Провадження №1-кп/127/726/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в режимі відео конференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000257, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 серпня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадження Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали кримінального провадження №0000257, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявила суду клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке мотивувала тим, що підставою для продовження вказаного запобіжного заходу є наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень. Соціально стримуючі фактори відсутні, а саме: ОСОБА_6 неодружений, відсутнє місце роботи, а відтак - і законного джерела заробітку він не має. Наведене вказує на те, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
- ОСОБА_6 може переховуватися від суду, усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує;
- ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків;
- може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може вчинити інші кримінальні правопорушення.
Викладене свідчить про наявність достатніх підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неможливість запобігання вказаним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, оскільки вони не забезпечать його належну процесуальну поведінку та виконання ним покладених на нього обов`язків, а також запобігання вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, під час кримінального провадження. На думку прокурора, викладене свідчить про наявність достатніх підстав для застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість запобігання вказаним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, оскільки вони не забезпечать його належну процесуальну поведінку та забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, а також запобігання вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України під час кримінального провадження.
Обвинувачений не заперечив проти продовження йому запобіжного заходу.
Представник потерпілого підтримав клопотання прокурора.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 враховуючу думку свого підзахисного, щодо клопотання прокурора поклався на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступного.
Вирішуючи питання щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу, суд приймає до уваги, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05 вересня 2022 року обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали обвинувального акта суд вважає, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят діб, у зв`язку з тим, що він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів.
При цьому суд, враховує вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, зокрема, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що недостатній для запобіганню ризикам та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Суд вважає, що встановлені під час розгляду клопотання обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому переконується в доцільності продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Крім того, судом врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя/суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом.
Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що застава може бути застосована до особи, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У таких випадках її розмір підлягає визначенню в ухвалі суду. Слідчому судді, суду слід зважати, що визначені у ч. 5 ст. 182 КПК чіткі розміри застави дають можливість досягти мети запобіжного заходу без обмеження права на свободу та особисту недоторканність. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень, що сприяє виконанню завдань кримінального провадження. Суду необхідно враховувати майновий стан підозрюваного, обвинуваченого та не допускати встановлення такого розміру застави як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави ((абз.2-4 п.16 Листа ВССУ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України»).
Згідно п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи викладене, майновий стан обвинуваченого суд вважає, що з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу ОСОБА_6 необхідно визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 196, 314-316, 334, 369, 370, 372 КПК України, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб.

Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою діє з 28 жовтня 2022 року по 26 грудня 2022 року включно.

Визначити заставу в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 52 000 грн. (п`ятдесят дві тисячі гривень). У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- прибувати на виклики суду за першою вимогою;
- не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватись від спілкування з особами, які являються свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

Виконання ухвали суду доручити прокурору ОСОБА_3 та начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань ( №1)».

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду впродовж 5 днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя: