Код суду 233 Справа № 233/826/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорки ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області обвинувальний акт і угоду про визнання винуватості по кримінальному провадженню (внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000010 від 08 січня 2023 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ,який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, працюючого за договором у приватної особи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в :

03 січня 2023 року, приблизно о 14.00 год. (більш точного часу в ході розслідування не встановлено), ОСОБА_5 знаходився на території гаражного кооперативу, розташованого за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Костянтинівка, вул. Мусорського, де на землі між гаражами виявив предмети зовні схожі на гранати, а саме: конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, - споряджений корпус осколкової ручної гранати типу М-50, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин; конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, - споряджений корпус осколкової ручної гранати типу RGD-5, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин; два уніфіковані запали дистанційної дії типу УЗРГМ, УЗРГМ-2, промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових пристроїв; запал типу VRT JVA1634 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв; запал типу DVM промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв.

У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв. Негайно реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що виявлені ним предмети є вибуховими речовинами та вибуховими пристроями, придбання, зберігання і носіння яких без відповідного дозволу є незаконним, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, в порушення «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 вiд 12.10.1992 року та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної холодної зброї, пристроїв вітчизняного виготовлення для відстрілу набоїв з гумовими, або аналогiчними якостями, метальними снарядами несмертельної дії, та указаних набоїв, а також боєприпасів до зброї або вибухових матерiалiв, затвердженої наказом МВС № 622 від 21 серпня 1998 року, умисно, незаконно, протиправно, підняв з землі вибухові пристрої та вибухові речовини, а саме: конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, - споряджений корпус осколкової ручної гранати типу М-50, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин; конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, - споряджений корпус осколкової ручної гранати типу RGD-5, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин; два уніфіковані запали дистанційної дії типу УЗРГМ, УЗРГМ-2, промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових пристроїв; запал типу VRT JVA1634 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв; запал типу DVM промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, для того, щоб перенести вищевказані предмети до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим здійснив незаконне придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, у вказаний день та час, ОСОБА_5 , діючи незаконно, умисно, споряджений корпус осколкової ручної гранати типу М-50, споряджений корпус осколкової ручної гранати типу RGD-5, два уніфіковані запали типу УЗРГМ, УЗРГМ-2, запал типу VRT JVA1634, запал типу DVM, попередньо загорнувши у футболку, поклав до поліетиленового пакету, який мав при собі, та тримаючи його у правій руці, переніс вибухові речовини та вибухові пристрої до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим здійснив незаконне носіння вищевказаних вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, після чого поклав зазначені предмети до нижньої шухляди дерев`яної тумби, яка знаходиться у спальній кімнаті квартири за вищевказаною адресою, де став незаконно, умисно зберігати споряджений корпус осколкової ручної гранати типу М-50, споряджений корпус осколкової ручної гранати типу RGD-5, два уніфіковані запали типу УЗРГМ, УЗРГМ-2, запал типу VRT JVA1634, запал типу DVM, без передбаченого законом дозволу.

08 січня 2023 року, в період часу з 14.55 год. по 16.10 год., в ході проведеного у встановленому законом порядку огляду місця події, а саме квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим СВ ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено з нижньої шухляди дерев`яної тумби: конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, - споряджений корпус осколкової ручної гранати типу М-50, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху; конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, - споряджений корпус осколкової ручної гранати типу RGD-5, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху; два уніфіковані запали дистанційної дії типу УЗРГМ, УЗРГМ-2, промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових пристроїв та придатні для здійснення вибуху; запал типу VRT JVA1634 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху; запал типу DVM промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху.

Тим самим, придбання, носіння та зберігання ОСОБА_5 , вибухових речовин та вибухових пристроїв здійснено без передбаченого законом дозволу та в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576; Додатку № 1, затвердженого пунктом 1 Постанови Верховної Ради України від 07.06. 1992 № 2471-12 «Про право власності на окремі види майна»; п.2.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України» від 21.08.1998 № 622, відповідно до положень яких вказані вище вибухові речовини та вибухові пристрої відносяться до видів майна, що не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України та не є предметами, щодо яких може бути надано дозвіл МВС України, а тому доступ до цих предметів сторонніх осіб є значною загрозою інтересам держави та безпеки громадян.

Своїми умисними діями, що виразилися в незаконному придбанні, носінні та зберіганні вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України.

27 січня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

17 лютого 2023 року між прокуроркою Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000010 від 08 січня 2023 року, та підозрюваним ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, а саме незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. Сторони узгодили покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком.

При цьому ОСОБА_5 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на його призначення.

Прокурорка ОСОБА_3 у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні просив вказану угоду з прокуроркою затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні; також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді позбавлення волі строком на 3 роки із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 472 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; йому роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокуроркою угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватими, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме: пропонується у межах встановлених в санкції частини статі Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також обставину, яка пом`якшує покарання, а саме щире каяття.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий; за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку у лікаря психіатра не перебуває; під наглядом у лікаря нарколога не знаходиться; у скоєному щиро розкаявся.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості була укладена обвинуваченим добровільно, відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, форма та зміст угоди відповідає вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, яка відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Цивільний позов не пред`являвся.

Речові докази по справі відсутні.

Витрати на залучення експертів слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурорки про застосування запобіжного заходу не надходило.

Керуючись ст.ст. 100, 314, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, -

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості, що укладена 17 лютого 2023 року між прокуроркою Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 17 лютого 2023 року покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обов`язок нагляду за засудженим ОСОБА_5 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_5 не обирати.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази по справі відсутні.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави у відшкодування витрат на залучення експертів (проведення вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/104-23/984-ВТХ від 24 січня 2023 року) 1887 (одну тисячу вісімсот вісімдесят сім) грн. 80 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку після його проголошення вручити засудженому, захиснику та прокурорці.

Суддя