ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2023 Справа №607/13407/22 Провадження №1-кп/607/331/2023 м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м.Тернополі кримінальне провадження №0000171, дані про яке 22.09.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Івачів Горішній Тернопільського району Тернопільської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст.28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню. Згідно з п.п.3, 14 ч.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017, № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім?ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім?єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашне насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров?ю особи.

ОСОБА_5 протягом 2022 року, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_8 , що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя останньої, за наступних обставин.

Так, згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.04.2022 за №607/4227/22, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме 20.08.2021 близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_5 вчинив насильство в сім`ї відносно своєї дружини - ОСОБА_8 , при якому ображав останню, принижував, висловлювався нецензурними словами на підвищених тонах, словесного погрожував застосувати фізичну силу.

Також, згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.07.2022 за №607/9480/22, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а саме 24.07.2022 близько 16 год. 10 хв. ОСОБА_5 вчинив насильство в сім`ї відносно своєї дружини - ОСОБА_8 психологічного та фізичного характеру, ображав нецензурною лайкою, чинив психологічний та моральний тиск, погрожував застосуванням фізичної розправи.

Крім цього, ОСОБА_5 , продовжуючи свої умисні, протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань своїй дружині - ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства відносно останньої, 22.09.2022 близько 14 год. 30 хв., перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , безпідставно розпочав словесний конфлікт зі своєю дружиною - ОСОБА_8 , в ході якого почав говорити на підвищених тонах, виражався нецензурною лексикою, принижував честь та гідність, висловлював погрози застосування фізичної сили.

Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_8 завдано психологічних страждань, що призвело до розладів її здоров`я та погіршення якості життя, що виразилось у втраті повноцінного сну та відпочинку, втраті самооцінки та позитивних емоцій, зростання емоційної напруженості, підвищення рівня тривоги та негативних переживаннях.

За таких обставин, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, тобто у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України не визнав. Показав, що на протязі тривалого часу він зі своєю дружиною ОСОБА_8 перебуває у неприязних відносинах. Крім того обвинувачений зазначив, що дійсно на протязі 2022 року, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово висловлювався на адресу ОСОБА_8 нецензурною лайкою, у зв`язку з чим остання викликала працівників поліції, які складали щодо нього протоколи про адміністративні правопорушення. Вважає свої дії правомірними та в подальшому змінювати свою поведінку не бажає, посилаючись на те, що таким чином мститься своїй дружині за її зради. Також просив врахувати, що потерпіла постійно провокує його, створюючи перешкоди у користуванні належним йому домоволодінням.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини в пред`явленому обвинуваченні, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України при викладених у обвинувальному акті обставинах в повному обсязі підтверджується сукупністю досліджених безпосередньо судом доказів.

Так, допитана потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердила зазначені в обвинувальному акті обставини та показала, що дійсно на протязі 2022 року, в тому числі 27.03.2022, 24.07.2022 та 22.09.2022, її чоловік ОСОБА_5 вчиняв щодо неї домашнє насильство психологічного характеру, що виражалося у висловлюванні нецензурною лайкою на її адресу, погрозах застосування фізичної сили, образах, написах лайливого змісту на стінах помешкання за місцем спільного проживання, приниженні її честі та гідності, у зв`язку з чим вона неодноразово викликала працівників поліції. Також потерпіла показала, що ОСОБА_5 постійно звинувачує її у зраді. Просила врахувати, що після реєстрації даного кримінального провадження її чоловік ОСОБА_5 й надалі продовжує вчиняти щодо неї домашнє насильство, що призводить до психологічних страждан6ь та погіршення якості її життя.

Суд враховує, що показання потерпілої є послідовними, логічними, переконливими, не мають істотних суперечностей, які б давали підстави для сумнівів, а також узгоджуються з іншими доказами у даному кримінальному провадженні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що його батько ОСОБА_5 на протязі тривалого часу зловживає алкогольними напоями та, перебуваючи у нетверезому стані провокує з його матір`ю ОСОБА_8 конфлікти, під час яких ображає, погрожує, залишає на стінах помешкання за місцем їх спільного проживання образливі написи, принижує честь та гідність останньої, а також висловлюється на її адресу нецензурною лайкою. Щодо події, яка мала місце 22.09.2022 близько 14 год. 30 хв. свідок показав, що його батько ОСОБА_5 в черговий раз вчинив щодо його матері ОСОБА_8 домашнє насильство психологічного характеру, у зв`язку з чим остання викликала працівників поліції.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 поліцейський сектору реагування патрульної поліції ВП №1 (м.Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області показав, що 22.09.2022 під час патрулювання надійшов виклик про домашнє насильство за адресою: АДРЕСА_1 . Прибувши за вказаною адресою він з напарником виявили заявницю ОСОБА_8 , яка повідомила, що її чоловік ОСОБА_5 того ж дня близько 14 год. 30 хв. за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив щодо неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме: виражався на її адресу нецензурною лайкою, принижував честь та гідність та виловлював погрози застосування фізичної сили. Свідок також показав, що, не дивлячись на присутність у помешканні працівників поліції, ОСОБА_5 й надалі продовжував висловлюватися нецензурними словами на адресу своєї дружини ОСОБА_8 . Крім того, зазначив, що у приміщенні будинку за вказаною адресою, а саме на стіні в кухні містилися нецензурні написи, адресовані ОСОБА_8 , які за твердженням ОСОБА_5 були залишені ним. Оскільки ОСОБА_5 вже неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо своєї дружини ОСОБА_8 , ними було доставлено ОСОБА_5 до відділення поліції та в подальшому передано слідчому.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 - поліцейський сектору реагування патрульної поліції ВП №1 (м.Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, показав, що 22.09.2022 близько 15-ої год. на службовий планшет поліцейських надійшло повідомлення від ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про вчинення її чоловіком ОСОБА_5 щодо неї домашнього насильства психологічного характеру. Приїхавши за вказаною адресою, він з напарником виявили заявницю ОСОБА_8 , яка повідомила, що її чоловік ОСОБА_5 того ж дня близько 14 год. 30 хв. за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив щодо неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме: виражався на її адресу нецензурною лайкою, принижував честь та гідність та виловлював погрози застосування фізичної сили. Ствердив, що у присутності працівників поліції ОСОБА_5 , який перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, також ображав ОСОБА_8 та виражався на її адресу нецензурною лайкою. В подальшому було прийнято рішення про доставлення ОСОБА_5 у відділення поліції.

Крім вищезазначених показів допитаних судом потерпілої та свідків, винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 також підтверджується дослідженими та проаналізованими судом в судовому засіданні доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:

- витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000171 від 22.09.2022, згідно якого 22.09.2022 на лінію «102» звернулася ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із повідомленням про те, що її чоловік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняє щодо неї психологічне насильство в сім`ї, погрожує фізичною розправою, ображає нецензурними словами, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя;

- електронним рапортом помічника чергового ВП №1 (м.Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_12 від 22.09.2022, згідно якого 22.09.2022 о 15 год. 14 хв. зі служби «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що за місцем спільного проживання чоловік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , систематично, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчиняє домашнє насильство. Виїздом працівників поліції за вказаною адресою було встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 , вчиняє щодо своєї дружини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство, а саме: ображає нецензурними словами та погрожує;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення або таке, що готується від 22.09.2022, згідно якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, систематично вчиняє психологічне насильство щодо ОСОБА_8 , що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості її життя;

- протоколом огляду речей від 23.09.2022 із доданим до нього паперовим конвертом Національної поліції України, та таблицею ілюстрацій, згідно яких заступником начальника СВ ВП №1 (м.Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_13 у приміщенні службового кабінету №23 СВ ВП №1 (м.Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області 23.09.2022 з 17 год. 40 хв. до 18 год. 20 хв. було оглянуто паперовий конверт прямокутної форми коричневого кольору, у якому знаходився лист паперу прямокутної форми розміру А4, на якому розміщені два фотознімки, на яких зафіксовано рукописний текст на стіні та на столі, який залишений кульковою ручкою;

- постановою заступника СВ ВП №1 (м.Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_13 від 22.09.2022 про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні двох фотознімків із написами на стіні, які постановлено зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- копією постанови судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.07.2022 у справі №607/9480/22 про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.;

- копією постанови судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.04.2022 у справі №607/4227/22 про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.;

Надаючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

Крім того, жоден із досліджених судом доказів учасниками кримінального провадження не оспорюється і під сумнів не ставиться.

Показання обвинуваченого, в яких він заперечує свою вину у вчиненні домашнього насильства щодо своєї дружини ОСОБА_8 при викладених в обвинувальному акті обставинах, суд розцінює як спробу уникнути відповідальності за вчинене, оскільки такі показання обвинуваченого в достатній мірі спростовується дослідженими та ретельно проаналізованими судом доказами, що узгоджуються між собою і не викликають у суду сумнівів.

Посилання обвинуваченого на те, що на причиною конфліктів з дружиною є її постійні провокації та створення перешкод у користуванні належним йому домоволодінням не може вважатися умовою та/або наслідком виключення відповідальності за вчинене діяння, яке інкримінується обвинуваченому.

Суд також вважає хибними висловлені захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_7 твердження про відсутність доказів систематичності діянь обвинуваченого, оскільки факт вчинення обвинуваченим домашнього насильства в сім`ї 20.08.2021 та 24.07.2022, за які він був притягнутий до адміністративної відповідальності, та 22.09.2022 оцінюється судом, як доведена систематичність вчинення протиправних дій обвинуваченого, пов`язаних з домашнім насильством, позаяк всі вчинені діяння були тотожними та об`єднані спільним умислом.

Надаючи оцінку твердженням захисника про наявність підстав для виправдання обвинуваченого через недоведеність заподіяння психологічних страждань потерпілій та погіршення якості її життя, суд враховує наступне.

Виходячи із змісту диспозиції ст.126-1 КК України, суд вважає, що інкриміновані обвинуваченому у даному кримінальному провадженні наслідки домашнього насильства у виді психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, як обов`язкова складова об`єктивної сторони злочину, є оціночним поняттям, яке характеризується комплексом встановлених судом обставин, які свідчать про відповідний стан потерпілої особи від дій, що кваліфікуються як домашнє насильство.

Тому, відсутність документів, висновків експертиз, виписок з медичних документів, як доказів заподіяння шкоди, яка в даному випадку визначена як фізичні психологічні страждань та погіршення якості життя потерпілої, на що звернув увагу захисник у своєму виступі в судових дебатах, не свідчить про відсутність в діях обвинуваченого складу інкримінованого злочину і не впливає на доведеність його винуватості.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що підстав для сумніву в правильності оцінки зібраних досудовим слідством та досліджених судом доказів щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні дій, які кваліфікуються як домашнє насильство, у суду немає.

Таким чином, суд повно і всебічно розглянувши кримінальне провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, у тому числі перевіривши і оцінивши доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про його невинуватість, вважає, що фактичні обставини в кримінальному провадженні встановлені у спосіб, визначений кримінальним процесуальним законом, та винуватість останнього у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, є доведеною та кваліфікує його дії за ст.126-1 КК України, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд виходить із того, що відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням наведених положень законодавства, при призначенні покарання суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно вимог ст.ст.66, 67 КК України, судом не встановлено.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, за місцем проживання характеризується позитивно, є особою пенсійного віку, а також те, що він не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога.

Поряд з цим, суд враховує і поведінку обвинуваченого під час судового розгляду даного кримінального провадження та його ставлення до вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, а саме відсутність щирого каяття з приводу скоєного, небажання в подальшому виправитись, а також стійка переконливість щодо правильності своїх дій та вчинків у відношенні до потерпілої.

З огляду на викладене, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, обставин вчинення кримінального правопорушення, його наслідків та враховуючи відсутність пом`якшуючих покарання обставин, а також те, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді арешту на строк, передбачений санкцією ст.126-1 КК України.

Обмежень, щодо можливості застосування покарання у виді арешту, встановлених в ч.3 ст.60 КК України судом, не встановлено.

Підстав для застосування ст.69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд не вбачає, у зв`язку з відсутністю передумов за яких, норми, передбачені даною статтею можуть бути застосовані.

При цьому, суд констатує відсутність правових підстав для застосування щодо обвинуваченого інших видів покарань, передбачених санкцією ст.126-1 КК України, у виді громадських робіт та обмеження волі, з огляду на те, що ОСОБА_5 досяг пенсійного віку, а отже є особою, якій відповідно до ч.3 ст.56 та ч.3 ст.61 КК України не можуть бути призначені громадські роботи чи обмеження волі.

Також суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_5 найсуворішого виду покарання, передбаченого санкцією ст.126-1 КК України у виді позбавлення волі, оскільки в силу вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Отже, покарання у виді арешту, на думку суду, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципам гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся, щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід не застосовувався, процесуальні витрати відсутні.

Крім того, враховуючи, що на даний час у цьому кримінальному провадженні відсутні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, суд не вбачає підстав для прийняття рішення про застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання даним вироком законної сили.

Долю речового доказу слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України і призначити йому покарання у виді - 2 (двох) місяців арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Речові докази: документи два фотознімки, які згідно постанови слідчого від 22.09.2022 визнано доказами у кримінальному провадженні №0000171 від 22.09.2022 та зберігаються при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили залишити при матеріалах цього кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_1