Єдиний унікальний номер судової справи 201/4995/20
Номер провадження 1-кп/201/250/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18 а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі питання про закриття кримінального провадження у зв`язку із відмовою прокурора ОСОБА_3 від обвинувачення в межах кримінального провадження, внесеного 07 травня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000923 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із середньо-технічною освітою, одруженого, працюючого водієм в ТОВ «Оператор ГТС України», в порядку ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження, внесене 07 травня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000923 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за наступних обставин:

07 травня 2020 року близько 09 години 20 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним транспортним засобом автомобілем марки «TOYOTA HAILUX» реєстраційний номер НОМЕР_1 який згідно свідоцтва про реєстрацію належить: ТОВ «Оператор ГТС України» розташовано за адресою реєстрації: м. Київ, узвіз Кловський 7/16, рухався в Соборному районі м. Дніпра по пр. Праці з боку вул. Запорізьке Шосе в напрямку вул. Космічної.

Під час руху ОСОБА_5 , порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, при виконанні маневру повороту ліворуч з пр. Праці на вул. Космічну на зелений сигнал світлофору не надав дорогу пішоходу ОСОБА_6 , який рухався справа на ліво за напрямком його руху по вул. Космічній по межі перехрестя.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, із забоєм головного мозку 1-2 ступеня, з лінійним переломом луски правої скроневої кістки, з забійною раною в тьмяно-потиличній області ліворуч, а також у вигляді забійної рани на тильній поверхні лівої кисті, синців на тильній поверхні правої кисті, на задній поверхні в проекції правого променево-запясткового суглобу, на лівій гомілці в середній третині, які згідно висновку судово-медичної експертизи, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п.2.1.3-б «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6.

Порушення правил безпеки дорожнього руху, згідно висновку комплексної судово судово-автотехнічної та фототехнічної експертизи, виразилося в тому, що водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «TOYOTA HAILUX» реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 16.2 Правил дорожнього руху України, який свідчить:

-п. 16.2 «На регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку», що перебуває в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Дії ОСОБА_5 , які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження, кваліфікуються за ч. 2 ст. 286 КК України.

В ході судового розгляду зазначеного кримінального провадження судом допитано обвинуваченого ОСОБА_5 , експерта ОСОБА_7 , досліджено письмові докази, надані прокурором на підтвердження вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також досліджено докази сторони захисту.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав частково та підтвердив, що дійсно порушив Правила дорожнього руху, однак, при цьому, оспорював тяжкість тілесних ушкоджень, спричинених потерпілому ОСОБА_6 внаслідок ДТП.

ОСОБА_5 суду показав, що 07 травня 2020 року приблизно о 09.20 годині він на автомобілі «TOYOTA HAILUX», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить: ТОВ «Оператор ГТС України», де він працює водієм, рухався по пр. Праці в напрямку вул. Космічної в м. Дніпро. Разом з ним в автомобілі перебували ОСОБА_8 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які сиділи на задньому сидінні. Коли він здійснював маневр повороту ліворуч на вул. Космічну на зелений сигнал світлофору, ОСОБА_8 викрикнув: «Дідусь», та в цей момент він побачив як ОСОБА_6 перелетів вздовж капоту керованого ним автомобіля. Зупинившсь, він підійшов до потерпілого, який лежав на проїзній частині, та одразу викликав швидку допомогу та поліцію. До приїзду швидкої він намагався надати потерпілому першу медичну допомогу, шляхом зупинення крові за допомогою медичних засобів, які були в аптечці. Коли приїхала швидка допомога, потерпілий вже прийшов до тями та знаходився в положенні сидячи, в подальшому він допоміг погрузити потерпілого до карети швидкої допомоги.

Також ОСОБА_5 зазначив, що швидкість руху його автомобіля під час здійснення маневру повороту складала не більше 15-20 км/год, при цьому потерпілого він не помітив, оскільки дивився в іншу сторону.

Вказав, що збитки потерпілому відшкодував в повному обсязі, шляхом передання грошових коштів його сину.

Крім того, обвинувачений додав, що він один раз відвідував потерпілого в лікарні, а потім приїздив відвідати останнього вдома, при цьому ОСОБА_6 самостійно пересувався та, навіть, самостійно готував собі їжу.

Не визнає ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, спричинених потерпілому ОСОБА_6 внаслідок ДТП, оскільки останній фактично перебував на лікуванні 11 днів, при цьому на вихідних був вдома, у зв`язку з чим, ОСОБА_5 вважає, що тілесні ушкодження, отримані потерпілим, не є тяжкими.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_7 показала, що вона працює судово-медичним експертом відділу судово-медичної експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР», стаж її роботи складає 8 років.

Нею була проведена судово-медична експертиза потерпілого ОСОБА_6 за результатами якої складено висновок №1298е від 22.05.2020 року.

В ході проведення експертизи у потерпілого ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, із забоєм головного мозку 1-2 ступеня, з лінійним переломом луски правої скроневої кістки, з забійною раною в тім`яно-потиличній області ліворуч, а також у вигляді забійної рани на тильній поверхні лівої кисті, синців на тильній поверхні правої кисті, на задній поверхні в проекції правого променево-зап`ясткового суглобу, на лівій гомілці в середній третині, які згідно висновку судово-медичної експертизи, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Під час проведення вказаної експертизи нею спочатку, в приміщенні КНП «Міська клінічна лікарня № 16» Дніпровської міської ради, був оглянутий потерпілий ОСОБА_6 , а також, безпосередньо в лікарні вона ознайомлювалася з медичною картою потерпілою та всіма медичними документами, зокрема, рентгенівськими знімками та диском із записом досліджень КТ. В подальшому слідчим було направлено їй фотокопії медичної картки ОСОБА_6 на підставі яких вона вже проводила в подальшому судово-медичну експертизу.

Також експерт ОСОБА_7 зазначила, що диск із записом досліджень КТ та рентгенівські знімки потерпілого ОСОБА_6 вона направляла лікарю-рентгенологу для консультації.

При проведенні судово-медичної експертизи вона використовувала методику, передбачену «Правилами судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6.

Крім того, ОСОБА_7 зазначила, що в даній конкретній ситуації, розмежування ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, спричинених потерпілому внаслідок ДТП, є неможливим, оскільки у потерпілого виявлена сумісна тупа травма, яка виникла від одного механізму спричинення, тобто ушкодження, отримані потерпілим відносяться до одного комплексу травм.

Під час підготовчого провадження потерпілим ОСОБА_6 подано до суду клопотання, в якому останній просив призначити ОСОБА_5 покарання, не пов`язане з позбавленням або обмеженням волі та не пов`язане з позбавленням права керувати транспортними засоби, у зв`язку із повним відшкодуванням обвинуваченим завданих йому збитків. У вказаному клопотанні потерпілий також зазначив, що будь-яких претензій матеріального та морального характеру він до обвинуваченого не має.

В подальшому, потерпілий ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою в якій просив судовий розгляд по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 проводити за його відсутності.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження за клопотанням захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 судом постановлено ухвалу про проведення повторної судово-медичної експертизи.

Згідно із висновком експерта № 268 від 06.12.2022 року, складеним за результатами проведення повторної комісійної судової експертизи, з урахуванням представленої медичної документації, результатів комп`ютерної томографії, аналізу наданої судово-медичної документації (висновок експерта № 1298е від 22.05.2020 року), матеріалів кримінального провадження, у ОСОБА_6 комісією експертів були встановлені тілесні ушкодження у вигляді сумісної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, забію головного мозку 1-го ступеню, з субапоневротичною гематомою в лобній ділянці, масивним синцем лівої половини обличчя, забійною раною в лівій тім`яно-потиличній ділянці та множинними саднами м`яких тканин голови; забійної рани на тильній поверхні лівої кисті; синців задньої поверхні правого променево-зап`ясткового суглобу з переходом на тильну поверхню правої кисті; синця по зовнішній поверхні лівої гомілки в середній третині (38 см вгору від підошовної поверхні стоп).

Встановлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді сумісної травми тіла, спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в ділянку тулуба і кінцівок, якими були виступаючі частини рухомого транспортного засобу з послідуючим падінням ОСОБА_6 на дорожнє покриття.

Враховуючи характер та локалізацію встановлених у потерпілого ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, ступень ознак їх розвитку та дані медичної документації, комісія експертів приходить до підсумків, що ушкодження отримані незадовго до первинного надання медичної допомоги в КНП «МКЛ №16» ДМР», тобто термін їх спричинення відповідає даті події, а саме 07.05.2020 року.

За своїм характером встановлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: сумісної травми тіла, відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше як три тижні (21 день).

За даними медичної документації та результатів комп`ютерної томографії головного мозку, у ОСОБА_6 встановлений застарілий косий лінійний перелом правої скроневої кістки, що спричинений від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) з необмеженою контактуючою поверхнею або при ударі об такий (такі).

Встановлений у ОСОБА_6 застарілий косий лінійний перелом правої скроневої кістки, отриманий за тривалий час до дорожньо-транспортної пригоди, тобто до події 07.05.2020 року, що підтверджується рентгенологічними характеристиками країв перелому (краї перелому по зовнішній кістковій пластинці згладжені, по внутрішній кістковій пластинці майже на усьому протязі консолідовані (такі як зрослися)).

Тілесне ушкодження у вигляді перелому скроневої кістки за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

У разі якщо тілесні ушкодження спричинені єдиним механізмом (дорожньо-транспортна пригода, падіння з висоти, тощо) або є складовими отриманої травми, то вони розмежуванню по ступеню тяжкості не підлягають, у всіх інших випадках, при наявності ушкоджень різного ступеня тяжкості, експерт не має права визначити цей ступінь у сукупності за найбільш тяжким ушкодженням.

Після отримання висновку експерта № 268 від 06.12.2022 року судом неодноразово здійснювався виклик потерпілого ОСОБА_6 , який до суду не з`явився, проте, з`явився син останнього - ОСОБА_11 , який повідомив, що його батько в судове засідання з`явитися не може через похилий вік та незадовільний стан здоров`я, більш того, про подію ДТП, що сталася 07.05.2020 року за його участю нічого не пам`ятає.

Також ОСОБА_11 зазначив, що проблеми з пам`яттю у його батька почалися досить давно, приблизно після досягнення останнім 60-річного віку. При цьому, ОСОБА_11 підтвердив наявність у його батька ОСОБА_6 застарілої травми голови, яку останній отримав працюючи в шахті внаслідок аварії. Про вказану травму він повідомляв слідчому під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 .

Після допиту обвинуваченого, експерта, дослідження письмових доказів сторони обвинувачення та сторони захисту, отримання висновку експерта № 268 від 06.12.2022 року, складеного за результатами проведення повторної комісійної судової експертизи, у судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 надав постанову про відмову від обвинувачення.

В обґрунтування такого рішення посилався на те, що за результатами проведення повторної судово-медичної експертизи встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 07.05.2020 року, пішоходу ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної травми тіла, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше як три тижні (21 день).

Відповідно до ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесне ушкодження утворює склад злочину у разі спричинення тілесного ушкодження середньої тяжкості або тяжкого, або якщо такі дії спричинили загибель особи (осіб).

Таким чином, прокурор вважає, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України не підтверджується.

Отже, прокурор дійшов висновку, що кримінальне провадження, внесене 07 травня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000923 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підлягає закриттю відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 на підставі п. 2 ч. 2 ст. 284 КК України та вважав, що у діях його підзахисного відсутній склад інкримінованого злочину.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника, вважав за необхідне закрити кримінальне провадження відносно нього на підставі п. 2 ч. 2 ст. 284 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 до суду не з`явився з огляду на його похилий вік та стан здоров`я.

Втім прокурором ОСОБА_3 надано розписку, з якої слідує, що потерпілий ОСОБА_6 постанову прокурора про відмову від обвинувачення отримав та згоден з нею в повному обсязі, що свідчить про те, що потерпілий ОСОБА_6 не виявив бажання підтримувати обвинувачення по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши доводи прокурора ОСОБА_3 , суд приходить до наступних висновків.

Положеннями ч. 1 ст. 340 КПК України передбачено, що якщо в результаті судового розгляду прокурор дійде переконання, що пред`явлене особі обвинувачення не підтверджується, він після виконання вимог статті 341 цього Кодексу повинен відмовитися від підтримання державного обвинувачення і викласти мотиви відмови у своїй постанові, яка долучається до матеріалів кримінального провадження. Копія постанови надається обвинуваченому, його захиснику, потерпілому, його представнику та законним представникам, а також представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ст. 372 КПК України при прийняті такого рішення, суд має зазначити в ухвалі формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, яке інкримінувалося обвинуваченому, суть питання, що вирішується ухвалою, встановлені судом обставини щодо наявності передбачених законом підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, а також мотиви, з яких суд виходив при постановленні свого рішення.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи те, що прокурор ОСОБА_3 відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні, внесеному 07 травня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000923 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а потерпілий ОСОБА_6 не виявив бажання підтримувати обвинувачення по зазначеному кримінальному провадженню, суд вважає за необхідне вказане кримінальне провадження закрити відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Під час досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження застосовані заходи забезпечення кримінального провадження.

Так відповідно до ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2020 року на транспортний засіб - автомобіль «TOYOTA HILUX» реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , накладено арешт, шляхом заборони відчуження розпорядження та користування.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2021 року скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2020 року на транспортний засіб - автомобіль «TOYOTA HILUX» реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , в частині заборони користування зазначеним майном.

Отже, вирішуючи питання щодо скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Таким чином, зважаючи на наведені вимоги кримінального процесуального закону, суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2020 року на транспортний засіб - автомобіль «TOYOTA HILUX» реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , в частині заборони відчуження та розпорядження зазначеним майном.

Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

-відеодиск «CD-R Verbatim», який зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000923 необхідно зберігати в матеріалах вказаного кримінального провадження;

-автомобіль марки «TOYOTA HILUX», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на зберігання власнику вказаного транспортного засобу - ТОВ «Оператор ГТС України» необхідно вважати повернутим.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 285, 286, 288, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження, внесене 07 травня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000923 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-відеодиск «CD-R Verbatim», який зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000923 зберігати в матеріалах вказаного кримінального провадження;

-автомобіль марки «TOYOTA HILUX», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на зберігання власнику вказаного транспортного засобу - ТОВ «Оператор ГТС України» необхідно вважати повернутим.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2020 року по справі № 932/5290/20 (провадження № 1-кс/932/2795/20), на транспортний засіб - автомобіль «TOYOTA HILUX» реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 в частині заборони відчуження та розпорядження зазначеним майном скасувати.

Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 16 годині 00 хвилин 17 березня 2023 року.

Суддя: ОСОБА_1