г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3558/21
Номер провадження 1-кп/213/219/22
У Х В А Л А
Іменем України
25 листопада 2022 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

особи, відносно якої розглядається клопотанняОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

представника потерпілої адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000063, за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянин України, освіта вища, офіційно не працює, не одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, не судимий, має інвалідність, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.162, ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 129 , ч.1 ст. 126 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , 07.05.2021р. приблизно о 18:30 годині, знаходився поблизу квартири розташованої по АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 . ОСОБА_5 в цей же час в порушення ст.. 30 Конституції України (згідно якої кожному гарантується право на недоторканість житла), через відчинені двері ввірвався незаконно, за відсутності законних підстав, тобто незаконно проник до приміщення вищезазначеної квартири.

Продовжуючи своє суспільне небезпечне діяння ОСОБА_5 , 07.05.2021р. приблизно о 18:30 годин, знаходячись в приміщенні квартири розташованої по АДРЕСА_2 , застосовуючи фізичну силу рук, наніс ОСОБА_8 правим кулаком удари в область обличчя, плеча та верхніх кінцівок, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді: синці обличчя і правого плеча, садна правої і лівої верхньої кінцівок, які згідно висновку судово-медичної експертизи №711 від 31.05.2021р. за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 07.05.2021р. приблизно о 18:35 годин, знаходячись в приміщенні квартири розташованої по АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 тримаючи в своїй руці ніж, замахнувся над обличчям потерпілої ОСОБА_8 , при цьому погрожуючи словесно їй вбивством, тим самим підтверджуючи готовність до вчинення насильницьких дій, а коли свідок ОСОБА_10 почала стукати в вікно опустив ніж та покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Крім цього, 09.05.2021р. приблизно о 16:15 годині, знаходячись в приміщенні квартири розташованої по АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 застосовуючи фізичну силу рук наніс ОСОБА_8 своїм правим кулаком удар в область лівого плеча чим завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні ОСОБА_5 вину визнав, підтвердив вказані вище обставини. Просив направити на лікування амбулаторно. Цивільний позов просив задовольнити частково, оскільки отримує маленьку пенсію по інвалідності.

Законний представник ОСОБА_11 просила призначити лікування амбулаторне.

Потерпіла та її представник щодо призначення амбулаторного лікування поклались на розсуд суду. Потерпіла ОСОБА_8 подробно розказала про обставини вчиненого відносно неї злочини, як вказано у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 . Цивільний позов підтримала повністю.

Винуватість особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 у вчиненні суспільно небезпечного діяння підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

Показами свідків:

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона мати потерпілої, потерпіла та ОСОБА_5 були у шлюбі, шлюб розірвано, мають спільну дитину. Потерпіла не поїхала з дитиною на поховання батька ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_5 прийшов до потерпілої та побив її. Потерпіла дзвонила свідку та розказувала ці обставини. Свідок бачила на руці, обличчі та тілі у потерпілої ушкодження внаслідок побиття. Через деякий час це знову повторилось, та ОСОБА_5 знов приходив до потерпілої, коли свідок приїхала то ОСОБА_5 забрала поліція.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що доводиться сусідкою потерпілій. У травні 2021 року чула крики з квартири потерпілої, чула жіночий крик. Свідок постучала у вікно потерпілої з вулиці та сказала що викличе поліцію, та після цього одразу вийшов ОСОБА_5 та пішов. Свідок зайшла в квартиру до потерпілої, потерпіла стояла в крові. Свідок вказала, що це не вперше відбувалось.

Свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , вказали, що прийшли до потерпілої в гості, вона була побита, коли вони пили чай то до потерпілої приходив ОСОБА_5 та знов вдарив її та вийшов, вони вийшли за ним, бачили як викинув ніж, намагались його затримати.

Свідок ОСОБА_15 , пояснив, що доводиться братом потерпілій, йому подзвонили 7 травня та сказали, що ОСОБА_5 побив потерпілу, свідок поїхав до потерпілої, вона була побита. 9 травня знову подзвонили сказали, що знову ОСОБА_5 бив потерпілу. Коли свідок приїхав ОСОБА_5 вже затримали люди, ОСОБА_5 був з ножем, всі кричали щоб ОСОБА_5 кинув ніж. Приїхала поліція та затримала ОСОБА_5 .

Письмовими доказами: Витягом з ЄРДР №0000063; протоколом огляду диску від 27.05.2021р., оглядався диск який містить відеозаписи, з яких встановлено, що ОСОБА_5 07.05.2021р. в 22:55 годин перебував біля квартири потерпілої, дзвонив, стукав, нецензурно виражався в бік потерпілої, в руках тримає предмет прямокутної форми. Даний диск визнано документом (а.с.23). Висновком експерта №711 від 31.05.2021р., відповідно до якого у потерпілої малися синці обличчя і правого плеча, садна правої і лівої верхньої кінцівок. Кількість тілесних ушкоджень визначити не представляється можливим. Кількість прикладання фізичної сили в область обличчя, правого плеча, правої і лівої верхніх кінцівок визначити не представляється можливим. Синці виникли від дії тупого твердого предмету (предметів) за механізмом удару (удар-стиснення). Садна виникли від дії тупого твердого предмета ( предметів) за механізмом тертя-ковзання. Час виникнення ушкоджень (дані медичних документів) може відповідати 07.05.2021р. В конкретному випадку травмуючим предметом (предметами) могли бути, як озброєна так і не озброєна рука, взута нога нападаючого або інші предмети з такими ж властивостями. За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. Виставлений в медичних документах діагноз: струс головного мозку об`єктивними клінічними даними не підтверджений, тому не враховується при визначенні ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (а.с.28). Протоколом проведення слідчого експерименту від 10.06.2021р. за участю потерпілої, під час якого вона розказала та показала як їй наносив удари ОСОБА_5 (а.с.32-38). Висновком експерта №817 від 10.06.2021р. відповідно до якого тілесні ушкодження у потерпілої, могли виникнути при механізмі, на який вказала сама потерпіла, під час проведення слідчого експерименту (а.с.42-43). Постановою про визнання речовим доказом від 15.06.2021р., яким визнано доказами ніж з руків`ям чорного кольору (а.с.48,49). Протоколом огляду ножа від 15.06.2021р. (а.с.50-51). Ухвалою від 25.06.2021р. якою накладено арешт на вказаний ніж (а.с.56). Постановами від 14.07.2021р. в якості речових доказів визнано ніж сріблястого кольору та ніж чорного кольору (а.с.162,163), на вказані ножі накладено арешт (а.с.169-170), вказані ножі оглядались про що складено протокол огляду від 14.07.2021р. (а.с.171-172а).

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи (висновок експерта №105 від 12.08.2021р) ОСОБА_5 у період інкримінованого йому діяння страждав і в теперішній час страждає хронічним психічним захворюванням у формі органічного шизофреноподібного розладу. Зазначене хронічне психічне захворювання позбавляло останнього можливості в періоди часу, що відноситься до інкримінованих йому діянь, віддавати собі звіт в своїх діях (бездіяльності) та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_5 , у даний час також не може віддавати собі звіт в своїх діях (бездіяльності) та керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування до нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Крім того суду надано довідку, що ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні в КП КБППД ДОР з 31.05.2021р. по 15.07.2021р., та з 13.08.2021р. по 09.09.2021р.

Зібрані у справі докази свідчать про те, що органи досудового розслідування суспільно небезпечне діяння ОСОБА_5 вірно кваліфікували:

за ч.1 ст 162 КК України за ознаками незаконного проникнення до житла;

за ч.1 ст. 125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження;

за ч.1 ст 129 КК України за ознаками погрози вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози;

за ч.1 ст. 126 КК України за ознаками умисного завдання удару, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Прокурор у судовому засіданні підтримала заявлене клопотання та просила застосувавши до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру.

У відповідності до ч.2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно статті 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру.

За змістом статті 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння, які вчинили у стані осудності злочини; які вчинили у стані обмеженої осудності злочини; які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

У відповідності до абзаців 1,2 пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03 червня 2005 року визначаючи відповідно до частин 3-5 статті 94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.

Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб ( частина 1 статті 94 КК України суд має спочатку з`ясувати думку експертів - психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру ( тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

У відповідності до вимог ст. 94 КК України суд враховує при призначенні певного виду примусових заходів медичного характеру: 1) характер і тяжкість захворювання; 2) тяжкість вчиненого діяння; 3) ступінь небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 94 КК України, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Суд враховує, що особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, страждав і в теперішній час страждає хронічним психічним захворюванням у формі органічного шизофреноподібного розладу (тобто суд враховує характер і тяжкість захворювання), яке позбавляло його можливості в періоди часу, що відносяться до інкримінованого йому діяння, усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними та за своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_5 також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними, тому потребує застосування до нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, про що вказали експерти у своєму висновку.

Суд враховує тяжкість вчиненого ОСОБА_5 діяння передбаченого ч.1 ст.162, ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 129 , ч.1 ст. 126 КК України, які у відповідності до вимог ст. 12 КК України є кримінальними проступками. Суд приймає до уваги обставини вчинення суспільно небезпечного діяння, характеризуючі матеріали на ОСОБА_5 , який вже не вперше вчиняє суспільно небезпечні діяння відносно потерпілої, за що йому вже застосовувались заходи медичного характеру. Суд враховує, що ОСОБА_5 пройшов додаткове лікування за власним бажанням, але доказів покращення стану здоров`я та можливість застосування амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку без госпіталізації суду не підтверджено стороною захисту. Клопотань про проведення додаткових, повторних, комісійних судово- психіатричних експертиз суду не заявлялось.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову потерпілої до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу, суд дійшов до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 1186 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичною особою, яка в момент її завдання не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, не відшкодовується.

Частиною 2 статті 1186 ЦК України визначено, якщо шкоди було завдано особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними у зв`язку з психічним розладом або недоумством, суд може постановити рішення про відшкодування цієї шкоди її чоловіком (дружиною), батьками, повнолітніми дітьми, якщо вони проживали разом з цією особою, знали про її психічний розлад або недоумство, але не вжили заходів щодо запобігання шкоді.

Позивачу було відомо про наявність у ОСОБА_5 по даній справі законного представника, яка доводиться йому рідною матір`ю та з якою він проживає та проживав на момент вчинення суспільно небезпечного діянні, та якій відомо про психічний стан ОСОБА_5 .

Шкоду потерпілій було завдано ОСОБА_5 , тобто особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними у зв`язку з психічним розладом, тому позов не підлягає задоволенню, оскільки позовні вимоги пред`явлені до неналежного відповідача.

Запобіжний захід не обирався. Арешти слід скасувати. Речові докази по даній справі слід знищити. Витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 93, 94 КК України, ч.2 ст. 292, ст.ст. 369-372, 503 - 513 КПК України, суд,-

У Х В АЛ И В:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063, відносно ОСОБА_5 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162, ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 129 , ч.1 ст. 126 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з звичайним наглядом.
Запобіжний захід не обирати.
Скасувати арешти накладені ухвалами Інгулецького районного суду м. КривогоРогу Дніпропетровської області від 25.06.2021р. та 14.07.2021р., якими накладено арешти на три ножі. Речові докази: ніж «Виск», складний ніж сріблястого кольору, складний ніж чорного кольору знищити. Диск залишити в матеріалах справи.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу залишити без задоволення.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1