Дата документу 08.11.2022 Справа№ 324/2133/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №324/2133/18 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/247/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізький апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чаплине Васильківського району Дніпропетровської області, громадянина України, без освіти, який офіційно не працевлаштований, неодружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-12 червня 2020 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор».

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від18 травня 2021року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115,ч.2ст.15,п.1ч.2ст.115 КК України, та призначено йому покарання:
- за ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років;
- за ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України у виді позбавлення волі строком на10 (десять) років.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 27 серпня 2018 року, тобто з моменту фактичного затримання.
Відповідно до ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_6 в строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 27 серпня 2018 року по 18 травня 2021 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 24638,82 грн.
Вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 12 червня 2020 року, яким ОСОБА_6 засуджений за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки постановлено виконувати самостійно.
Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи, винуватість обвинуваченого, кваліфікацію його дій, просить вищевказаний вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочинів та особі обвинуваченого через м`якість призначеного покарання. Постановити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі строком на 15 років; за ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 років. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 15років.

Вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 12 червня 2020 року виконувати самостійно.

У решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_6 під час досудового розслідування та судового розгляду винність у вчиненні кримінальних правопорушень не визнавав з метою ухилення від кримінальної відповідальності та з метою затягування процесу судового розгляду, що свідчить про те, що останній не втратив суспільну небезпеку та не бажає ставати на шлях виправлення.

Крім того ОСОБА_6 , будучи двічі засудженим за вчинення злочинів проти власності та звільненим від відбування покарання з випробуванням, вчинив два особливо тяжких злочини. Вказане на думку прокурора свідчить про велику соціальну небезпеку обвинуваченого для громадян та суспільства в цілому, про його вперте небажання припинити вчиняти кримінально карні діяння.

Згідно з вироком суду, 27 серпня 2018 року приблизно о 17-30 годині ОСОБА_6 перебував у домоволодінні за місцем проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 , де разом з останнім та ОСОБА_11 вживав алкогольні напої. В ході вживання алкогольних напоїв, між ОСОБА_6 з одного боку та ОСОБА_10 з іншого боку виникла сварка, яка переросла в бійку. Під час бійки ОСОБА_6 покинув територію вказаного домоволодіння та пішов у напрямку свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Перебуваючи у веранді домоволодіння за вищезазначеною адресою, маючи умисел, направлений на умисне вбивство двох осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи в стані алкогольного сп`яніння, взяв кухонний ніж, з яким вийшов на вулицю. Приблизно о 17-40 годині ОСОБА_6 , перебуваючи на АДРЕСА_1 , реалізуючи свій раніше виниклий злочинний умисел, тримаючи кухонний ніж в руці, умисно наніс ним один удар в область правої половини грудної клітини ОСОБА_10 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням хрящової частини 4 ребра справа, правої легені та серця, яке ускладнилось гострою крововтратою, від яких останній помер на місці події.
Після цього, 27 серпня 2018 року приблизно о 17-40 годині ОСОБА_6 , перебуваючи по вул.Плехановам. Пологи, поблизу домоволодіння №5, відразу після вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 , продовжуючи реалізовувати раніше виниклий злочинний умисел, направлений на умисне вбивство двох осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи в стані алкогольного сп`яніння, умисно наніс один удар ножем, тобто знаряддям, що об`єктивно може спричинити смерть, який тримав в своїй руці, в життєво важливу частину тіла, а саме в область лівої частини грудної клітини ОСОБА_11 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани м`яких тканин грудної клітини, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження, з короткочасним розладом здоров`я. Вказаними діями ОСОБА_6 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, але він не був доведений з причин, що не залежали від його волі, так як ОСОБА_12 залишився живим.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти доводів та вимог апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи оскаржуваний вирок суду в межах поданої апеляційної, колегія суддів вважає, що остання, підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Чинне кримінальне процесуальне законодавство зобов`язує суд дослідити усі докази у провадженні (які відповідають вимогам ст.84 КПК України) та надати цим доказам відповідну оцінку у вироку, за винятком процесуальної процедури, передбаченої ч.3 ст.349 КПК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції цих вимог закону в цілому дотримався при розгляді даного провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень при викладених у вироку обставинах, правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і правильно кваліфікував дії обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, зазначених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.115, ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, ніким з учасників провадження не оспорюються, у зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК України, колегією суддів вирок суду в цій частині не переглядається.

Разом із цим, колегія суддів приходить до переконання, що при призначенні ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги ст.65 КК України та положення п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року №7, де зазначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як зазначено у вироку, суд взяв до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, обставини, що пом`якшують покарання, судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнав вчинення злочину обвинуваченим у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням викладеного, а також фактичних обставин провадження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей обвинувачення. Проте, визначаючи строк вказаного покарання за ч.1 ст.115 КК України - 12 дванадцять років, та відповідно строк остаточного покарання за сукупністю злочинів, суд не навів для цього достатнього обґрунтування та хоч і послався у вироку, проте не в повній мірі врахував ступінь тяжкості та фактичні обставини кримінального провадження та кількість епізодів вчинених кримінальних правопорушень, зокрема те, що ОСОБА_6 вчинив два особливо тяжких злочини проти життя та здоров`я особи за обставин, що обтяжують покарання у стані алкогольного сп`яніння., жодних обставин, що пом`якшують покарання, немає.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, що призначене ОСОБА_6 покарання, з огляду на ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень за ч.1 ст.115, ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст. 115 КК України, фактичні обставини кримінального провадження, та з урахуванням відомостей про його особу, є надто м`яким.

Враховуючи викладене, оскаржуваний вирок суду в частині призначеного покарання підлягає скасуванню на підставі ст.ст.413, 420 КПК України, з ухваленням в цій частині нового вироку.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_6 необхідно призначити покарання: за ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 14 років, за п.1 ч.2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно призначити покарання ОСОБА_6 , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання - у виді позбавлення волі на строк 14 років.

Таке покарання, на думку колегії суддів, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та буде сприяти досягненню мети, визначеної у ст.50 КК України.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 413, 420 КПК України, колегія суддів

ЗАСУДИЛА:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 18 травня 2021 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, скасувати в частині призначеного покарання.
Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання:

за ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 14 років;

за п.1 ч.2 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно призначити покарання ОСОБА_6 , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у виді позбавлення волі на строк 14 років.

У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, але з моменту вручення йому копії даного вироку.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4