Справа № 298/560/18
Номер провадження 1-кп/298/175/22
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою

08 листопада 2022 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

доставленого під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань, в смт. Великий Березний, справу по кримінальному провадженні № 0000085 від 15.03.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, відносно якого подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

До Великоберезнянського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0000085 від 15.03.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, з доданими до нього матеріалами.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням розміру застави.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 , раніше був неодноразово засудженим за вчинення кримінальних правопорушень, останній раз: 20 вересня 2013 року Великоберезнянським районним судом Закарпатської області за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 02 листопада 2016 року по відбуттю строку покарання. Відповідно до вимог ст.ст. 89,91 КК України судимість не погашена та не знята. Таким чином, згідно із ст.88 КК України, ОСОБА_5 будучи раніше судимим на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, і знову скоїв новий злочин.

В даному кримінальному провадженні ухвалою Закарпатського апеляційного суду щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 13.11.2022 року.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Прокурор вважає, що на даний час існує необхідність в обранні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на період судового розгляду обвинувального акту, оскільки це обумовлено наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: що обвинувачений ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу, свідків - даний ризик підтверджується тим, що потерпіла та свідки в судовому засіданні не допитані, а обвинувачений ОСОБА_5 може здійснити вплив на них, щодо зміни показів, або відмови від дачі показів. обвинувачений може переховуватися від суду - даний ризик підтверджується тяжкістю покарання, яке йому загрожує, а саме у виді позбавлення волі на строк до 6 років, що може спонукати його переховуватися від суду, оскільки в ОСОБА_5 відсутні міцні соціальні зв`язки, тобто він не одружений, ніде не працює, утриманців немає.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого, санкція за вчинення якого, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 6-ти років, тому існують ризики, що він не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та зможе переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного злочину, тому існують ризики і в тому, що він особисто, чи шляхом використання інших методів може незаконно впливати на потерпілу, свідків з метою схилити їх до зміни чи відмови від показань.

Необхідно підкреслити, що злочин передбачений ч.3 ст.185 КК України є умисним, тяжким кваліфікованим злочином, санкція якого передбачає покарання тільки у виді позбавлення волі на строк до 6-ти років.

Дії ОСОБА_5 , кваліфіковано за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

При вирішенні питання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу, крім зазначених вище ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК, необхідно відповідно до ст.178 КПК України врахувати наявність наступних обставин: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується - згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання, тільки, у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років. В обвинуваченого ОСОБА_5 , відсутнє постійне місце роботи та навчання. Офіційні джерела доходів в обвинуваченого ОСОБА_5 відсутні, що може свідчити про незаконне отримання засобів для існування. Таким чином, оцінюючи в сукупності наявність вказаних ризиків та обставин, передбачених ст.178 КПК України вважає, що жоден із біль м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не може бути застосованим до обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також, не усуне вказаних вище ризиків.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав, наведених в ньому, просив таке задовольнити, наголосивши на наявності ризиків, визначених ст.177 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника, просив застосувати домашній арешт, зазначивши, що не має наміру уникати суду або втікати.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважав за можливе застосувати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, що, на думку захисника, буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 . Зазначив про відсутність ризиків в даному кримінальному провадженні з огляду на те, що досудове слідство в ньому завершено, тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_5 не є достатньою обставиною для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу, а також додані до нього матеріали, дійшов такого висновку.

Так, згідно статті 5 п.1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд дотримується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу судом встановлено, що стороною обвинувачення ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його проживання, майновий стан обвинуваченого.

Зважаючи на викладене та обґрунтування сторони обвинувачення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на даний час йому інкримінуються вчинення злочину, як не закінченого замаху на крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло, суд вважає доведеними під час розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування обвинуваченого від суду, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого він обґрунтовано обвинувачується та суворість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним, що оцінені в сукупності з даними про особу обвинуваченого; можливість незаконного впливу на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, враховуючи характер інкримінованого діяння, шляхом їх залякування з метою змінити покази в суді; можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

За таких обставин, виходячи з вимог ст. ст. 177, 178,183 КПК України та з огляду на обґрунтованість обвинувачення, тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінального правопорушення, необхідність захисту не тільки інтересів особи, а й суспільних інтересів, встановлені ризики, що оцінені в сукупності із даними про особу обвинуваченого, суд вважає, що належний контроль за поведінкою ОСОБА_5 та дієве запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а тому клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є підставним та підлягає задоволенню.

Доводи сторони захисту зазначених висновків суду не спростовують.

Відповідно до абз.1 ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На виконання зазначених вимог суд, враховуючи обставини кримінального правопорушення та стадію розгляду в даному провадженні, вважає за можливе одночасно визначити заставу як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до положень ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених цим Кодексом, суд виходить з вимог ч.4 та п.2 ч.5 ст.182 КПК України, і вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених цим Кодексом, складає 90 000 грн.

Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, у разі внесення застави на обвинуваченого у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України слід покласти наступні обов`язки: прибувати до суду на першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом на даному етапі не встановлено та сторонами кримінального провадження не наведено.

Відповідно до положень ч.ч. 1,2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, з моменту затримання. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

Керуючись ст.ст. 177,178,183,194,197,314-316,369,372,376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 6 січня 2023 року включно.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави в сумі 90 000 (дев`яносто тисяч) гривень 00 копійок.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною чи юридичною особою, окрім юридичної особи державної або комунальної власності або такої, що фінансується з місцевого, державного бюджету, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , в разі внесення ним застави такі обов`язки:

- прибувати за першою вимогою суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками та потерпілою у кримінальному провадженні № 0000085;

- не відлучатися із місця свого проживання, без дозволу суду;

- здати у 5-ти денний термін з дня обрання запобіжного заходу до відповідних органів паспорт громадянина України для виїзду за кордон (за наявності).

Термін дії ухвали закінчується 6 січня 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ять днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали суду оголошений 11 листопада 2022 року о 09 годині 40 хвилин.

Головуючий суддя: ОСОБА_1