Справа № 202/256/23
Провадження № 1-кс/202/785/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000585 від 06 серпня 2021року клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Першотравенськ Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, але притягнутого до відповідальності:

-обвинувальний акт за ч. 2 ст. 307 КК України перебуває на розгляді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області,

-обвинувальний акт ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України перебуває на розгляді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області,

- кримінальне провадження за ч. 2 ст. 309 КК України розглянуто Першотравенським міським судом Дніпропетровської області, вирок не набрав законної сили,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором відділом Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням, яке в подальшому він доповнив, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Згідно клопотання, ОСОБА_5 , у невстановлений в ході досудового розслідування час, перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини - метамфетамін, переслідуючи мету незаконного збагачення, розуміючи та усвідомлюючи в повній мірі протиправність та караність своїх дій, посягаючи на встановлені та охоронювані законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, придбав у невстановленого слідством джерела, невстановлену кількість психотропної речовини метамфетамін, але не менше ніж 0,0331 г, яку ОСОБА_5 почав незаконно зберігати в невстановленому в ході досудового розслідування місці з метою подальшого збуту.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_5 , 29.09.2022, о 15:40 год. знаходячись у під`їзді буд. АДРЕСА_3 , незаконно збув за 400 гривень громадянину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поліетиленовий пакет з фіксатором у якому кристалічна речовина, масою 0,0988 г, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. Маса метамфетаміну становить 0,0331 г.

Таким чином, ОСОБА_5 , незаконно придбав, зберігав з метою збуту, а також незаконно збув вищевказану кількість психотропної речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, який у подальшому ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції.

24 січня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали заявлене клопотання. Вказують на наявність обґрунтованої підозри відносно підозрюваного та ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тому просили застосувати міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Підозрюваний в судовому засіданні пред`явлену підозру не визнав, заперечив проти застосування відносно нього запобіжного заходу.

Захисник підтримав підозрюваного, вважає ризики недоведеними, оскільки підозрюваний не переховується, на свідків впливу не має, не вчиняє нових злочинів у сфері обігу наркотичних засобів. Інкримінований злочин був до внесення застави в іншому кримінальному провадженні. Зауважила, що ОСОБА_5 має стійкі соціальні зв`язки двох малолітніх дітей, хвору матір, сам є інвалідом 3 групи, за місцем проживання характеризується добре. Просила відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосувавши більш м`який вид у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у скоєнні якого йому повідомлено про підозру.

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду від 29.09.2022, протоколом огляду від 29.09.2022, протоколом огляду від 29.09.2022, протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину від 16.11.2022, протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо,-відео контроль особи від 16.11.2022,протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 16.11.2022, показаннями свідка ОСОБА_7 , висновком експерта СЕ-19/104-22/30954-НЗПРАП від 14.12.2022.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, у скоєнні якого повідомлено про підозру ОСОБА_5 відповідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до переконання, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Ризик вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінального правопорушення в якому він підозрюється, слідчий суддя вважає також беззаперечно доведеним з огляду на особу підозрюваного ОСОБА_5 , який в період судового розгляду кримінальних проваджень Першотравенським міським судом Дніпропетровської області та Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області відносно нього за аналогічні злочини, передбачені ч.2 ст. 307 КК України та, вже будучі притягнутим до відповідальності за ч.2 ст. 309 КК України, де вирок не набрав законної сили, продовжив вчинення злочину, у зв`язку з чим знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів.

Відповідно до п.п. 3 та 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини - обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У цьому ключі послідовною та логічною є позиція ЄСПЛ, згідно якої небезпека переховування особи від правосуддя повинна оцінюватися не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявності такої небезпеки, або звести її до такого мінімуму, що попереднє ув`язнення виявиться невиправданим.

Зважаючи встановлені обставини даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що наявні чинники та обставини, які підтверджують існування небезпеки того, що підозрюваний ОСОБА_5 може почати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Заявлений у клопотанні ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає недоведеним ні в клопотанні, ні в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання доцільності застосування до підозрюваного ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри пред`явленої йому у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України; дані про його особу: вік, стан його здоров`я, наявність соціальних зв`язків.

Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність підстав, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується при наявності ризиків, передбачених п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Слідчий суддя також зауважує, що у інших кримінальних провадженнях відносно ОСОБА_5 наразі діють запобіжні заходи у вигляді застави, проте, такий вид запобіжного заходу, не зважаючи на його суми 198480 гривень та 780000 гривень, які було внесено, не змогли запобігти ризику передбаченому п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відповідно до п.5 ч.4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним не визначати розмір застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 27 березня 2023 року включно, з утриманням у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань №4».

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання з 14-40 години 27 січня 2023 року, взявши під варту в залі суду.

Відповідно ч.4 ст. 183 КПК України альтернативний вид запобіжного заходу у виді застави не визначати.

Ухвала слідчого судді діє до 14-40 години 27 березня 2023 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передати для виконання ГУНП в Дніпропетровській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1