УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Шпола Черкаської обл., громадянки України, українки, з вищою освітою, не заміжня, працює на посаді першого заступника голови правління АТ «Київгаз», зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у кримінальному провадженні № 0000555, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.06.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000555, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.06.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрювану ОСОБА_5 , а саме: повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000555 від 21.06.2020 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.06.2020 о 09 год. 59 хв. в буд. АДРЕСА_2 відбувся витік газу та вибух газоповітряної суміші, подальше руйнування та обвал конструкцій житлового багатоповерхового будинку, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді загибелі 5 (п`ятьох) людей, а саме, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , травмування 3 (трьох) осіб, а саме, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та пошкодження 40 (сорока) квартир мешканців 6-го під`їзду вказаного будинку з втратою ними житла, а також пошкодження поруч припаркованих автомобілів, чим всього потерпілим спричинено майнової шкоди в особливо великих розмірах на загальну суму 53 734 185, 60 грн.

Подальшим розслідуванням встановлено, що вказане стало можливе через допущені внаслідок неналежного виконання своїх обов`язків службовими особами АТ «Київгаз», в тому числі: першим заступником голови правління ОСОБА_5 , начальником служби охорони праці ОСОБА_6 , головним інженером Управління експлуатації газового господарства №3 ОСОБА_7 , головним інженером Управління експлуатації газового господарства №1 ОСОБА_8 , головним інженером Управління експлуатації газового господарства №2 ОСОБА_9 , начальником виробничого відділу, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та іншими особами, причетність яких на даний час перевіряється, порушення вимог нормативно-правових актів, а саме п. 4 розділу 8 глави Х «Кодексу газорозподільних систем», п. 11 «Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт», вимог ст. 13 Закону України «Про охорону праці», п. 8.12 розділу 8 «Правил безпеки систем газопостачання», п. 4.7 розділ 4, п. 9.3 розділу 9 Державних будівельних норм України 2.5-20:2018, порушення правил безпеки під час організації та проведення АТ «Київгаз» робіт з підвищеною небезпекою (неякісне розроблення технологічних інструкцій підприємства, використання неналежного газового обладнання, виготовленого кустарним способом та ін.), а саме, при знятті лічильників газу для повірки у населення.

Також прокурор в своєму клопотанні зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким; тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у вчиненні цього злочину, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, що вказує на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, не застосування до підозрюваної ОСОБА_5 жодного запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, водночас просив не задовольняти його в частині покладення на ОСОБА_5 обов`язку здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, оскільки прокурором недоведено ризик переховування підозрюваної.

Підозрювана ОСОБА_5 підтримала позицію захисника.

Слідчий суддя, заслухавши доводи учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, слідчим суддею в судовому засіданні встановлено та матеріалами клопотання підтверджено, що СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000555 від 21.06.2020 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

26.04.2021 повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

27.04.2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 24.06.2021 включно.

17.06.2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000555 від 21.06.2020 до чотирьох місяців, тобто по 26.08.2021.

22.06.2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва продовжено строк дії покладених обов`язків на підозрювану ОСОБА_5 строком до 19.08.2021.

09.08.2021 визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, у відповідності до вимог ст. 290 КПК України, підозрюваній ОСОБА_5 у кримінальному провадженні та її захисникам повідомлено про завершення досудового розслідування, відкриття матеріалів кримінального провадження та надано (забезпечено) повний доступ до них (35 томів кримінального провадження, аудіо/відео матеріалів, речових доказів).

13.08.2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва продовжено строк дії покладених обов`язків, а саме: повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України у зв`язку з обранням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваній ОСОБА_5 строком на 58 діб, тобто до 11.10.2021.

05.10.2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва підозрюваній ОСОБА_5 продовжено строк дії покладених обов`язків на 60 діб, тобто до 03.12.2021.

Водночас, на момент звернення до суду з даним клопотанням сторона захисту не здійснила ознайомлення з усіма матеріалами кримінального провадження, у зв`язку з чим не виконано вимоги ст. 290 КПК України.

Таким чином, направлення обвинувального акту до суду є неможливим без надання доступу підозрюваній та її захисникам доступу до матеріалів досудового розслідування і достатнього часу для ознайомлення з цими матеріалами.

Строк дії покладених на підозрювану ОСОБА_5 обов`язків у зв`язку з обранням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання закінчується 03.12.2021, водночас через особливу складність кримінального провадження, значну кількість підозрюваних та їх захисників, численну кількість потерпілих у провадженні, а також враховуючи великий обсяг матеріалів кримінального провадження, що потребує значного часу для ознайомлення, завершити ознайомлення підозрюваних та їх захисників, потерпілих та їх представників з матеріалами досудового розслідування, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, скерувати його до суду та у визначений ст. 314 КПК України строк провести підготовче судове засідання неможливо.

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 , та причетність підозрюваної до вчинення кримінального правопорушення підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема, висновком судових експертів Київського НДЕКЦ МВС України № 14-282/11-1/442/17-2/130 від 13.11.2020; висновком експертизи технічних умов на продукцію, механізми, устаткування № 80.2-2418.20 від 02.10.2020 ДП Київський експертно-технічний центр Держпраці; висновком судової будівельно-технічної експертизи № 24/250 від 29.01.2021; висновком судової оціночно-будівельної експертизи №24/233 від 28.08.2020; висновками судово-медичних досліджень виявлених трупів ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та судово-медичних експертиз ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 ; висновком судової почеркознавчої експертизи № СЕ-19/111-21/17286-ПЧ від 08.07.2021; протоколом огляду місця події від 21.06.2020; протоколами допитів потерпілих мешканців буд. АДРЕСА_2 , зокрема, ОСОБА_16 від 24.06.2020; протоколами допитів свідків, зокрема ОСОБА_19 від 21.06.2020; вилученою Технологічною інструкцією № 89 «Про порядок робіт з заміни газових лічильників при проведенні повірки», затвердженої наказом АТ «Київгаз» №202 від 15.08.2019; вилученим Положенням про організацію робіт пов`язаних з проведенням періодичної та позачергової повірки, ремонту та експертизи побутових лічильників газу», затвердженого наказом ПАТ «Київгаз» № 457 від 06.07.2017; отриманим відеозаписом з гіпермаркету «Епіцентр», яким зафіксовано обставини вибуху 21.06.2020 газоповітряної суміші в буд. 1/5 по вул. С. Крушельницької в м. Києві; вилученими в ході проведення тимчасового доступу документами АТ «Київгаз», а саме, копії статуту товариства, посадових та робочих інструкцій, наказів про призначення на посади, положення про філії, служби; вилученою документацією в ході проведених обшуків, зокрема, актом № 1147/17 про демонтаж засобу вимірювальної техніки в кв. АДРЕСА_3 від 11.06.2020; вилученими речовими доказами у справі з місця події, іншими матеріалами вказаного кримінального провадження в їх сукупності.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, яким закінчується судове провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Разом з тим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованих їй злочинів, правильність кваліфікації її дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 могла вчинити інкриміноване їй правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 272 КК України.

З огляду на зазначене та враховуючи матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність у діях підозрюваної ОСОБА_5 ознак інкримінованого злочину.

Крім того, обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення встановлена слідчими суддями в ухвалі Шевченківського районного суду міста Києва від 27.04.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а також в подальшому в ухвалах слідчих суддів під час продовження дії покладених на підозрювану обов`язків.

Водночас, при розгляді клопотання та вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя повинен переконатися, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати або з`явились нові ризики, які виправдовують застосування такого запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про продовження існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відзначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Так, аналізуючи зазначені слідчим та прокурором ризики, слідчий суддя враховує, що згідно ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05.10.2021 ризиками неналежної процесуальної поведінки підозрюваного визнано можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, слідчий суддя вважає, що підозрювана ОСОБА_5 , будучи обізнаною, що за кримінальне правопорушення, вчинення яке їй інкримінується, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, а тому дійшов висновку про наявність достатніх підстав для продовження застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Водночас, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «W. проти Швейцарії» небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Так, слідчий суддя враховує вік підозрюваної, стан її здоров`я, майновий та сімейний стан, соціальні зв`язки, ступінь тяжкості інкримінованого їй кримінального правопорушення, а також інші обставини, що характеризують її особу та спосіб життя.

Крім того, враховуючи конкретні обставини справи, слідчий суддя вважає також доведеним існування ризиків знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Продовжуючи строк дії покладених на підозрюваного обов`язків, слідчий суддя виходить із необхідності уникнення ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної, з огляду на те, що на даний час триває ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування, а також бере до уваги її вік та стан здоров`я, матеріальний стан, міцність його соціальних зв`язків, а також ступінь тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що вищезазначені обставини є достатніми для продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_5 , а тому клопотання підлягає задоволенню.

Також слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити підозрюваній, що у разі невиконання обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176-178, 193, 194, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000555, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.06.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України - задовольнити.

Продовжити на 60 діб, тобто до 28.01.2022, строк дії обов`язків, покладених на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1