УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі власника майна ОСОБА_2 , секретаря ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000890, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 листопада 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :
28 листопада 2022 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Київської міської прокуратури ОСОБА_4 в якому ставилось питання про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 24 листопада 2022 року під час огляду місця події (дорожньо-транспортної пригоди), а саме на автомобіль автомобіль «Mitsubishi Pajero Sport», р.н. НОМЕР_1 ,, що належить ОСОБА_2 , з забороною користування, розпорядження та відчуження вказаного транспортного засобу.
Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у місті Києві 24.11.2022 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000890 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 24.11.2022 приблизно о 06:50 за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 56, водій автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Sport», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , 1976 р.н. здійснив наїзд на пішохода гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження від яких помер в КМКЛШМД.

Під час огляду місця події 24.11.2022 вказаний автомобіль «Mitsubishi Pajero Sport», р.н. НОМЕР_1 , було вилучено та поміщено на територію спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Г. Хоткевича, 20-Б.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль марки «Mitsubishi Pajero Sport», реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого від 24.11.2022 автомобіль марки «Mitsubishi Pajero Sport» реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному проваджені № 0000890 від 24.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
З метою перевірки технічного стану автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Sport» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у кримінальному провадженні призначено судову автотехнічну експертизу технічного стану вказаного автомобіля.
Крім того, в ході проведення досудового розслідування може виникнути необхідність у призначенні інших експертиз для проведення яких потрібно надати експертам зазначений транспортний засіб.
Прокурор у кримінальному провадженні у судове засідання не з`явився, у тексті клопотання, просив розглянути справу без його участі.
Власник тимчасово вилученого майна, в судовому засіданні заперечував, щодо накладення арешту на автомобіль, вказавши, що він проходить військові службу, і даний автомобіль потрібний для службового користування.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку представника власника майна, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги винесення слідчим постанови про визнання майна речовим доказом та наявність достатніх доказів того, що майно, зазначене у клопотанні відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а саме є майном, щодо якого є наявність розумних підозр, що воно могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 24 листопада 2022 року під час огляду місця події (дорожньо-транспортної пригоди) а саме на: автомобіль «Mitsubishi Pajero Sport», р.н. НОМЕР_1 , з забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися зазначеним транспортним засобом.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :
Клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000890, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 листопада 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 24 листопада 2022 року під час огляду місця події (дорожньо-транспортної пригоди) а саме на: автомобіль «Mitsubishi Pajero Sport», р.н. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_2 та який поміщено на територію спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Г.Хоткевича, 20-Б, з забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися зазначеним транспортним засобом.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_6 ОСОБА_7