Житомирський апеляційний суд
Категорія ст. 82 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

засудженого: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

розглянувшиу відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі в режимі відеконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 21 листопада 2022 року про відмову з задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зміну невідбутої частини покарання більш м`яким , -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 21 листопада 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Рішення суду обгрунтовано тим, що ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, вказані обставини свідчать про те, що останній впродовж строку відбування покарання демонструє нестабільну поведінку, що не дає підстави для висновку, що він своє довів виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. Посилається на те, що ухвала суду є необгрунтовною та невмотивованою, такою що не відповідає фактичним обставинам справи. Вказує, що суд не взяв до уваги його товариське ставлення до засуджених та неконфліктність в колективі, те, що він має три заохочення. Стверджує, що заміна невідбутої частина покарання більш м`яким є важливою складовою прогресивної системи відбування покарання, яка дає змогу дотримуючись мети покарання водночас покращувати правове становище засудженого і зменшити обсяг та характер карально-виховного впливу на нього. У такий спосіб закон стимулює добросовісне відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від його поведінки значною мірою залежить можливість покращення його правового становища. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким має безумовний і остаточний характер і не може бути скасована через неналежну подальшу поведінку засудженого.

В судовому засіданні апеляційного суду засуджений ОСОБА_7 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги, зазначив, що підстав для застосування положень ст. 82 КК України немає.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ст. 82 КК України особам, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Крім того, відповідно до роз`яснень (п. 17) постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці тощо.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону на думку колегії суддів дотримався.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що ОСОБА_7 засуджений 23.11.2018 вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області за ч. 2 ст. 121 КК України на 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Вироком Чернігівського апеляційного суду від 12.02.2019 вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23.11.2018 щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасовано. Призначено ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. У решті вирок залишено без змін.

Початок строку: 20.06.2018.

Кінець строку: 20.06.2026.

В місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_7 перебуває з 26.06.2018. За час тримання в державній установ «Чернігівський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, порушень режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 16.03.2019 відбував покарання в державній установі «Черкаська виправна колонія (№62)». За час відбування покарання допустив два порушення режиму тримання.

З 03.09.2020 відбуває покарання в державній установі «Житомирська виправна колонія (№4)». За час відбування покарання характеризується: негативно, допустив три порушення режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, з них один раз поміщався до дисциплінарного ізолятора.

На виробництві установи не працевлаштований через небажання засудженого працювати. Заохочень не має.

Підтримує дружні стосунки із засудженими різної спрямованості. В колективі засуджених не конфліктний. Допускає нетактовну поведінку до представників адміністрації установи, законні їх вимоги виконує під контролем.

Відповідно до ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт». Завдання програми виконує не в повному обсязі. Займається спортом на спортмайданчику гуртожитку, але не приймає участі у спортивних змаганнях серед засуджених.

Вину скоєного злочину за вироком суду визнав частково.

Застосуванню заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно ст. 82 КК України підлягав по відбуттю 1/2 строку покарання, після 20.06.2022. На спільному засіданні комісії державної установи «Житомирська виправна колонія №4» та спостережної комісії при Житомирському міськвиконкомі від 24.06.2022 було відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України, так як засуджений не став на шлях виправлення. Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засудженого, останній має 3 заохочення та 3 стягнення.

З огляду на викладене суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, вказані обставини свідчать про те, що останній впродовж строку відбування покарання демонструє нестабільну поведінку, що не дає підстави для висновку, що він довів виправлення, тому правильно відмовив в задоволенні його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, з чим також погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Твердження засудженого про те, що він товаришує з іншими засудженими та є неконфліктним, а також те, що він має три заохочення, безперечно заслуговують на увагу колегії суддів, проте не можуть бути в даному випадку на даний час підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Доводи апеляційної скарги засудженого про те, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким має безумовний і остаточний характер і не може бути скасована через неналежну подальшу поведінку засудженого є надуманими та особистим сприйняттям засудженого, натомість судом при прийнятті рішення враховані всі обставини справи та наведено мотиви прийнятого рішення.

За таких обставин, підстав до задоволення апеляційної скарги засудженого та заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, колегія суддів наразі не вбачає. Ухвала суду є законною, обгрунтованою та належним чином вмотивованою.

Порушень вимог кримінального-процесуального закону, які можуть бути підставою для скасування ухвали суду, під час розгляду апеляційного розгляду провадження не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 21 листопада 2022 року про відмову з задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,-без змін.

Ухвала апеляційного набирає чинності негайно після оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: