УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2023 Справа №607/2957/23

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження за №0000023 від 18.01.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190 КК України, звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що ОСОБА_4 увійшовши в довіру до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 шляхом шахрайства заволодів транспортними засобами, а саме мікроавтобусом марки «Volkswagen LT28» д.н.з. НОМЕР_1 , трактором колісним марки «Т-150» д.н.з. НОМЕР_2 , причіпом д.н.з. НОМЕР_3 та навантажувачем телескопічним «Manitoumlt-940» д.н.з. НОМЕР_4 загальна вартість яких становить близько 400 000 гривень.

Допитаний в ході кримінального провадження №0000023 ОСОБА_5 показав, що в 2020 році познайомився із ОСОБА_7 , який в ході розмови повідомив йому, що займається підприємницькою діяльністю, і взнавши, що ОСОБА_5 є власником сільськогосподарської техніки переконав його надати йому у тимчасове користування мікроавтобус марки «Volkswagen LT28» д.н.з. НОМЕР_1 , трактор колісний марки «Т-150» д.н.з. НОМЕР_2 , причіп д.н.з. НОМЕР_3 , навантажувач телескопічний «Manitoumlt-940» д.н.з. НОМЕР_4 та сідловий тягач МАЗ модель 543208-020 д.н.з. НОМЕР_5 . В подальшому ОСОБА_4 без згоди ОСОБА_5 незаконно передав в користування ОСОБА_8 навантажувач телескопічний «Manitoumlt-940» д.н.з. НОМЕР_4 , який на вказаному навантажувачу вчинив дорожньо-транспортну пригоду неподалік с. Росохуватець, Підволочиського району, а причіп SDC моделі TR-28 з д.н.з. НОМЕР_3 , без згоди ОСОБА_5 був незаконно відчужений ОСОБА_9 , жителю Вінницької області, який після переоформлення отримав новий номерний знак НОМЕР_6 . Встановлено, що юридичним власником сідлового тягача торгової марки МАЗ моделі 543208-020 д.н.з. НОМЕР_5 являється ОСОБА_5 згідно реєстраційної картки ТЗ.

З метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження виникла необхідність у накладанні арешту на сідловий тягач МАЗ модель 543208-020 д.н.з. НОМЕР_5 , який згідно реєстраційної картки належить ОСОБА_5 та який являється предметом кримінального правопорушення.

Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує, просить задовольнити. Окрім того вказав, що вказане майно постановою слідчого визнано речовим доказом. Метою арешту є збереження речових доказів.

З урахуванням вимог ч.1 ст.172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути подане клопотання про арешт майна у відсутності прокурора.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приковування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як вбачається із змісту клопотання, метою накладення арешту є збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, однак на думку слідчого судді прокурором не доведено, що вказане у клопотанні майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а відтак існує ризик приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Окрім того, будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (ч. 2 ст. 113 цього Кодексу).

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України відомості про вказане правопорушення були внесені 18.01.2021.

Відповідно до ч.2 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину. Відповідно до класифікації кримінальних правопорушень за ст.12 КК України ч.2 ст. 190 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Однак до матеріалів клопотання не було долучено доказів щодо продовження строків досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, чи про зупинення кримінального провадження та про відновлення кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання подане поза межами строків досудового розслідування, а також прокурором не доведено необхідності такого арешту, тому приходить до висновку про необґрунтованість поданого клопотання та відсутність підстав для його задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 167, 170, 172-173, 219 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 18.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, про арешт майна відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського

міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1