Провадження № 1-кп/127/705/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2023 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці у порядку спеціального судового провадження кримінальне провадження внесене в ЄРДР 15.06.2022 за № 0000214, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Просторе Білокуракинського району Луганської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.02.2022 російською федерацією здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку з чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Так, 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022. У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє він і на даний час.

Також судом встановлено, що 05.03.2022 селище міського типу Білокуракине Сватівського району Луганської області захоплено збройними силами російської федерації та підконтрольними їм незаконними збройними формуваннями так званої «ЛНР».

Указом голови Луганської народної республіки від 03.03.2022 №УГ-125/22 створена Адміністрація Білокуракинського району Луганської народної республіки, а указом від 07.03.2022 №УГ-135/22 затверджено Положення про адміністрацію Білокуракинського району Луганської народної республіки.

Усвідомлюючи всі вказані обставини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянкою України, всередині березня 2022 року (більш точного часу встановити з об`єктивних причини не виявилось можливим), добре розуміючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 год 00 хв 24.02.2022 повномасштабним російським вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, достовірно знаючи про незаконність дій співучасників збройних формувань так званої «ЛНР» та окупаційної адміністрації рф на тимчасово окупованій території Луганської області, діючи з єдиним злочинним умислом з мотивів заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, з метою зміни меж території України та поширення на неї впливу рф, перешкоджання євроінтеграційному курсу розвитку України, встановлення контролю рф над політичними та економічними процесами в Україні, з метою переслідування своїх особистих інтересів, перебуваючи на території селища міського типу Білокуракине Сватівського району Луганської області, маючи умисел на зайняття посади в окупаційній адміністрації держави-агресора створеній на тимчасово окупованій території України, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в селищі міського типу Білокуракине Сватівського району Луганської області, та реалізуючи його, вступила в злочинну змову з окупаційними військами рф та представниками так званої «ЛНР», та отримавши від них пропозицію, надала свою добровільну згоду на призначення її на посаду начальника т. зв. «загального відділу адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»».

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , всередині березня 2022 року, будучи громадянкою України, перебуваючи на території селища міського типу Білокуракине Сватівського району Луганської області, діючи зі своїх особистих мотивів та бажання, погодившись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора - рф та представників незаконних збройних формувань так званої «ЛНР», умисно та протиправно, добровільно зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, а саме т. зв. керівника «загального відділу адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»», що діє на території Білокуракинської територіальної громади Сватівського району Луганської області.

Дане кримінальне провадження, як на етапі досудового розслідування, так і під час судового розгляду, здійснювалось за відсутності обвинуваченої (in absentia), котра показань суду не надавала.

Повідомлення обвинуваченої ОСОБА_5 про призначені судові засідання відбувалося відповідно до вимог ч. 3 ст. 323 КПК України, шляхом розміщення відповідних оголошень про виклик до суду в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» (підтвердження щодо дат публікацій містяться в матеріалах судової справи).

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченої як учасника кримінального провадження, яке відбувається за її відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченої була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом.

Водночас, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 здійснював активні дії, спрямовані на захист обвинуваченої, а саме: був ознайомлений із матеріалами кримінального провадження; приймав участь у дослідженні доказів та виступав у судових дебатах.

Враховуючи наведене, суд вважає, що стороною обвинувачення та судом вживалися достатні заходи щодо дотримання прав обвинуваченої на захист та доступ до правосуддя, з урахуванням здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження, аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.11.2021 у справі № 326/1385/18 (провадження № 51-2018 км 21).

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 під час судових дебатів просив визнати ОСОБА_5 невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та виправдати. Зазначив, що обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони даного складу злочину є добровільність заняття особою посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території. Вважає, що саме добровільність зайняття обвинуваченою такої посади обґрунтовано та поза розумним сумнівом стороною обвинувачення не доведено.

Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_6 суду повідомив, що перед окупацією працював дільничним офіцером поліції у ВП № 1 Сватівського РВП ГУНП в Луганській області. Також свідок зазначив, що особисто з обвинуваченою ОСОБА_5 не знайомий та в конфліктних відносинах з нею не перебував, однак знав її заочно і за зовнішніми ознаками міг її упізнати. ОСОБА_6 повідомив, що ОСОБА_5 проживала в Білокуракинському районі Луганської області та працювала в адміністрації цього району, однак не пам`ятає на якій посаді. Свідок зауважив, що особисто бачив ОСОБА_5 у 2021 році, ще до окупації території Білокуракинського району Луганської області. В той час ОСОБА_5 працювала на державній посаді в адміністрації Білокуракинського району Луганської області. Після того, як Білокуракинський район Луганської області було окуповано армією рф, обвинувачена пішла на співпрацю з країною-агресором, а саме погодилась зайняти посаду в новоствореній окупаційною владою адміністрації. Про те, що це саме ОСОБА_5 , ОСОБА_6 дізнався в ході моніторингу соціальної мережі інтернету та телеграм каналу, який називається « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». На даному телеграм каналі було зазначено, яку саме посаду в новоутвореній окупаційною владою адміністрації зайняла ОСОБА_5 . Також ОСОБА_6 повідомив, що покинув Білокуракинщину у березні 2022 року, тобто вже після її окупації. З того часу особисто ОСОБА_5 не бачив.

Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_7 суду повідомив, що до окупації працював начальником відділу культури Білокуракинської РДА. Білокуракинську ОТГ окупували в березні 2022 року. Свідок зазначив, що з ОСОБА_5 знайомий особисто, вони були колегами. Обвинувачена працювала адміністратором в ЦНАП. Після окупації 05.03.2022 військові угрупування т. зв. «ЛНР» зайшли до міста і захопили його, в тому числі і всі державні органи та попризначали там своїх людей. Свідок після цього вже не виходив на роботу і у квітні, а саме 09.04.2022 виїхав на підконтрольну Україні територію. ОСОБА_5 залишилась працювати на окупаційну владу та зайняла посаду начальника «загального відділу Білокуракинської адміністрації «ЛНР»» (управлінський орган). Чи складала ОСОБА_5 присягу окупаційній владі при вступі на нову посаду, свідку невідомо. Також ОСОБА_7 зазначив, що з 05.03.2022 по 15.03.2022 він ще виходив на роботу, після цього вже не виходив. Представники «ЛНР» в цей час теж знаходились в селищній раді, провели свою нараду і призначили свого голову. На нарадах працівників селищної ради збирали представники «ЛНР». Були деякі призначення, але чи була серед них ОСОБА_5 , свідок не пам`ятає. Свідок зауважив, що не чув, щоб когось призначали на посаду примусово. Що було потім, свідку невідомо. Крім того, свідок акцентував увагу суду на тому, що можливість виїхати з окупованого селища тоді була у всіх бажаючих.

Допитана в судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_8 суду повідомила, що до окупації працювала начальником відділу фінансів Білокуракинської селищної ради. Окупували територію Білокуракино у суботу 05.03.2022. Свідок зазначила, що люди, які були проти окупації, повиходили на мітинги. У понеділок працівники селищної ради вийшли на роботу, однак там вже висіли триколори і були представники т. зв. «ЛНР». Також ОСОБА_8 повідомила, що ще тиждень вони виходили на роботу. Потім приїхали з Луганська представники т. зв. «ЛНР» і зібрали в клубі всіх працівників селищної ради на нараду. На нараді пропонували всім бажаючим залишитись на своїх робочих місцях і надалі працювати, однак вже на «ЛНР», дали кілька хвилин для того, щоб визначитись. Свідок зі всім своїм відділом вийшла, а ОСОБА_5 залишилась. Через кілька днів свідок прийшла в селищну раду за своїми речами, бачила там ОСОБА_5 , остання перебувала вже на посаді начальника «загального відділу Білокуракинської адміністрації «ЛНР»». ОСОБА_5 «роздавала» всім вказівки. У приватних розмовах говорили, що: «Україна не повернеться, а росія тут назавжди». Також свідок зауважила, що окупаційна влада нікого насильно не примушувала залишатись на своїх робочих місцях, вони дали всім вибір, або залишитись і співпрацювати, або відмовитись. Свідок зі своїм відділом відмовились і вийшла, а ОСОБА_5 і ще деякі люди погодились. ОСОБА_8 особисто бачила, як ОСОБА_5 приводила когось з поліції в селищну раду для оформлення доказів. Після виїзду з окупованої території свідок бачила інформацію про ОСОБА_5 в телеграм каналі і на сайті т. зв. «адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»». На припущення свідка, на фотознімках з Інтернет-мережі ОСОБА_5 активно співпрацювала з окупаційною владою. Також ОСОБА_8 повідомила, що 27.03.2022 виїхала на підконтрольну Україні територію. До моменту виїзду з ОСОБА_5 особисто не спілкувалась.

Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_9 суду повідомив, що до окупації 05.03.2022 смт Білокуракине Сватівського району Луганської області, захопленого збройними силами російської федерації та підконтрольними ними незаконними збройними формуваннями так званої «ЛНР», працював разом з ОСОБА_5 в Білокуракинській селищній раді, тому добре з нею знайомий. Свідок зазначив, що до окупації був старостою Дем`янівського старостинського округу і з ОСОБА_5 були колегами. Після того, як на територію смт Білокуракине зайшли збройні формування так званої «ЛНР» (їхня міліція), то всі державні органи, такі як поліція, МНС, та ін. припинили виконувати свої обов`язки, а натомість окупанти почали «наводити свої порядки». Деякі працівники селищної ради відразу погодились на співпрацю з окупантами, в тому числі й ОСОБА_5 . Обвинувачена прийняла пропозицію окупантів та добровільно, без будь-якого примусу, зайняла посаду начальника т. зв. «загального відділу адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»». ОСОБА_5 поширювала серед населення наративи та розпорядження окупантів та активно організовувала роботу окупаційної влади. Начальником ОСОБА_5 стала «глава» новоутвореної адміністрації ОСОБА_10 . Свідок зауважив, що до окупації не чув від ОСОБА_5 про її прихильність до рф та підтримку окупаційної влади. Натомість, під час окупації ОСОБА_5 поводила себе досить активно і всіляко сприяла окупаційній владі. Відразу після окупації селища, працівників селищної ради окупанти збирали на т. зв. наради, на одну з яких, приблизно всередині березня, прийшла ОСОБА_5 разом з ОСОБА_10 та іншими окупантами. ОСОБА_5 запропонувала всім працівникам селищної ради, в тому числі й свідку, залишитись на своїх посадах та отримувати заробітну плату, однак більшість відмовилась і виїхала з окупованої території. Обвинувачена особисто висловлювала пропозиції перейти на бік окупаційної влади. Також свідок повідомив, що особисто він покинув окуповану територію та виїхав на підконтрольну Україні територію 15.05.2022. ОСОБА_9 акцентував увагу суду на тому, що окупанти нікого не змушували примусово на них працювати. Крім того, свідок зазначив, що ОСОБА_5 на посаду призначила ОСОБА_11 , про це їм тоді особисто повідомила сама ОСОБА_5 . Також свідок повідомив, що за період його перебування на окупованій території, він особисто з ОСОБА_5 не спілкувався. Однак про «діяльність» ОСОБА_5 йому було достеменно відомо з фотознімків, розміщених окупаційною адміністрацією в Інтернет-мережі. Зокрема, на даних фотознімках була присутня й ОСОБА_5 , яка з іншими окупантами активно проводила святкування «Дня Перемоги» та «дня прапора рф».

Від допиту решти свідків, зазначених в ЄРДР, прокурор відмовився.

В ході судового розгляду судом всебічно та ретельно досліджено як докази вини обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину наступні документи.

На підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень 15.06.2022 до ЄРДР за № 0000214 було внесено відомості за фактом вчинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме за те, що ОСОБА_5 , перебуваючи в окупованому рф смт Білокуракине Сватівського району Луганської області, за власної згоди, добровільно була призначена окупаційною владою рф та з 24.03.2022 фактично виконує обов`язки керівника «загального відділу так званої «адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»».

Відповідно до повідомлення заступника начальника 3 управління ГУ СБУ в Донецькій області та Луганській областях на ім`я т. в. о. начальника СВ 3 управління ГУ СБУ в Донецькій області та Луганській областях, Сватівським РВ 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях отримана інформація щодо вчинення громадянкою України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зумисних протиправних дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в умовах збройного конфлікту та надання іноземній державі (країні агресору рф) допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану. Протиправна діяльність вищевказаної особи полягає в тому, що вона, перебуваючи на посаді адміністратора Центру надання соціальних послуг Білокуракинської селищної ради Сватівського району Луганської області, за власної згоди була призначена окупаційною владою рф та з 24.03.2022 фактично виконує обов`язки керівника «загального відділу т. зв. адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»», яка в умовах воєнного стану, під час Російсько-Української війни, співпрацює з представниками органів окупаційної влади рф, сприяє їм в незаконному захопленні держаної влади та територій України. Зокрема, перебуваючи в окупованому рф смт Білокуракине, Сватівського району Луганської області, ОСОБА_5 активно співпрацює з представниками окупаційної влади рф з метою подальшого становлення та легалізації на ТОТ Луганської області т. зв. «ЛНР».

Відповідно до акта огляду від 13.06.2022, оглядалися публікації, фото, відео матеріали та сторінки соціальних спільнот в мережі Інтернет, які мають значення щодо обставин вчинення громадянкою ОСОБА_5 кримінального правопорушення. В ході огляду мережі Інтернет, на телеграм каналі під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 , виявлено публікацію та фотоматеріал, на якому присутня керівник «загального відділу т. зв. адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»» ОСОБА_5 . На вказаному Інтернет сайті розміщено публікацію: «10 июня в честь дня России в пгт. Белокуракино Луганской Народной Республики была проведена акция «Мы вместе. Мы Россия». Серед вказаної публікації міститься наступна інформація: «Возле административных зданий было посажено 40 берёз, которые считаются неофициальным символом России, а также являются символом Троицы. Вместе с директором лесничества - ОСОБА_12 глава Администрации ОСОБА_10 посадили первое дерево. Участие в посадке берёз с радостью принимали все работники. После высадки на деревьях были завязаны ленточки в цвіт флага Луганской Народной Республики, а так же повешена символическая табличка «Мы вместе. Мы Россия». В ході огляду фотоматеріалу зафіксовано, як біля адміністративних приміщень в смт Білокуракине знаходиться керуючий загальним відділом т. зв. «адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»» ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколу огляду від 23.06.2022, у присутності свідка ОСОБА_7 оглядалась мережа Інтернет, з метою встановлення та фіксації відомостей щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка співпрацює з представниками органів окупаційної влади рф, сприяє їм в незаконному захопленні державної влади рф та фактично виконує обов`язки начальника «загального відділу т. зв. адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»». В ході огляду мережі Інтернет, на телеграм каналі під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 , виявлено публікацію та фотоматеріал, на якому присутня начальник «загального відділу т. зв. адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»» ОСОБА_5 . На вказаному Інтернет сайті розміщено публікацію: «10 июня в честь дня России в АДРЕСА_2 была проведена акция «Мы вместе. Мы Россия». Серед вказаної публікації міститься наступна інформація: «Возле административных зданий было посажено 40 берёз, которые считаются неофициальным символом России, а также являются символом Троицы. Вместе с директором лесничества - ОСОБА_12 глава Администрации ОСОБА_10 посадили первое дерево. Участие в посадке берёз с радостью принимали все работники. После высадки на деревьях были завязаны ленточки в цвіт флага Луганской Народной Республики, а так же повешена символическая табличка «Мы вместе. Мы Россия». В ході огляду фотоматеріалу зафіксовано, як біля адміністративних приміщень в смт Білокуракине знаходиться начальник «загального відділу т. зв. адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»» ОСОБА_5 .

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.06.2022, у присутності двох понятих, свідок ОСОБА_9 повідомив, що зможе упізнати ОСОБА_5 , особисто знайомий з нею, оскільки раніше були колегами та працювали в Білокуракинській територіальній громаді. На фотознімку під № 4 свідок упізнав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перейшла на бік ворога та добровільно зайняла посаду в незаконному органі державної влади - т. зв. «Адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»», створеній на території тимчасово окупованих населених пунктів Луганської області.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.06.2022, у присутності двох понятих, свідок ОСОБА_7 повідомив, що зможе впізнати ОСОБА_5 , особисто знайомий з нею, оскільки раніше були колегами та працювали в Білокуракинській територіальній громаді. На фотознімку під № 2 свідок упізнав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перейшла на бік ворога та добровільно зайняла посаду в незаконному органі державної влади - т. зв. «Адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»», створеній на території тимчасово окупованих населених пунктів Луганської області.

Згідно з протоколом огляду від 23.06.2023, у присутності свідка ОСОБА_9 оглядалась мережа Інтернет, з метою встановлення та фіксації відомостей щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка співпрацює з представниками органів окупаційної влади рф, сприяє їм в незаконному захопленні державної влади рф та фактично виконує обов`язки начальника «загального відділу т. зв. адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»». В ході огляду мережі Інтернет, на телеграм каналі під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 , виявлено публікацію та фотоматеріал, на якому присутня керівник загального відділу т. зв. «адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»» ОСОБА_5 . На вказаному Інтернет сайті розміщено публікацію: «10 июня в честь дня России в АДРЕСА_2 была проведена акция «Мы вместе. Мы Россия». Серед вказаної публікації міститься наступна інформація: «Возле административных зданий было посажено 40 берёз, которые считаются неофициальным символом России, а также являются символом Троицы. Вместе с директором лесничества - ОСОБА_12 глава Администрации ОСОБА_10 посадили первое дерево. Участие в посадке берёз с радостью принимали все работники. После высадки на деревьях были завязаны ленточки в цвіт флага Луганской Народной Республики, а так же повешена символическая табличка «Мы вместе. Мы Россия». В ході огляду фотоматеріалу зафіксовано, як біля адміністративних приміщень в смт Білокуракине знаходиться начальник «загального відділу т. зв. адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»» ОСОБА_5 .

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.06.2022, у присутності двох понятих, свідок ОСОБА_13 повідомив, що зможе впізнати ОСОБА_5 , особисто знайомий з нею, оскільки раніше були колегами та працювали в Білокуракинській територіальній громаді. На фотознімку під № 1 свідок упізнав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перейшла на бік ворога та добровільно зайняла посаду в незаконному органі державної влади - т. зв. «Адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»», створеній на території тимчасово окупованих населених пунктів Луганської області.

Згідно з протоколом огляду від 23.06.2023, у присутності свідка ОСОБА_13 оглядалась мережа Інтернет, з метою встановлення та фіксації відомостей щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка співпрацює з представниками органів окупаційної влади рф, сприяє їм в незаконному захопленні державної влади рф та фактично виконує обов`язки начальника «загального відділу т.зв. адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»». В ході огляду мережі Інтернет, на телеграм каналі під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 , виявлено публікацію та фотоматеріал, на якому присутня начальник «загального відділу т. зв. адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»» ОСОБА_5 . На вказаному Інтернет сайті розміщено публікацію: «10 июня в честь дня России в АДРЕСА_2 была проведена акция «Мы вместе. Мы Россия». Серед вказаної публікації міститься наступна інформація: «Возле административных зданий было посажено 40 берёз, которые считаются неофициальным символом России, а также являются символом Троицы. Вместе с директором лесничества - ОСОБА_12 глава Администрации ОСОБА_10 посадили первое дерево. Участие в посадке берёз с радостью принимали все работники. После высадки на деревьях были завязаны ленточки в цвіт флага Луганской Народной Республики, а так же повешена символическая табличка «Мы вместе. Мы Россия». В ході огляду фотоматеріалу зафіксовано, як біля адміністративних приміщень в смт Білокуракине знаходиться начальник «загального відділу т. зв. адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»» ОСОБА_5 .

Згідно з протоколом огляду від 23.06.2023, оглядалась мережа Інтернет з метою встановлення та фіксації відомостей щодо обставин добровільної участі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в протиправній діяльності незаконного органу влади створеного на тимчасово окупованій території Луганської області та заняття нею посади в структурі т. зв. «адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»» на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності в умовах воєнного стану. Об`єктом огляду були публікації, фото, відео матеріали та сторінки соціальних спільнот в мережі Інтернет, які мають значення в ході розслідування кримінального провадження №0000214 від 15.06.2022 щодо обставин вчинення громадянкою ОСОБА_5 кримінальних правопорушень. В ході огляду мережі Інтернат, шляхом пошуку даних в соціальній мережі «Telegram» виявлено групу під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (Новини т. зв. « ІНФОРМАЦІЯ_6 »»). Під час перегляду вказаного телеграм-каналу за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 виявлено розміщені адміністратором каналу фотоматеріали від 10.06.2022, на якому зафіксовано проведення заходу з відзначення «Дня Росії». На вказаному телеграм каналі розміщено публікацію: «10 июня в честь дня России в пгт. Белокуракино Луганской Народной Республики была проведена акция «Мы вместе. Мы Россия». Серед вказаної публікації міститься наступна інформація: «Возле административных зданий было посажено 40 берёз, которые считаются неофициальным символом России, а также являются символом Троицы. Вместе с директором лесничества - ОСОБА_12 глава Администрации ОСОБА_10 посадили первое дерево. Участие в посадке берёз с радостью принимали все работники. После высадки на деревьях были завязаны ленточки в цвіт флага Луганской Народной республики, а так же повешена символическая табличка «Мы вместе. Мы Россия». В ході перегляду фото зафіксовано начальника «загального відділу т. зв. адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»» ОСОБА_5 , яка стоїть біля адміністративних приміщень Білокуракинської селищної ради разом з начальником інформаційного відділу ОСОБА_14 .

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.07.2022, у присутності двох понятих, свідок ОСОБА_8 повідомила, що зможе впізнати ОСОБА_5 , особисто знайома з нею, оскільки раніше були колегами та працювали в Білокуракинській територіальній громаді. На фотознімку під № 4 свідок упізнала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перейшла на бік ворога та добровільно зайняла посаду в незаконному органі державної влади - т. зв. «Адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»», створеній на території тимчасово окупованих населених пунктів Луганської області.

Відповідно до протоколу огляду від 08.07.2022, об`єктом огляду була інформація, розміщена на офіційному сайті т. зв. «Администрация Белокуракино ЛНР» (мовою оригіналу) за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_7 . У ході огляду встановлено наступний зміст публікації: «Положение об Администрации Белокуракинского района Луганской народной республики». В ході огляду структури т. з. в. «Администрация Белокуракинского района Луганской народной республики» встановлено, що до її складу серед інших відділів входить і т. зв. «Общий отдел», керівником якого є громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Висновком Вінницького НДЕКЦ № СЕ-19/102-22/12381-ФП від 26.08.2022 за результатами проведення портретної експертизи встановлено, що зображення особи жіночої статі, що міститься в електронній особовій картці на ім`я ОСОБА_5 , що міститься в файлі формату «PDF» з назвою « ОСОБА_15 » та зображення особи жіночої статі, що міститься в графічному файлі формату «JPG» з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_8 », є придатними для ідентифікації особи за ознаками зовнішності. Особа жіночої статі, яка зображена в електронній особовій картці на ім`я ОСОБА_5 , що міститься в файлі з назвою « ОСОБА_15 » та особа жіночої статі, яка зображена в графічному файлі з назвою «photo_64@10-06-2022_12-23-58» - одна і та ж сама.

Також судом було досліджено процесуальні рішення судів з приводу накладення арештів на належне обвинуваченій ОСОБА_5 на праві власності майно.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.08.2022 по справі № 201/5326/22, накладено арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме: земельну ділянку кадастровий номер :13:019:0075, площею 0,15 га, із цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1 (частка власності - 1/1).

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.08.2022 по справі № 201/5327/22, накладено арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме: земельну ділянку кадастровий номер :07:024:0002, площею 1,9377 га, із цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.08.2022 по справі № 201/5324/22, накладено арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме: земельну ділянку кадастровий номер :13:019:0076, площею 0,0648 га, із цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_1 (частка власності - 1/1).

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.09.2022 по справі № 127/19704/22 накладено арешт на житловий будинок з господарчо-побутовими спорудами загальною площею 62,8 кв м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності (частка власності 1/1) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Стороною захисту не наведено суду жодної безумовної підстави для визнання будь-якого із доказів недопустимим з підстав порушення кримінально-процесуального законодавства чи прав обвинуваченої ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Даючи ретельну оцінку висновку портретної експертизи, суд враховує, що вона призначена і проведена з дотриманням вимог закону, компетентним експертом у своїй галузі, висновок експерта ґрунтуються на правильно зібраних досудовим слідством даних та доказах, відповіді експерта на поставлені питання логічні, обґрунтовані, повні та переконливі, а також узгоджуються з іншими, дослідженими і перевіреними у судовому засіданні зібраними досудовим слідством, доказами.

Таким чином докази, які надані стороною обвинувачення в підтвердження винуватості обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину, які були досліджені судом під час судового розгляду, визнаються судом належними та допустимими.

Шляхом співставлення всіх подій, протоколів оглядів, показань допитаних судом свідків, чітко встановлено наступні обставини інкримінованого ОСОБА_5 злочину.

24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч.1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Луганська область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно з вимогами ст. ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

Так, 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022. У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє він і на даний час.

Відповідно до пунктів «а», «b», «c», «d» та «g» статті 3 Резолюції 3314 (XXIX) Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй «Визначення агресії» від 14.12.1974, застосування рф збройної сили проти України становить злочин збройної агресії та грубо порушує Меморандум про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5.12.1994 та Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією від 31.05.1997.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», від 12.05.2015 органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Відповідно до п. п. 6, 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», окупаційна адміністрація російської федерації - сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Тимчасово окупована територія - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Згідно з ст. 42 IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додаток до неї: положення про закони і звичаї війни на суходолі (1907 року) територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника.

Внаслідок розв`язання і ведення агресивної війни, починаючи з 24.02.2022 збройними формуваннями російської федерації тимчасово окуповано частини території Дніпропетровської, Донецької, Запорізької, Луганської, Миколаївської, Сумської, Харківської, Херсонської областей.

Зокрема, 05.03.2022 селище міського типу Білокуракине Сватівського району Луганської області було захоплено збройними силами російської федерації та підконтрольними їм незаконними збройними формуваннями так званої «ЛНР».

При цьому, представники підконтрольних російській федерації самопроголошених органів узурпують виконання владних функцій держави на тимчасово окупованих територіях України та здійснюють підбір кадрів для зайняття посад в незаконних самопроголошених органах, у тому числі із числа громадян України, які перебувають на відповідній тимчасово окупованій території. Кінцевою метою окупаційних органів є інтеграція та подальше незаконне включення захопленої частини суверенної держави Україна до складу російської федерації.

Так, указом голови Луганської народної республіки від 03.03.2022 №УГ-125/22 створена Адміністрація Білокуракинського району Луганської народної республіки, а указом від 07.03.2022 №УГ-135/22 затверджено Положення про адміністрацію Білокуракинського району Луганської народної республіки.

Частиною другою статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Таким чином, створення так званої «Адміністрації Білокуракинського району Луганської Народної Республіки» не передбачено законодавством України, у зв`язку з чим вказаний орган влади є незаконним.

При кваліфікації дій обвинуваченої, суд ураховує позицію Верховного Суду від 05.04.2018 в справі № 658/1658/16-к, відповідно до якої, кваліфікація злочину - це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому КК України, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Об`єктом кримінальних правопорушень, передбачених ст. 111-1 КК України, є основи національної безпеки України.

Суб`єктивна сторона кримінальних правопорушень характеризується прямим або непрямим умислом.

У ряді складів кримінальних правопорушень за ч. 2, 5, 7 ст. 111-1 КК України важливе значення має добровільність (якщо особа здійснювала відповідні дії не добровільно, а під примусом (байдуже яким), склад правопорушення відсутній).

За частиною 5 ст. 111-1 КК України передбачена відповідальність за дії у формі: добровільного зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, добровільного обрання до таких незаконних органів; участі в організації та проведенні незаконних виборів та/або референдумів на тимчасово окупованій території; публічних закликів до проведення таких незаконних виборів та/або референдумів на тимчасово окупованій території.

Щодо першого складу (добровільне зайняття посади), то йдеться про керівну посаду - пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій. Вказане кримінальне правопорушення може бути вчинено лише шляхом дії. У складах правопорушень за ч. 5 ст. 11 (крім публічних закликів до проведення незаконних виборів і референдумів на тимчасово окупованій території) важливим для кваліфікації є місце його вчинення - на тимчасово окупованій території України. Законодавець у ч. 5 встановлює ознаку добровільності як до дій щодо зайняття посади, так і щодо обрання до певних органів влади окупанта.

Суб`єктом злочину, пов`язаного з колабораційною діяльністю, є лише громадянин України. Колабораційна діяльність вчиняється виключно на користь держави-агресора.

Державою-агресором за загальним визначенням є країна, яка першою застосовує збройну силу проти іншої країни, тобто тим самим вчиняє агресію. Державою-агресором може бути визнана не лише одна країна, а група країн, в т.ч. пов`язаних між собою угодами про військову допомогу.

При кваліфікації злочинів за ст. 111-1 КК України державою-агресором наразі вважається російська федерація. При цьому враховуються, зокрема, постанова Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VIII, Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затверджений Законом України № 2102-IX від 24.02.2022.

Загалом, колабораційна діяльність, як і державна зрада, вчиняється на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

Під організаційно-розпорядчими функціями розуміється здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Під добровільним заняттям посади слід розуміти зайняття громадянином України посади у відповідних незаконно створених органах влади з власної волі та за відсутності фізичного чи психічного примусу, крайньої необхідності.

Добровільне зайняття посади є результатом вільного волевиявлення особи, з урахуванням супутніх обставин.

Захисник під час судових дебатів вказував, що зайняття ОСОБА_5 посади, а саме т. зв. «керівника загального відділу адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»» не було добровільним. Разом із тим, будь-яких доказів на підтвердження даних доводів стороною захисту надано не було.

Із досліджених судом матеріалів, не було встановлено жодних обставин, які б ставили під сумнів добровільність зайняття ОСОБА_5 вищевказаної посади. Навпаки, дослідженими судом матеріалами за результатами огляду Інтернет-сторінок, протоколами впізнання, висновком портретної експертизи, які містять зафіксовані у них відомості, а також показаннями допитаних судом свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які є послідовними та узгоджуються між собою, підтверджується саме добровільне, з власної волі та за відсутності фізичного чи психічного примусу, крайньої необхідності, зайняття ОСОБА_5 посади т. зв. «керівника загального відділу адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»».

Зокрема, докази протиправної діяльності ОСОБА_5 містяться в телеграм каналі під назвою: «Администрация Белокуракинского района», а також підтверджуються свідченнями свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , яким відомо про співробітництво ОСОБА_5 з окупаційною владою рф. Вищезазначені свідки були присутні на нараді у т. зв. «адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»» під головуванням ОСОБА_5 , де остання закликала співробітників Білокуракинської селищної ради виходити на роботу та підтримувати т. зв. «ЛНР».

Відтак, дії ОСОБА_16 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 111-1 КУпАП, як добровільне зайняття громадянкою України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Таким чином, в ході судового розгляду судом достеменно встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянкою України, всередині березня 2022 року (більш точного часу встановити з об`єктивних причини не виявилось можливим), добре розуміючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 год 00 хв 24.02.2022 повномасштабним російським вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, достовірно знаючи про незаконність дій співучасників збройних формувань так званої «ЛНР», без будь-якого примусу, надала свою добровільну згоду на пропозицію окупаційної адміністрації рф на призначення її в окупаційній адміністрації держави-агресора, створеній на тимчасово окупованій території України, на посаду начальника т. зв. «загального відділу адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»», яку тоді ж і обійняла. Дана посада пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в селищі міського типу Білокуракине Сватівського району Луганської області. Такі дії ОСОБА_5 свідчать про її вступ в злочинну змову з окупаційними військами рф та представниками так званої «ЛНР».

Відтак, всебічно вивчивши матеріали кримінального провадження та безпосередньо дослідивши кожний наданий доказ як окремо, так їх сукупність у взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується належними, допустимими і достатніми доказами, які узгоджуються між собою та доведена поза розумним сумнівом.

Вирішуючи питання про призначення міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд приймає до уваги, що відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже ці дані підлягають обов`язковому врахуванню.

Відповідно до вимоги ДІ МВС в м. Києві № 78/3/3/3275 від 28.06.2022, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судима.

Суд також враховує й те, що усвідомлюючи явно злочинний характер своїх умисних дій і їх суспільно-небезпечні наслідки, а також неприпустимість вчинення злочинів проти основ національної безпеки України в умовах збройного протистояння Українського народу російському агресору, порушуючи ст. 17 та 65 Конституції України, діючи протиправно, зухвало, із корисливих спонукань, враховуючи ймовірну неможливість реалізації себе на керівних посадах у системі держаних органів України, відчуваючи свою професійну неповноцінність, меншовартість, ОСОБА_5 керувалась мотивом створити передумови для кар`єрного зростання під патронатом російської федерації та самоствердитись у такий спосіб.

Крім того, під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

Пом`якшуючі та обтяжуючі вину обвинуваченої ОСОБА_5 обставини не встановлені.

За приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно з ст. 4, 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченої ОСОБА_5 , яка раніше не судима, проте враховуючи також, що обвинувачена вчинила даний злочин умисно, усвідомлюючи свої дії, які полягли у сприянні окупаційної влади держави-агресора, з метою її перевиховання та упередження скоєння злочинів в подальшому, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої неможливе без реального відбування покарання. На переконання суду обвинуваченій доцільно обрати покарання у виді позбавлення волі з додатковими покараннями, а саме з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності на певний строк та з конфіскацією усього належного їй на праві власності майна на користь держави, оскільки обставинами справи чітко окреслюється корисливий мотив вчинення злочину (як матеріальна так і інтелектуальна вигода, зокрема бажання «керувати», протиправно реалізовуючи жагу до кар`єрного зростання).

Визначаючи строк призначеного основного та додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності, суд враховує той факт, що обвинувачена ОСОБА_5 як громадянка України, вчинила тяжкий злочин в період встановленого в Україні воєнного стану, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України і свідчить про те, що злочин має підвищену суспільну небезпечність, вчинила цей злочин умисно з прямим умислом.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року і відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

ОСОБА_5 під час досудового розслідування було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Постановою слідчого від 30.07.2022 на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_17 оголошено у розшук.

Таким чином, застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід слід залишити без змін до моменту її затримання на виконання вироку суду. При цьому, строк відбування основного покарання необхідно рахувати з моменту її затримання для приведення вироку до виконання. Строк відбування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності слід обчислювати з моменту відбуття основного покарання, а строк відбування додаткового покарання у виді конфіскації всього належного ОСОБА_5 на праві власності майна - з дня набрання вироком суду законної сили.

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 вартість проведення судової портретної експертизи № СЕ-19/102-22/12381-ФП від 26.08.2022, що становить 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) гривень 80 копійок, оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого нею злочину.

Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.

Арешти накладені на майно ОСОБА_5 , з огляду на призначення їй додаткового покарання у виді конфіскації майна, не скасовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 59, 65-67, 72, 111-1 КК України, ст. ст. 84-86, 371, 323, 368, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та призначити їй основне покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності строком на 15 років з конфіскацією усього належного їй на праві власності майна на користь держави.

Строк відбування основного покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту її затримання для приведення вироку до виконання.

Строк відбування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності ОСОБА_5 обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Строк відбування додаткового покарання у виді конфіскації всього належного ОСОБА_5 на праві власності майна обчислювати з дня набрання вироком суду законної сили.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_5 в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України - залишити без змін до моменту її затримання на виконання вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення Вінницьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України судової портретної експертизи № СЕ-19/102-22/12381-ФП від 26.08.2022 в сумі 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) гривень 80 копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.08.2022 по справі № 201/5326/22, із забороною користування, розпорядження та відчуження на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме: земельну ділянку кадастровий номер :13:019:0075, площею 0,15 га, із цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1 (частка власності - 1/1) - до моменту звернення стягнення на дане майно на користь держави залишити в силі.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.08.2022 по справі № 201/5327/22, із забороною користування, розпорядження та відчуження на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме: земельну ділянку кадастровий номер :07:024:0002, площею 1,9377 га, із цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_3 - до моменту звернення стягнення на дане майно на користь держави залишити в силі.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.08.2022 по справі № 201/5324/22, із забороною користування, розпорядження та відчуження на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме: земельну ділянку кадастровий номер :13:019:0076, площею 0,0648 га, із цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_1 (частка власності - 1/1) - до моменту звернення стягнення на дане майно на користь держави залишити в силі.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.09.2022 по справі № 127/19704/22, на житловий будинок з господарчо-побутовими спорудами загальною площею 62,8 кв м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності (частка власності 1/1) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 - до моменту звернення стягнення на дане майно на користь держави залишити в силі.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим (засудженою) в той же строк з моменту вручення йому (їй) копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження у разі відсутності апеляційної скарги.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому (засудженій), захиснику та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: