начальника СІЗО начальника арештного дому ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», звільнивши його від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково.

Зазначає, що він відбув 2/3 строку покарання у виді позбавлення волі за тяжке кримінальне правопорушення, призначеного вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 16.08.2019 та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що свідчить відповідна довідка, та характеристика надана установою попереднього ув`язнення в обґрунтування подання в порядку ст.81 КК України.

Крім того, звертає увагу на те, що доводи прокурора, наведені ним піди час судового розгляду, про те, що він не компенсував завдані кримінальним правопорушенням збитки, суперечать вироку Городищенського районного суду Черкаської області від 16.08.2019, згідно якого, цивільного позову в кримінальному провадженні не заявлено, тобто, збитки відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, думки засудженого ОСОБА_7 в підтримку апеляційної скарги в повному обсязі з наведених в ній підстав, прокурора ОСОБА_6 про законність, обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та безпідставність апеляційних вимог засудженого, представника установи ОСОБА_8 про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши особову справу на засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК.

Вказаним вимогам процесуального закону ухвала Придніпровського районного суду м.Черкаси від 23.01.2023 не відповідає.

Відповідно до положень ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно вимог ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджений 16.08.2019 Городищенським районним судом Черкаської області за ч.2 ст.121 КК України до 7 років 06 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання: 25.12.2017. Кінець строку відбування покарання: 25.06.2025.

На час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_7 відбув встановлену законом частину покарання, яка надає право на застосування умовно-дострокового звільнення, а саме, відбув частину призначеного судом строку покарання, станом на 27.12.2022 року, відбув строк покарання 5 років 02 днів позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому положеннями постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього беруться дані в їх сукупності.

За змістом цього закону умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

В судовому засіданні колегією суддів встановлено, що засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 28.12.2017. На підставі наказу №351/ОД-19 від 08.11.2019 зарахований до відділення по господарському обслуговуванню ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» підсобним робітником. За час перебування в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» характеризується позитивно, мав стягнення, але згодом змінив ставлення та був заохочений вісім разів правами начальника ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», дотримується правомірних, та ввічливих взаємовідносин з персоналом, приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу за напрямком «Правова просвіта» та «Фізкультура і спорт».

Тобто, засуджений ОСОБА_7 відбув 2/3 строку покарання за тяжкий злочин, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні заяви про умовно дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, вказав, що поведінка і ставлення до праці засудженого ОСОБА_7 за весь період відбутого покарання не носить систематичного характеру і не дають правових підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

З зазначеними мотивами місцевого суду колегія суддів не погоджується, позаяк виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Крім того, суд першої інстанції при розгляді подання про умовно дострокове звільнення фактично дав протилежну оцінку зазначену у вироку суду, відповідно до якого, цивільний позов у кримінальному провадженні заявлено не було, кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано. Зазначене спростовує доводи прокурора про те, що засуджений ОСОБА_7 не компенсував збитки завдані злочином, про що зазначено в оскаржуваному рішенні місцевого суду.

Таким чином, колегія судів прийшла до висновку, що суд першої інстанції розглядаючи клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання стосовно ОСОБА_7 належним чином не врахував фактичні обставини справи та не прийняв до уваги загальну характеристику особи за весь період відбуття покарання, яка є стабільною, так як ОСОБА_7 за весь період перебування в місцях позбавлення волі мав стягнення, які на час розгляду даного подання зняті, та має 9 заохочень, а тому колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, у зв`язку з чим відповідно до ст.81 КК України, наявні підстави для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст.ст.404, п.4 ч.1 ст.407, ст.ст.419, 537 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 23 січня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні подання начальника СІЗО начальника арештного дому ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою подання начальника СІЗО начальника арештного дому ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання задовольнити

Звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання умовно-достроково з невідбутим строком 2 роки 3 місяці 4 дні.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти негайно.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді