Справа № 947/4156/23
Провадження № 1-кп/947/737/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2023 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000746 від 08.11.2022 відносно ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області Любашівського району селища Бобрик, українця, громадянина України, з середньою освітою, який офіційно не працевлаштований, неодруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-22.04.2022 Київським районним судом м. Одеса за ч. 2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, обвинувачений ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, зі змінами, внесеними Указом від 18 квітня 2022 року №259/2022, затверджений Законом України від 22 квітня 2022 року №2212-ІХ, внесеними Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, внесеними Указом від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ), а саме 07.11.2022 року, приблизно о 12 годин 30 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, буд. 8а, у останнього виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме жіночої сумки темно-зеленого кольору, яка знаходилась біля торгового прилавку, що належить потерпілій ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час воєнного стану на території України, ОСОБА_5 , діючи повторно, шляхом вільного доступу, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав жіночу сумку темно-зеленого кольору (що не має матеріальної цінності для останньої), всередині якої знаходились банківська картка банку «Приват банк» № НОМЕР_1 , банківська картка банку «Приват банк» № НОМЕР_2 , банківська картка банку «MTB BANK» № НОМЕР_3 та пенсійне посвідчення на ім?я ОСОБА_4 .

В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на привласнення банківських карток банку «Приват банк» № НОМЕР_1 , банківської картки банку «Приват банк» № НОМЕР_2 та банківської картки банку «MTBBANK» № НОМЕР_3 , що видані на ім`я ОСОБА_4 та є офіційними документами.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи те, що знайдені ним банківські картки належить іншій особі, ОСОБА_5 , діючи з корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи на меті подальше використання цих карток у власних злочинних цілях, а саме для заволодіння грошовими коштами, привласнив вищевказані картки, яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», примітки до ст. 358 КК України, а також згідно із Постановою ВСУ №5-8кс11 від 20.06.2011, є різновидом офіційних документів, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, позбавивши таким чином потерпілу ОСОБА_4 , можливості використовувати зазначені картки за призначенням.

У подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел,07.11.2022 у період часу з 12 години 45 хвилин по 12 годину 47 хвилин, в період дії воєнного стану в Україні, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне збагачення за рахунок чужих коштів, з раніше привласненої ним банківської картки «MTBBANK» № НОМЕР_3 , що видана на ім`я ОСОБА_4 , діючи таємно, з корисливих мотивів та усвідомлюючи, що за допомогою вказаної картки можливе здійснення торгівельних операцій без підтвердження PIN-коду, викрав з карткового рахунку потерпілої ОСОБА_4 кошти в загальній сумі 858 гривень 60 копійок, розрахувавшись ними за допомогою цієї банківської картки за придбаний товар у магазині «Копійка», що знаходиться по пр-ту Небесної Сотні, буд. 65 а в м. Одеса, через POS-термінал, спричинивши ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.

Надалі, 07.11.2022 у період часу з 12 години 54 хвилин по 12 годину 55 хвилин, в період дії воєнного стану в Україні, продовжуючи свою злочинну діяльність, охоплену єдиним умислом направлену на незаконне збагачення за рахунок чужих коштів, ОСОБА_5 зі привласненої ним банківської картки «MTBBANK» № НОМЕР_3 , що видана на ім`я ОСОБА_4 , діючи та усвідомлюючи, що за допомогою вказаної картки можливе здійснення торгівельних операцій без підтвердження PIN-коду, викрав з карткового рахунку потерпілої ОСОБА_4 , кошти в загальній сумі 880 гривень 00 копійок, розрахувавшись ними за допомогою цієї банківської картки за придбаний товар у магазині «Сільпо», що знаходиться по пр-ту Небесної Сотні, буд. 14 в м. Одеса, через POS-термінал, спричинивши ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.

Далі, продовжуючи свій злочинний умисел,07.11.2022 у період часу з 12 години 59 хвилин по 13 годину 00 хвилин, в період дії воєнного стану в Україні, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне збагачення за рахунок чужих коштів, з раніше привласненої ним банківської картки «MTBBANK» № НОМЕР_3 , що видана на ім`я ОСОБА_4 , діючи таємно, усвідомлюючи, що за допомогою вказаної картки можливе здійснення торгівельних операцій без підтвердження PIN-коду, викрав з карткового рахунку потерпілої ОСОБА_4 кошти в загальній сумі 263 гривні 05 копійок, розрахувавшись ними за допомогою цієї банківської картки за придбаний товар у магазині «Владівське подвір?я», що знаходиться по вул. Академіка Вільямса, буд. 48 в м. Одеса, через POS-термінал, спричинивши ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.

Надалі,07.11.2022 о 13 годині 05 хвилин, в період дії воєнного стану в Україні, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне збагачення за рахунок чужих коштів, з раніше привласненої ним банківської картки «MTBBANK» № НОМЕР_3 , що видана на ім`я ОСОБА_4 , діючи таємно, усвідомлюючи, що за допомогою вказаної картки можливе здійснення торгівельних операцій без підтвердження PIN-коду, викрав з карткового рахунку потерпілої ОСОБА_4 кошти в загальній сумі 840 гривень 00 копійок, розрахувавшись ними за допомогою цієї банківської картки за придбаний товар у магазині «Копійка», що знаходиться по пр-ту Небесної Сотні, буд. 65 а в м. Одеса, через POS-термінал, спричинивши ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.

Далі, продовжуючи свій злочинний умисел, 07.11.2022 о 14 годині 15 хвилин, в період дії воєнного стану в Україні, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне збагачення за рахунок чужих коштів, з раніше привласненої ним банківської картки «MTBBANK» № НОМЕР_3 , що видана на ім`я ОСОБА_4 , діючи таємно, усвідомлюючи, що за допомогою вказаної картки можливе здійснення торгівельних операцій без підтвердження PIN-коду, таємно викрав з карткового рахунку потерпілої ОСОБА_4 кошти в загальній сумі 999 гривень 00 копійок, розрахувавшись ними за допомогою цієї банківської картки за придбаний товар у магазині «Magazin 78», що знаходиться по вул. Академіка Вільямса, буд. 9а в м. Одеса, через POS-термінал, спричинивши ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.

Надалі,07.11.2022 о 14 годині 41 хвилин, в період дії воєнного стану в Україні, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне збагачення за рахунок чужих коштів, з раніше привласненої ним банківської картки «MTBBANK» № НОМЕР_3 , що видана на ім`я ОСОБА_4 , діючи таємно, усвідомлюючи, що за допомогою вказаної картки можливе здійснення торгівельних операцій без підтвердження PIN-коду, викрав з карткового рахунку потерпілої ОСОБА_4 кошти в загальній сумі 799 гривень 00 копійок, розрахувавшись ними за допомогою цієї банківської картки за придбаний товар у магазині «Mobile», що знаходиться по вул. Академіка Корольова, буд. 51 а в м. Одеса, через POS-термінал, спричинивши ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.

Далі, продовжуючи свій злочинний умисел, 07.11.2022 у період часу з 15 години 04 хвилини по 15 годину 05 хвилин, в період дії воєнного стану в Україні, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне збагачення за рахунок чужих коштів, з раніше привласненої ним банківської картки «MTBBANK» № НОМЕР_3 , що видана на ім`я ОСОБА_4 , діючи таємно, усвідомлюючи, що за допомогою вказаної картки можливе здійснення торгівельних операцій без підтвердження PIN-коду, таємно викрав з карткового рахунку потерпілої ОСОБА_4 кошти в загальній сумі 1020 гривень 00 копійок, розрахувавшись ними за допомогою цієї банківської картки за придбаний товар у магазині «Humana», що знаходиться по вул. Академіка Вільямса, буд. 67 в м. Одеса, через POS-термінал, спричинивши ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 5659 гривень 65 копійок.

Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України за кваліфікуючими ознаками привласнення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, визнав повністю, та пояснив, що він дійсно вчинив інкриміновані йому злочини при обставинах викладених в обвинувальному акті, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєних ним злочинів, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: 07.11.2022 року він перебуваючи в будинку 8 А по вулиці Ільфа та Петрова в місті Одесі таємно викрав жіночу сумку в якої були банківські картки та пенсійне посвідчення потерпілої. Потім в цей же день він розрахувався в магазині «Копійка» за вартість товару на суму 858 гривень за допомогою викраденою раніше банківською карткою «MTBBANK» Потім, в цей же день він ще декілька разів в різних магазинах розраховувався за вартість товару за допомогою раніше викраденої банківської карти. У скоєному він щиро кається, просив вибачення у потерпілої за вчиненні злочинні дії.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідженням цивільного позову, матеріалів характеризуючи його особу.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії наступним чином.

за ч.4 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

за ч.1 ст. 357 КК України за кваліфікуючими ознаками - привласнення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , яка на обліку у психіатра та нарколога не значиться, має постійне місце проживання, не працює, стабільного джерела доходу не має, раніше судимий, покарання не відбув, злочин вчинив в період відбуття покарання за попереднім вироком Київського районного суду міста Одеси від 22.04.2022 року, що свідчить про те, що належних висновків він для себе не зробив та на шлях виправлення не став, враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, публічне вибачення обвинуваченим перед потерпілої за вчинені дії, та керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 та його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, і йому слід призначити покарання у вигляді позбавленням волі, яке буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, призначення покарання ОСОБА_5 без застосування вимог ст. 75 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Також встановлено судом, що ОСОБА_5 засуджено вироком Київського районного суду міста Одеси від 22.04.2022 року за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Виходячи положення частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Також, відповідно до правової позиції,яка висловлена Верховним Судом у постанові від 14.09.2021 року (справа № 127/25037/17), яким наголошено, що в разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням суперечить точному змісту кримінального закону.

Частина 1 ст. 71 КК України містить імперативну вимогу про призначення судом покарання за сукупністю вироків (шляхом повного або часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком) у випадку, коли засуджений вчинив новий злочин після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання. Таким чином, приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, є обов`язком суду, який призначає покарання за сукупністю вироків.

При цьому суд враховує вимоги ч. 4 ст. 71 КК України, відповідно до якої остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, визначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Потерпіла ОСОБА_4 звернулася з цивільним позовом про стягнення на її користь з обвинуваченого ОСОБА_5 матеріальної шкоди завданої їй внаслідок вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення у розмірі 5659 гривень 65 копійок.

Відповідно до положень ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Факт заподіяння обвинуваченим ОСОБА_5 матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_4 встановлено матеріалами справи у розміру 5 659 гривень 65 копійок, а тому має бути відшкодована обвинуваченим в повному обсязі.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України, призначити йому покарання:

-за ч.1 ст. 357 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

-за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК Україниза сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду міста Одеси від 22.04.2022 року у вигляді одного місяця позбавлення волі та призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 в межах кримінального провадження №№0000746 від 08.11.2022 року, не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту взяття під варту в порядку виконання вироку.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 5 659 (п`ять тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять) гривень 65 копійок.

Речові докази: банківська картка банку «Приват банк» № НОМЕР_1 , банківська картка банку «Приват банк» № НОМЕР_2 , банківська картка банку «MTB BANK» № НОМЕР_3 та пенсійне посвідчення на ім?я ОСОБА_4 , вважати повернутими за належністю потерпілій ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1