Номер провадження: 11-сс/813/436/23
Справа № 511/491/23, 1-кс/511/281/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 23 лютого 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000137, внесеного до ЄРДР 21 лютого 2023 року,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою було задоволено клопотання слідчого відділення № 1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_9 , та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування на 60 днів, з моменту затримання, тобто з 22 лютого 2023 року по 22 квітня 2023 року (включно).

Визначено розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня 2023 року) в сумі 214 720,00 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення, наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також неповнотою судового розгляду, зокрема, стверджує, наступне:

- пред`явлене повідомлення про підозру є необґрунтованим, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 вчинив противоправні дії, однак умислу на спричинення смерті чи тілесних ушкоджень у нього не було. ОСОБА_7 визнає вину частково та вважає, що його дії необхідно кваліфікувати за ст. 125 КК України;

- відсутні ризики, передбачені п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- слідчий суддя залишив поза увагою дані, які характеризують підозрюваного: має постійне місце проживання; позитивно характеризується за місцем проживання; є особою похилого віку; раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався;

- визначений розмір застави для підозрюваного є непомірним для нього та його дружини, оскільки розмір пенсійного забезпечення підозрюваного складає 2500 гривень на місяць;

- слідчий суддя не розглянув можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу в аспекті існуючих обставин справи.

Посилаючись на викладене, просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою застосовувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Позиції учасників судового розгляду.

Від захисника надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі, апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про розгляд апеляційної скарги без його участі, ухвалу слідчого судді вважає законною та обґрунтованою.

Відповідно до ст. 406 КПК України суд апеляційної інстанції має право ухвалити судове рішення за результатами письмового провадження, якщо всі учасники судового провадження заявили клопотання про здійснення провадження за їх відсутності.

Мотиви апеляційного суду.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Приписами ст. 178 КПК України передбачено що, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6)репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

На підставі аналізу мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався з огляду на наступні обставини.

Відповідно до клопотання у провадженні відділення № 1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137 від 21.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Як вбачається з клопотання, 23.02.2023 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого слідчий зазначив, що 21 лютого 2023 року до чергової частини відділення поліції № 1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 21 лютого 2023 року біля 15:30 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 , маючи умисел на позбавлення життя ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , за допомогою гладкоствольної мисливської рушниці, зробив декілька пострілів в напрямку ОСОБА_10 , де в цей час знаходилася його співмешканка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді двох вогнепальних поранень дробинами лівого стегна та правої гомілки, але злочин ОСОБА_7 не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21 лютого 2023 року, близько 15:30, між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканцем АДРЕСА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та має дозвіл № НОМЕР_1 , виданий 06 березня 2019 року Великомихайлівським ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області (дійсний до 20.11.2024 року) на зберігання та носіння мисливської одноствольної гладкоствольної рушниці «Зуль» 12 калібру № НОМЕР_2 та набої до неї, та його сусідом ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_1 , які відповідно знаходилися на своїх присадибних ділянках вищезазначених домоволодінь, виникла сварка на ґрунті довготривалих неприязних відносин, в ході якої до вищевказаних осіб підійшла співмешканка останнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після чого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_10 .

З метою реалізації своїх протиправних намірів, ОСОБА_7 попрямував до свого будинку, де з сейфу взяв вказану мисливську рушницю, яку він безпосередньо зарядив 9-ма патронами для скоєння умисного вбивства, що свідчило про намір їхнього застосування, в подальшому повернувся із зброєю до городньої ділянки, та перебуваючи на відстані близько 70 м від ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , візуально спостерігаючи двох осіб, утримуючи рушницю в руках, діючи умисно, протиправно, з метою заподіяння смерті ОСОБА_10 , направив заряджену зброю в напрямку останнього та здійснив не менше 3-х пострілів, влучивши в ОСОБА_11 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді двох вогнепальних поранень дробинами в область лівого стегна та правої гомілки.

Проте, виконавши усі дії, необхідні для доведення злочину до кінця (умисного вбивства, про що свідчить обрання такого виду знаряддя злочину та кількість патронів у магазині, й спосіб вчинення злочину - постріл) завершити його не зміг з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розпочали тікати додому та сховалися за господарськими будівлями на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , після чого ОСОБА_7 з місця вчинення злочину втік.

22.02.2023 року ОСОБА_7 було затримано та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за кваліфікуючими ознаками закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколами допиту потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_10 (а.с.23-31); протоколами оглядами місця події від 21.02.2023 та 22.02.2023 року, під час яких було вилучено речові докази, а саме: знаряддя вчинення злочину (мисливську рушницю), гільзи та предмети зі слідами РБК(а.с. 17-21; 65-68); протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , та іншими матеріалами провадження у їх сукупності.

Враховуючи вимоги п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, які узгоджуються з наведеними рішеннями ЄСПЛ, слідчий суддя, не вирішуючи питання про наявність у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, доведеність його вини, належність та допустимість наданих стороною обвинувачення доказів, виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах, доданих до клопотання, дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри, тобто про його причетність до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин.

Окрім того, відповідно до положень ч. 2 ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст. 94 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті у разі направлення обвинувального акту до суду, а відтак слідчий суддя як і апеляційний суд позбавлені можливості надавати оцінку доказам причетності ОСОБА_16 до інкримінованого йому злочину.

Згідно з приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали, в даному кримінальному провадженні існують доведені органом досудового розслідування ризики, передбачені пунктами 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, обумовлені наступним:

- ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, та, розуміючи, що за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10-ти років, з урахуванням приписів ч. 3 ст. 68 КК України, останній, перебуваючи на волі, буде мати можливість переховуватись від органів слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- враховуючи, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у значній мірі підтверджується показаннями потерпілих та свідків, анкетні данні яких відомі підозрюваному, тому з урахуванням процедури, яка передбачена КПК України щодо отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК), апеляційний суд дійшов висновку, що вказані обставини зумовлюють можливість позапроцесуального впливу підозрюваним на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також, колегія суддів звертає увагу, що поведінка підозрювана під час інкримінованого злочину в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , супроводжувалась застосовуванням вогнепальної зброї стосовно потерпілих, що свідчить про існування обґрунтованого ризику здійснення певного впливу на потерпілих та свідків з боку підозрюваного;

- оцінюючи фактичні обставини справи, зокрема характер інкримінованого кримінального правопорушення проти найцінніших людських благ життя та здоров`я особи, які становлять одну із найпоширеніших та визнаються одними з найнебезпечніших груп злочинних дій, які руйнують і спотворюють найцінніші блага, апеляційний суд констатує про наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування на даному етапі досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_7 , більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання встановленим вище ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Встановлена в ухвалі слідчого судді наявність вищенаведених ризиків при розгляді апеляційної скарги не спростована, будь-яких доказів про зменшення або зникнення цих ризиків стороною захисту не надано.

При цьому, апеляційний суд звертає вагу, що слідчий суддя відповідно до вимог п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України визначив розмір мінімальний розмір застави, який не перетворив обраний підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід на безальтернативне ув`язнення.

Апеляційний суд приймає до уваги посилання захисника відносно того, що підозрюваний має постійне місце проживання та позитивно характеризується, є особою похилого віку, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, водночас зауважує, що у світлі інкримінованих обставин справи, зазначене не є настільки переконливими обставинами, що могли б знизити встановлені ризики до маловірогідних чи до їх виключення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування ухвали слідчого судді немає.

Керуючись статями 176, 177, 178,182, 183, 194, 196,197 370-372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 23 лютого 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні у злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000137, внесеного до ЄРДР 21 лютого 2023 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4