Справа № 747/264/22
Провадження № 1-кп/747/43/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2022 року смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка кримінальне провадження № 0000093 від 05 вересня 2022 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Поділ Срібнянського району Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , такого, що не працює, українця, громадянина України, раніше не судимого в силу ст 89 КК України, -

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2022 року близько 06-ї год ОСОБА_3 , перебуваючи на подвір`ї господарства ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел на погрозу вбивством, усвідомлюючи, що висловлена ним погроза здатна викликати у потерпілої побоювання за своє життя у зв`язку з можливістю її реалізації, взявши на території господарства металевий совок, замахнувся ним в напрямку потерпілої, при цьому неодноразово висловлювався на її адресу словесну погрозу вбивством, яка була сприйнята потерпілою як реальна та дійсна погроза своєму життю. З метою захисту та запобігання здійснення своєї погрози потерпіла ОСОБА_5 забігла до приміщення літньої кухні та закрилась там, при цьому ОСОБА_3 , продовжуючи висловлювати погрози вбивством, спробував туди проникнути, пошкодивши вікно металевим совком. У подальшому протиправні дії ОСОБА_3 були припинені родичами потерпілої, яких вона попросила про допомогу по телефону.

Своїми діями ОСОБА_3 викликав у потерпілої ОСОБА_5 реальні підстави побоюватися здійснення вищевказаної погрози вбивством, оскільки він вів себе агресивно та непередбачувано, неодноразово висловлював на її адресу словесну погрозу вбивством, погрожуючи металевим предметом, який тримав в руках, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст 129 КК України.

В ході досудового розслідування 25 жовтня 2022 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 укладена угода про примирення, яка містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 129 КК України, в якій вказано, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінального правопорушення, з потерпілою примирилися, претензії з її боку відсутні. У цій угоді про примирення також вказано узгоджене потерпілою та обвинуваченим покарання за вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 129 КК України із застосуванням ст 69 КК України у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт, а також згода сторін на його призначення та наслідки укладення і затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 просив затвердити угоду між ним та потерпілою, вказав, що наслідки укладення угоди та її невиконання йому зрозумілі, наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди йому зрозумілі. Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення, вказала, що претензій матеріального характеру до ОСОБА_3 не має, наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди їй зрозумілі. Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення, зазначив, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК та КК України, узгоджена між сторонами міра покарання із застосуванням ст 69 КК України відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Підстави для відмови у затвердження даної угоди відсутні.

Заслухавши сторони угоди, думку прокурора, перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства та роз`яснивши сторонам угоди про примирення наслідки її затвердження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу. За правилами ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим. Угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд зазначає, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого вина обвинуваченого ОСОБА_3 визнається доведеною ч.1 ст. 129 КК України згідно положень ч.1 ст 477 КПК України відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення. У підготовчому судовому засіданні перед ухваленням рішення про затвердження угоди про примирення судом у обвинуваченого з`ясовано питання, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, та обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим, зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст 473 КПК, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Крім того, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час підготовчого судового засідання з`ясував у потерпілої ОСОБА_5 , чи цілком вона розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст 473 КПК України. Суд, шляхом опитування обвинуваченого, потерпілої у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч. 6 ст. 474 КПК України, переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Отже, угода про примирення, яка укладена 25 жовтня 2022 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 , відповідає вимогам КПК України та КК України та є всі підстави для її затвердження та винесення вироку, так як підстав для відмови у затвердженні угоди, які передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, судом під час підготовчого судового засідання не встановлено.

За змістом ч. 2 ст. 475 КПК України вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті. Частиною 5 ст. 65 КК України встановлено, що у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди. Аналогічне положення міститься у ч. 1 ст. 475 КПК України.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_3 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, не працює, не є інвалідом, негативні характеризуючі ознаки відсутні, свою вину у скоєному визнав повністю, матеріальні збитки потерпілій не завдані. Обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне усунення заподіяної шкоди попросив у потерпілої вибачення. Обставин, що обтяжують покарання у відповідності до ст 67 КК України судом не встановлено. За встановлених в підготовчому судовому засіданні обставинах суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст 129 КК України повністю доведена, суд вважає, що узгоджена сторонами угоди міра покарання, яка визначена у більш м`якому виді покарання із застосуванням положень ч.1 ст 69 КК України, а саме 200 годин громадських робіт є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, рішення про цивільний позов; рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації; рішення про відшкодування процесуальних витрат; рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження. Цивільний позов у справі не заявлявся. Долю речового доказу вирішити у відповідності до ст 100 КПК України. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 376, 468-476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 25 жовтня 2022 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000093 від 05 вересня 2022 року за ч. 1 ст. 129 КК України.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст 129 КК України, і призначити йому покарання за даною статтею із застосуванням ч.1 ст 69 КК України у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Речовий доказ у кримінальному провадженні металевий совок загальною довжиною 40 см та вагою 1, 5 кг залишити у користуванні потерпілої.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

У разі невиконання угоди про примирення потерпіла має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Талалаївський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених частиною 3 статтею 394 КПК України, а саме: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1