Справа № 331/368/22
Провадження № 1-кп/331/174/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 0001020 від 25.11.2021 року з обвинувальним актом у відношенні

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, який має середню освіту, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту 25.11.2021 в період часу з 03 год. 00 хв. до 03 год. 15 хв., ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, за попередньою змовою групою осіб з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження у зв`язку із розшуком, знаходячись у будинку АДРЕСА_3 , шляхом відкриття замка вхідних дверей зазначеної квартири раніше заготовленими відмичками, незаконно проник до квартири АДРЕСА_3 , звідки таємно намагався викрасти майно, що належить потерпілому ОСОБА_9 , а саме:

- п`ять купюр номіналом 1 (один) долар СІП А, вартістю 26 грн. 92 коп. за одну купюру загальною вартістю 134 грн., 60 коп. згідно курсу НБУ станом на 25.11.2021 р.;

- одну купюру номіналом 20 (двадцять) доларів СІЛА, вартістю 538 грн. 40 коп. згідно курсу НБУ станом на 25.11.2021 р.,

а всього майна на загальну суму 673 грн. 60 коп., чим намагався спричинити ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму, але не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони у другому під`їзді зазначеного будинку та в подальшому переданий працівникам поліції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.3 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненій за попередньою змовою групою осіб, поєднана із проникненням у житло, під час якого особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою провину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що напередодні подій 24.11.2021 ввечері у нього виникла сварка із дружиною, внаслідок чого остання вигнала його з дому, оскільки він не мав куди йти, то вирішив прогулятися містом. Він дійшов до парку Дубовий гай, після чого через пізню пору вирішив поїхати додому та, оскільки не мав при собі мобільного телефону, пішов на вул. Фортечну, де у нічний час збираються таксисти. Коли він піднявся з вул. Набережна магістраль до вул. Фортечна, то таксистів не знайшов, а через те, що сильно змерз, вирішив зігрітися у під`їзді будинку, який був поруч. Він побачив, що двері одного з під`їзду відчинені, зайшов туди, піднявся на кілька поверхів та стояв. Через деякий час до під`їзду зайшло двоє чоловіків, один з них був із пістолетом та наказали йому не рухатися, після чого затримали ще одного чоловіка із під`їзду, а потім викликали працівників поліції. Він повідомляв цим чоловікам, що ні у чому не винен, однак вони наказали чекати слідчого, який у всьому розбереться. Іншого чоловіка, який був не слов`янської зовнішності, він не знає та ніколи не бачив. Не дивлячись на його заперечення причетності до будь-якого злочину, його затримали та доставили до райвідділу. До сьогодні він вважає, що його незаконно притягують до кримінальної відповідальності, оскільки він крадіжку не вчиняв, до квартири потерпілого не проникав, іншого обвинуваченого не знає та спільно із ним ніяких дій не вчиняв, тому просив визнати його невинуватим у вчиненні даного правопорушення та виправдати.

На підтвердження провини ОСОБА_3 стороною обвинувачення були надані суду наступні докази.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що 25 листопада 2021 року його не було вдома, оскільки він був у відрядженні. Слідкував за квартирою його товариш,також до квартири могла заходити хатня робітниця, у якої були ключі та вона знала спеціальний код для входу. 25 листопада 2021 року у нічний час в квартирі спрацювала сигналізація. Він одразу подивився на датчики, які розташовані в квартирі та побачив там крадіїв, які ходили по кімнатам. Після чого він одразу подзвонив своїм друзям та попрохав їх навідатися до його помешкання. Друзі підійшли до квартири та побачили відчинені вхідні двері, по датчикам він бачив, що крадії ще знаходяться в квартирі тому, одразу попрохав друзів не заходити до квартири, зачинити двері та викликати працівників поліції та охоронну службу. Вказує на те, що він приїхав до квартири приблизно через дві години після працівників поліції. Співробітники поліції повідомили йому, що затримали двох осіб. Крім того, зазначає, що нічого цінного, окрім двадцяти доларів, які були заготовлені крадіями, з квартири не зникло. Зазначає, що грошові кошти в сумі двадцяти доларів лежали в сумці у кімнаті, але на момент його прибуття до квартири лежали на столі. Осіб, яких затримали працівники поліції, він не знає.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що у 2021 році працював охоронцем в охоронній фірмі «Main guard», його напарником був ОСОБА_11 . У листопаді 2021 році у нічний час вони отримали сповіщення про спрацювання охоронної сигналізації в одній із квартир по АДРЕСА_3 . Під`їхавши до будинку, двері під`їзду їм відкрив чоловік, який представився довіреною особою власника квартири. Його напарник став підійматися до квартири на ліфті, а він пішов сходами, та приблизно на третьому поверсі побачив чоловіка, який нібито намагався сховатися та не міг пояснити причину свого перебування у під`їзді. Далі він покликав свого напарника, який став охороняти затриманого, а сам пішов далі, де через два поверхи помітив ще одного чоловіка не слов`янської зовнішності, якого також затримав та спустив до низу. Після чого він зайшов до квартири, двері якої були відчинені, де він побачив сліди перебування крадіїв, двері у всіх кімнатах та шафах були відкриті, інших осіб у квартирі не було. Вони викликали слідчо-оперативну групу. Під час очікування чоловік неслов`янської зовнішності скинув донизу у підвал сумку та якісь предмети, схожі на відмички, про що вони повідомили працівників поліції. Інший чоловік стояв спокійно, ніяких дій не вчиняв. На сьогодні він не може впізнати цих чоловіків через сплив часу.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні зазначив, що в кінці листопада 2021 року його однокласниця, яка працює в правоохоронних органах, запросила його прийняти участь у слідчій дії в якості понятого. Він пам`ятає як на першому поверсі стояли два невідомих чоловіка та представники правоохоронних органів та він зробив для себе висновок, що незнайомі особи - це підозрювані у вчиненні кримінального правопорушення. Після чого слідчий провів обшук двох підозрюваних та знайшов гроші та чорні шкіряні рукавички, на вулиці в смітті знайшли ще телефон, після спустились в підвальне приміщення та знайшли відмички, далі всі предмети були опечатані та запаковані. Працівники поліції повідомили йому, що зазначені особи вчинили замах на крадіжку. Крім того, пам`ятає що чоловіки повідомляли поліцейським, що зайшли в квартиру для того, щоб погрітися.

Крім того, прокурором були надані, а судом досліджені наступними письмові докази:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від потерпілого ОСОБА_9 від 25.11.2021 ( т.1 а.с. 107)

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001020 від 25.11.2021 року за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України ( т.1 а.с. 121);

- протокол огляду місця події від 25.112021, під час якого було оглянуто квартиру АДРЕСА_3 . Квартира розташована на 8 поверсі 9-ти поверхового будинку. Квартира АДРЕСА_3 , в якій міститься 4 кімнати, 2 туалети, 1 кухня, 1 коридор. У кімнаті № 3 зліва направо розташовано: дерев`яний стіл на якому знаходяться особисті речі власника квартири, шкіряна сумка чорного кольору через плече, на момент огляду відкрита, поруч з сумкою в хаотичному порядку знаходяться грошові кошти іноземної валюти, номінали купюр: 1 Dollar у кількості 5 штук, серії: В25068732Н, К55058424С, В75499767J, D20507417B, J95919121D, купюра номіналом 20 Dollars, серії:JC06780666D. Обстановка ніде не порушена, окрім кімнати № 3, де було знайдено грошові кошти іноземної валюти. З місця огляду події вилучено: купюри номінали 1 Dollar у кількості 5 штук, серії: В25068732Н, К55058424С, В75499767J, D20507417B, J95919121D, купюра номіналом 20 Dollars, серії:JC06780666D; сумка шкіряна чорного кольору зі столу в кімнаті № 3; змив на марлевий тампон та контроль до нього дистильованою водою з внутрішньої сторони вхідних дверей; змив на марлевий тампон та контроль до нього з ручки вхідних дверей з зовнішньої сторони; 7 СПУ: 1,2 - з столу в кімнаті № 3; 3-7 - з шафи купе в коридорі ( т.1 а.с. 108-120).

У судовому засіданні захисник ОСОБА_8 вважала, що протокол огляду місця події є недопустимим доказом, оскільки ухвала слідчого судді про дозвіл на проведення огляду житлового приміщення у подальшому слідчим отримана не була, вважала, що дозвіл власника квартири не дає підстави проводити огляд без дотримання вимог ст. 233 КПК України.

Суд не погоджується із вказаними доводами сторони захисту, оскільки відповідно до ст.237 КПК Україниз метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Так, ст. 233 КПК передбачає, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Як слідує зі змісту протоколу огляду місця події від 25.11.2021, вказана слідча дія проводилась за участю потерпілого, який є власником житлового приміщення, яке було місцем вчинення кримінального правопорушення. При цьому, у судовому засіданні потерпілий пояснив, що він не заперечував проти проведення огляду його квартири та був присутній під час роботи слідчих органів. За таких обставин, суд приходить до висновку, що проникнення до квартири потерпілого ОСОБА_9 з метою огляду місця події було здійснено за добровільною згодою особи, яка володіє вказаним житлом, тобто із дотриманням вимог ч.1 ст. 233 КПК України та додаткового дозволу слідчого судді не потребувало.

- протокол огляду речей від 25.11.2021, які були вилучені під час огляду місця події, а саме: купюра двадцяти доларів США JC06780666D 2009 року, купюра один доларів США J959191121D 2003 року, купюра один долар США В75499767J 1988 року, купюра один долар США В25068732Н 2009 року, купюра один долар США К55058424С 2003 року; купюра один долар США D20507417В 2009 року. ( т.1 а.с. 126);

- висновок експерта № СЕ-19/108-21/14504-Д від 09.12.2021, згідно якого сліди папілярних узорів рук з розмірами по вісях 15x25 мм, 19x27 мм, 19x30 мм, 21x23 мм, 14x18 мм та 12x38 мм, вилучені 25.11.2021 в ході проведення огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_3 , придатні для ідентифікації за ними особи (осіб). Слід папілярного узору руки з розмірами по вісях 13x23 мм, вилучений там же, не придатний для ідентифікації за ним особи. Сліди папілярних узорів рук з розмірами по вісях 19x30 мм, 21x23 мм, 14x18 мм та 12x38 мм, вилучені 25.11.2021 в ході проведення огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_3 , залишені відповідно: основною та середньою фалангами безіменного пальця правої руки, великим, великим пальцем лівої руки, основною та нігтьовою фалангою великого пальця правої руки особи, дактилоскопічна карта, якої заповнена на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Сліди папілярних узорів рук з розмірами по вісях 15x25 мм та 19x27 мм, вилучені там же, залишені не особою, дактилоскопічна карта, якої заповнена на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не особою, дактилоскопічна карта, якої заповнена на ім`яОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а іншою особою (особами) ( т.1 а.с. 130-140).

У судовому засіданні захисник наполягала на тому, що висновок експерта містить я у собі суперечливі результати, оскільки в описовій частині експерт вказує на збіг сліду папілярного узору із дактилокартою ОСОБА_14 , а у резолютивній частині - із дактилокартою ОСОБА_13 , тому не може бути використаний як належний та допустимий доказ по справі.

Допитаний під час судового засідання експерт ОСОБА_15 пояснив, що він працює на посаді головного експерта сектора дактилоскопічних досліджень відділу криміналістичних видів досліджень Запорізького НДЕКЦ МВС. До Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від слідчого відділення відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшла постанова слідчого про призначення судово-трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження». Йому було доручено проведення судової експертизи. Зазначає, що дактилоскопічна картка містить відтиски пальців та дані про особу, що їх залишила. Інформацією з приводу, хто та як виробляє дактилоскопічні карти, він не володіє. Також вказує на те, що в описовій частині висновку експерта № СЕ-19/108-21/14504-Д від 09.12.2021 року ним було допущену помилку та невірно зазначене прізвище особи, дактилокарту якої він досліджував та співставляв. Наразі виправити помилку неможливо. Крім того, наголошує на тому, що дактилоскопічної картки ОСОБА_14 в нього не було. Зазначає, що у самих висновках вказаної експертизи зазначені усі вірні дані.

За таких обставин, суд приходить до переконання про те, що описова частина висновку експерта від 09.12.2021 № СЕ-19/108-21/14504-Д містить описку, яка не вплинула на результат проведеного дослідження, тому береться до уваги судом у сукупності із іншими доказами.

- протокол огляду місця події від 25.112021, під час якого було оглянуто перший поверх під`їзду № 2 у будинку АДРЕСА_3 . Вхід до під`їзду здійснюється через магнітний домофон з металевими дверима. Біля поштових ящиків на першому поверсі знаходяться два чоловіки, які представились, як ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які не змогли чітко пояснити, чому вони тут знаходяться. У поштовому ящику НОМЕР_5 на першому поверсі було виявлено та вилучено пару рукавичок чорного кольору, які було поміщено до паперового конверту. На підлозі біля вище вказаних осіб було виявлено та вилучено ліхтарик чорного кольору та гарнітура «навушники», упаковано у паперові конверти. Далі всі учасники вийшли з вищевказаного під`їзду та було оглянуто підсобне приміщення, яке знаходиться зліва від входу до під`їзду № 2. В вказаному приміщенні вхід обладнаний дерев`яними дверима, які оснащені одним гвинтовим замком. У приміщенні виявлено сумку через плече чорного кольору, яку поміщено до картонної коробки, у сумці було виявлено металеві предмети, зовні схожі на відмички у кількості 36 штук. Над місцем де було виявлено сумку виявлено отвір від сміттєпроводу. Далі було пройдено до підвального приміщення під`їзду АДРЕСА_3, у якому було виявлено мобільний телефон Nokia: ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім карткою «Лайф»: НОМЕР_2 та упаковано до паперового конверту з пояснювальним написом. Над місцем, де було виявлено телефон, знаходиться отвір, який веде до під`їзду № 2 буд. АДРЕСА_3 . ( т.1 а.с. 142-154);

- протокол затримання ОСОБА_3 від 25.11.2021, під час якого було проведено особистий обшук останнього та вилучено з лівої та правої кишені дві пари чорних перчаток та з передньої лівої кишені штанів грошові кошти у сумі 557 гривні. Час фактичного затримання ОСОБА_3 25.11.2021 о 03.00 годин. Під час його особистого обшуку на місці перебував захисник. ( т. 1 а.с. 162-167).

Під час судового розгляду захисником було заявлено клопотання про визнання вказаного протоколу недопустимим доказом, оскільки після проведення особистого обшуку ОСОБА_3 слідчий не звернувся до слідчого судді за отриманням дозволу на проведення вказаної слідчої дії, тому результати цієї слідчої дії не можна брати до уваги.

Аналізуючи доводи сторони захисту, суд спирається на ст. 208 КПК України, згідно якої уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:

1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;

2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;

3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України;

4) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України.

Частина третя ст. 208 КПК Укаїни передбачає, що уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу (щодо участі понятих, захисника та фіксування ходу особистого обшуку у протоколі тощо). Інших вимог (про необхідність отримання ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення особистого обшуку) діючий КПК України не містить взагалі, тому у цій частині суд вважає доводи захисту помилковими.

- протокол огляду речей від 26.11.2021, вилучених у ОСОБА_16 , а саме: купюра 500 гривень ЗА 4 року, купюра 20 гривень ТА5 року; купюра 20 гривень ЮД5 року; купюра 10 гривень НЗ 8 року; купюра 5 гривень ЮД 2 року; купюра 1 гривня ТЄ 6 року; купюра 1 гривня УК 7 року. Після проведення огляду зазначені грошові кошти поміщено до паперового конверту. При проведенні огляду фотозйомка та відео зйомка не застосовувалися ( т.1 а.с. 174).

Інших доказів стороною обвинувачення суду надано не було.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, свідків, дослідивши докази обвинувачення та захисту, вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_17 у скоєнні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, в судовому засіданні не доведена.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст. 62 Конституції України та ч.3 ст. 373 КПК України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи, не може піддаватися кримінальному покаранню , доки не буде визнаний винним в законному порядку, обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах або припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях та ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

На підставі частини 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого та прокурора.

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішення, докази необхідно оцінювати керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п. 53 рішення від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України», п. 42 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 12.06.2008 року «Яременко проти України» зазначено, що визначаючи, чи було провадження у справі загалом справедливим, також має враховуватись, чи було дотримано прав на захист. Слід, зокрема, розглянути, чи заявникові була надана можливість спростувати достовірність доказів і заперечити проти їх використання. Крім того, має бути врахована якість таких доказів і, зокрема, те, чи породжують обставини, за яких вони були отримані, будь-який сумнів щодо їхньої достовірності й точності. При тому, що питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заперечував свою причетність до вчинення замаху на крадіжку майна ОСОБА_9 та знайомство із ОСОБА_13 , наполягав на тому, що випадково опинився поруч із місцем вчинення злочину.

Перевіряючи версію обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 був помічений у під`їзді будинку приблизно на третьому поверсі охоронцем ОСОБА_10 , який приїхав на виклик щодо проникнення невідомих осіб до квартири потерпілого, яка розташована на восьмому поверсі. Зазначений факт підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_10 , а також протоколом затримання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується висновком експерта № СЕ-19/108-21/14504-Д від 09.12.2021 сліди папілярних узорів рук з розмірами по вісях 19x30 мм, 21x23 мм, 14x18 мм та 12x38 мм, вилучені 25.11.2021 в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , залишені відповідно: основною та середньою фалангами безіменного пальця правої руки, великим, великим пальцем лівої руки, основною та нігтьовою фалангою великого пальця правої руки особи, дактилоскопічна карта, якої заповнена на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Сліди папілярних узорів рук з розмірами по вісях 15x25 мм та 19x27 мм, вилучені там же, залишені не особою, дактилоскопічна карта, якої заповнена на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не особою, дактилоскопічна карта, якої заповнена на ім`яОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а іншою особою (особами) ( т.1 а.с. 130-140). Тобто жодних слідів пальців рук ОСОБА_3 у квартирі, яка стала місцем вчинення злочину, виявлено не було.

Крім того, під час особистого обшуку ОСОБА_3 , результати якого зафіксовані у протоколі його затримання ( т. 1 а.с. 162-167), жодних речей, які б належали потерпілому та могли б бути викрадені з його квартири, виявлені не були, жодні інші предмети, які б могли використовуватися для проникнення у квартиру (відмички, зв`язки ключів, металеві предмети тощо), або приховування своєї участі у вчиненні злочину (саморобні маски, шапки із прорізами для очей, гумові рукавички тощо) при ОСОБА_3 не перебували. Рукавички чорного кольору, які були вилучені із кишені останнього, не мають на собі характеристик для використання у господарстві або будівництві та не є гумовими, а розцінюються судом як звичайні особисті рукавички обвинуваченого з огляду на осінню пору року (листопад), коли був затриманий ОСОБА_3 .

Навпаки, як пояснив у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , інший чоловік не слов`янської зовнішності, намагався приховати свою участь у вчиненні крадіжки та скинув до підвального приміщення сумку із відмичками, яка була при ньому, а також заховав господарські рукавички та ліхтар у під`їзді. Крім того, суд бере до уваги, що саме сліди пальців рук іншої особи (встановленої органом досудового розслідування як ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин Грузії) були виявлені у квартирі під час огляду місці події ( т.1 а.с. 108-120, а.с. 130-140).

Однак, під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_13 допитаний не був, оскільки останній ухилився від суду та був оголошений у розшук ухвалою суду від 13.07.2022 ( т.1 а.с. 88), матеріали щодо вказаної особи виділені в окреме провадження.

Під час судового розгляду прокурором не було надано суду жодного доказу ні на підтвердження факту знайомства ОСОБА_3 та ОСОБА_13 у минулому, а також ні на підтвердження факту наявності між вказаними особами спільного умислу на вчинення крадіжки групою осіб (якими могли б бути пояснення свідків - спільних знайомих обвинувачених або очевидців їх затримання, чи інших осіб, які могли б бути обізнані про спільний злочинний план обвинувачених тощо).

Таким чином, єдиним непрямим доказом ймовірної причетності обвинуваченого ОСОБА_3 до вчинення інкримінованого йому злочину є факт перебування поруч із місцем його вчинення, що, на думку суду, з огляду на відсутність інших переконливих доказів, не може бути підставою для визнання особи винуватою у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Так, у судовому засіданні обвинувачений вказав, що потрапив до під`їзду будинку по вул. Фортечній випадково, оскільки не міг повернутися додому через сварку із дружиною, тому вирішив зігрітися у будинку, де знайшов відкритий під`їзд. Суд вважає таку версію обвинуваченого правдоподібною, оскільки, як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_3 є одруженим, має на утриманні двох малолітніх дітей, на момент затримання мобільного телефону не мав, при цьому мав при собі грошові кошти, що підтверджує версію обвинуваченого про намагання найняти таксі для подальшої поїздки додому, а з огляду на нічний час та осінній період суд вважає таким, що могло б відповідати дійсності намагання обвинуваченого зігрітися у під`їзді, у який він зміг безперешкодно потрапити на той момент. При цьому жодних доказів або фактів на спростування доводів обвинуваченого прокурором у судовому засіданні наведено не було, при цьому зроблено лише посилання на алогічність таких пояснень ОСОБА_3 .

За таких обставин, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано безсумнівних доказів причетності обвинуваченого ОСОБА_3 до замаху на вчинення кражідки із квартири потерпілого за попередньою змовою групою осіб, та, аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності в межах пред`явленого обвинувачення, суд приходить до переконання про недоведеність причетності обвинуваченого ОСОБА_3 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, тому вважає необхідним визнати ОСОБА_3 невинуватим та виправдати у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 124, 314, 370, 373, 475, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України, та виправдати у зв`язку із недоведеністю його участі у вчиненні кримінального правопорушення.

Речові докази:

- купюра двадцять доларів США JC06780666D 2009 року, купюра один долар США J959191121D 2003 року, купюра один долар США В75499767J 1988 року, купюра один доларів США В25068732Н 2009 року, купюра один доларів США К55058424С 2003 року; купюра один доларів США D20507417В 2009 року, сумка шкіряна чорного кольору - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_9 ;

- змив та контроль до нього внутрішньої сторони вхідних дверей, змив та контроль до нього з ручки вхідних дверей з зовнішньої сторони, 7 слідів папілярних узорів, печатки чорного кольору, ліхтарик, навушники, металеві предмети зовні схожі на відмички у кількості 36 штук, чоловіча сумка з трьома гаманцями, мобільний телефон «Nokia» imei: НОМЕР_3 з сім картою мобільного оператору «Лайфселл» НОМЕР_4 - залишити на зберіганні прокурора до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_13

- чорні перчатки, купюру 500 гривень ЗА 4 року, купюру 20 гривень ТА5 року; купюру 20 гривень ЮД5 року; купюру 10 гривень НЗ 8 року; купюру 5 гривень ЮД 2 року; купюру 1 гривня ТЄ 6 року; купюру 1 гривня УК 7 року - повернути за належністю ОСОБА_3 .

Скасувати арешт з майна, який був накладений на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.11.2021, щодо особистого майна ОСОБА_3 .

Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з моменту його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя: ОСОБА_1