Справа № 492/1101/22
Провадження № 1-кп/513/33/23
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2023 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000365 від 14.11.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Арциз Одеської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не заміжньої, яка працює черговою по переїзду 07 околотку ст.Арциз Виробничого підрозділу служби колії "Білгород-Дністровської дистанції колії" Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця", особи з інвалідністю 2 групи, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України,

У С Т А Н О В И В:

24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН).

До складу ООН входять Україна, Російська Федерація та ще 49 країн- засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, всі Члени вказаної організації утримуються в їхніх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним з Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 9 грудня 1981 року № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1965 року № 2131 (XX), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, про огородження їх незалежності і суверенітету; від 24 жовтня 1970 року № 2625 (XXV), що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами у відповідності до Статуту ООН; від 16 грудня 1970 року № 2734 (XXV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та від 14 грудня 1974 року № 3314 (XXIX), що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербування найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Так, згідно зі статтею 1 резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (XXIX), що містить визначення агресії, агресією є застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності або політичної незалежності іншої держави, або будь-яким іншим способом, несумісним зі Статутом ООН, як це установлено в даному визначенні.

Відповідно до статті 3 вказаної резолюції, будь-яка з наступних дій, незалежно від оголошення війни, з врахуванням і у відповідності до положень статті 2, буде кваліфікуватися як акт агресії:

a) вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або її частини;

b) бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

c) блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

d) напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські і повітряні флоти іншої держави;

e) застосування збройних сил однієї держави, які знаходяться на території іншої держави за узгодженням з державою, яка приймає, на порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після закінчення дії угоди;

f) дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалась цією іншою державою для здійснення акта агресії проти третьої держави;

g) засилання державою або від імені держави озброєних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це рівносильно переліченим вище актам, або її значна участь в них.

Згідно зі статтею вказаної резолюції, ніякі міркування будь-якого характеру, чи-то політичного, економічного, військового або іншого характеру, не можуть служити виправданням агресії. Агресивна війна є злочином проти міжнародного миру. Агресія тягне за собою міжнародну відповідальність. Ніяке територіальне придбання або особлива вигода, одержані в результаті агресії, не є і не можуть бути визнані законними.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також в Заключному Акті наради з безпеки і співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є Російська Федерація.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі - Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

В розумінні положень ст. 2 Женевських конвенцій від 12.08.1949, ратифікованих Указом Президії Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 03.07.1954, між Російською Федерацією та Україною з 20.02.2014 триває збройний конфлікт міжнародного характеру.

24.02.2022 року о 05:00 год., за наказом президента Російської Федерації ОСОБА_6 , збройні сили Російської Федерації незаконно, віроломно вторглись на територію Україну, здійснили широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів військової і цивільної, в тому числі критичної, інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи, проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, проти власності, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 , діючи умисно, маючи умисел на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, будучи обізнаною щодо розпочатої 24.02.2022 відкритої збройної агресії Російської Федерації проти України, усвідомлюючи злочинність своїх дій, а також те, що зі змістом матеріалів, які вона розповсюджує у загальнодоступній соціальній Інтернет - мережі "Одноклассники", може ознайомитися необмежена кількість осіб, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, в період з 02 серпня 2022 року по 09 серпня 2022 року, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи належний їй ноутбук торгівельної марки "LENOVO", серійний номер "WB08442668", під`єднаний до мережі Інтернет, з використанням встановленого у комп`ютері Інтернет-браузера "Opera" із встановленим розширенням "VPN", яке дозволяє здійснити вхід та перегляд інформації, що міститься на заблокованих Інтернет сайтах, у тому числі доступ до яких заблоковано Інтернет провайдерами на підставі Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" №133/2017 від 15.05.2017, авторизувавшись у соціальній Інтернет-мережі "Одноклассники" як користувач " ОСОБА_7 ", розмістила на так званій "Ленте" шляхом вподобання (публічній дошці оголошень, вільно доступній необмеженому колу користувачів) створеної нею сторінки (аккаунта) " ОСОБА_7 " (web-адреса облікового запису ІНФОРМАЦІЯ_2 у соціальній Інтернет-мережі "Одноклассники»" наступні публікації:

11 серпня 2022 року шляхом вподобання розмістила публікацію, опубліковану ІНФОРМАЦІЯ_3 у групі " ІНФОРМАЦІЯ_4 " соціальної мережі "Одноклассники", наступного змісту: "Путин присвоил звание Героя России уроженцу Тувы, разведчику, старшему сержанту 55 отдельной мотострелковой бригады Мергену Донгаку. Он пробрался в стан врага и ножом зарезал 34 националиста охраны и освободил пленных Российских солдат: около 60 бойцов из Чечни, и 40 человек разной национальности. Хотелось отметить, тувинец, при проведении этой операции в тылу врага действовал один. Вот это действительно ОСОБА_8 ! Браво!";

09 серпня 2022 року шляхом вподобання розмістила публікацію, опубліковану 09.08.2022 у групі "РИФ - Русский информационный фронт" соціальної мережі "Одноклассники", наступного змісту: "Слава нашим ОСОБА_8 ! Рядовой Иван Агафонов. Рядовой артиллерист. Обнаружил засаду на пути дивизиона. Он лично уничтожил троих диверсантов. Наши гаубицы без потерь прибыли в заданный район и обеспечил поддержку наступающим войскам";

07 серпня 2022 року шляхом вподобання розмістила публікацію, опубліковану 07.08.2022 у групі " ІНФОРМАЦІЯ_5 " соціальної мережі "Одноклассники", наступного змісту: "Никакой линии фронта у нас с "Украиной" не должно быть и границы тоже. Гнать до Польши. Только тогда прекратятся обстрелы. А если из Польши начнут стрелять, то и Польши не будет. И т.д. Никакой прежней Украины быть не должно. Нас будут встречать с хлебом солью в Киеве, во Львове? Неважно. Чемодан, вокзал, Варшава. Только успейте свалить. Кто не спрятался мы не виноваты. А преступники не уйдут от ответственности Только с ними надо. Хватит, пожили на земле русской, нагадили, пора и честь знать. Хотя, где честь, а где рогульство. Арендаторы хреновы. P.S. Прибалтам приготовиться";

02 серпня 2022 року шляхом вподобання розмістила публікацію, опубліковану ІНФОРМАЦІЯ_6 у групі " ІНФОРМАЦІЯ_5 " соціальної мережі "Одноклассники", наступного змісту: "Вы можете нас не любить, но трогать русского не надо! Мы били вас, и будем бить и победим любого гада! Париж забыл про казаков? Берлин забыл про сорок пятый? Задавим, как слепых щенков! Вы разозлили нас, ребята...".

Зазначені публікації були доступні для загального ознайомлення всіх користувачів соціальної Інтернет-мережі "Одноклассники", які відвідували сторінку користувача " ОСОБА_7 " (web-адреса облікового запису: ІНФОРМАЦІЯ_2 та автоматично надійшли як сповіщення всім користувачам соціальної мережі «Одноклассники», які були додані до розділів «Друзі» та "Підписники" вказаного аккаунта.

Станом на ІНФОРМАЦІЯ_7 , в розділі "Друзі" сторінки (аккаунта) " ОСОБА_7 " (web-адреса облікового запису: ІНФОРМАЦІЯ_2 у соціальній Інтернет-мережі "Одноклассники" були наявні 141 користувачів, в розділі "Підписники" - 51 користувачів соціальної Інтернет-мережі "Одноклассники".

25 листопада 2022 року між прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 та підозрюваною ОСОБА_5 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_10 була укладена угода про визнання винуватості.

Виходячи із змісту даної угоди підозрювана ОСОБА_5 у ході досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати у ході судового провадження свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення.

З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: повне визнання своєї вини та щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність збитків та потерпілих у кримінальному провадженні та відсутність судимостей, сторони погодились на призначення основного покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 436-2 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без конфіскації майна (конфіскація майна не застосовується у зв`язку з відсутністю у особи корисливого мотиву та застосування ст. 75 КК України).

Сторони домовились про застосування ст. 75 КК України та узгодили звільнення ОСОБА_5 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням і за згодою пропонують суду встановити іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки та покласти на ОСОБА_5 обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

В угоді зазначені наслідки її укладення та затвердження, встановлені статтею 473 КПК України, наслідки її невиконання, встановлені ст.476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченій ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачена ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 436-2 КК України, щиро розкаялася, визнала всі фактичні обставини, які викладені у формулюванні обвинувачення, просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд роз`яснив обвинуваченій положення ч.2 ст.473 КПК України, відповідно до яких наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Суд також переконався у добровільності укладення угоди та в тому, що угода не є наслідком насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Обвинувачена ОСОБА_5 заявила, що вона цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом; наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України; наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Захисник адвокат ОСОБА_4 просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами угоди покарання.

Вислухавши прокурора, захисника та обвинувачену суд дійшов до наступних висновків.

Європейський суд з прав людини у пункті 90 рішення у справі "Нацвлішвілі і Тогонідзе проти Грузії" від 29.04.2014 (заява № 9043/05) зазначив, що не може бути нічого неналежного в самому процесі укладення угод щодо обвинувачень або міри покарання… У цьому зв`язку Суд дотримується думки про те, що угоди про визнання провини не лише надають такі вагомі переваги, як прискорений розгляд кримінальних справ і зменшення навантаження на суди, прокурорів і адвокатів, але можуть також за умови їх правильного застосування стати успішним інструментом у боротьбі з корупцією та організованою злочинністю і сприяти скороченню кількості призначених покарань, а внаслідок цього і кількості ув`язнених.

Згідно з пунктом 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема, затвердити угоду.

За частинами 4, 5 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості визначені статтею 472 КПК України.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду.

Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст. 436-2 КК України - виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, глорифікація її учасників, за кваліфікуючими ознаками: поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань.

Перевіривши укладену між сторонами угоду на відповідність вимогам КПК України, суд установив, що її зміст відповідає положенням 472 КПК України, угода про визнання винуватості укладена у провадженні щодо нетяжкого злочину, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; сторони уклали угоду добровільно; фактичні підстави для визнання винуватості наявні; обставин, які б свідчили про неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань, судом не встановлено; узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України. Суд не встановив передбачених ч. 7 ст. 474 КПК обставин, які могли би слугувати підставою для відмови в затвердженні угоди.

Частиною 5 ст.65 КК України встановлено, що у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Суд враховує, що за положеннями ч.2 ст.59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Крім того, за змістом ст. 77 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу. Таким чином, при звільненні від відбування основного покарання з випробуванням не може бути призначене додаткове покарання у виді конфіскації майна

Суд установив, що сторони узгодили покарання із урахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 436-2 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, ступеня та характеру сприяння підозрюваної у розкритті злочину, відсутності суспільного резонансу злочину; наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження, який полягає у можливості прискорити кримінальне провадження, скоротити витрати на використання робочого часу судових та правоохоронних органів; наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень полягає у невідворотності покарання за вчинений злочин та своєчасне, раціональне виконання функції правоохоронних органів щодо протидії правопорушенням.

З урахуванням особи винної ОСОБА_5 , яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, характеризується позитивно, є особою з інвалідністю 2 групи, обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: повне визнання своєї вини та щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність збитків та потерпілих у кримінальному провадженні, а також обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, у вигляді щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, беззастережного визнання своєї винуватості, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового розгляду.

Ураховуючи обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, наявність значного суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового розгляду, особи винної, який раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, а також наявності обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання та беззастережне визнання останньою своєї винуватості, з урахуванням положень ст. ст. 50, 51 КК України суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 основне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без конфіскації майна та на підставі положень ст. 75 КК України звільнити її від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, як це узгоджено сторонами в угоді про визнання винуватості.

На переконання суду таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

У зв`язку з чим, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами угоди покарання.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2022 року накладено арешт на ноутбук "LENOVO", серійний номер "WB08442668" у корпусі чорного кольору.

За положеннями ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

У зв`язку з чим належить скасувати арешт, накладений на вказане майно.

За положеннями ст. 100 КУпАП питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються. Таким чином, ноутбук "LENOVO" моделі "В570е", серійний номер "WB08442668" з зарядним пристроєм "LENOVO" моделі "СРА-А065" належить конфіскувати на користь держави.

Керуючись ст. ст. 469, 472, 314, 373, 374, 394,474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 та підозрюваною ОСОБА_5 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_10 , укладену 25 листопада 2022 року.

ОСОБА_5 визнати винуватою у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості основне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

У відповідності до пунктів 1, 2 частини 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 під час іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строу обчислювати з моменту проголошення вироку.

Скасувати арешт на ноутбук "LENOVO", серійний номер "WB08442668", у корпусі чорного кольору, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2022 року.

Ноутбук "LENOVO" моделі "В570е", серійний номер "WB08442668" з зарядним пристроєм "LENOVO" моделі "СРА-А065" - конфіскувати на користь держави.

Вирок бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Захисник має право отримати копію вироку в Саратському районному суді.

Суддя ОСОБА_1