Провадження №1-в/463/47/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2023 р. Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання представника заявника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна та вирішення питання про долю речових доказів під час виконання вироку Личаківського районного суду м. Львова від 22.11.2022 року

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 ,який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про скасування арешту у кримінальному провадженні «№ 0000586 від 27.07.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 190, ч.2 ст.15-ч.3 ст. 190 КК України. ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 190, ч.2 ст.15-ч.3 ст. 190 КК України. ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Клопотання мотивує тим, що вироком Личаківського районного суду м. Львова від 22.11.2022 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з конфіскацією майна. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15- ч.3 ст. 190 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років позбавлення волі з конфіскацією майна.На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова було накладено арешт на майно,яке було вилучене під час проведення обшуку в автомобілі,а також особистого обшуку ОСОБА_4 . Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 від 05.05.202 року про визнання речових доказів грошові кошти в сумі 12187 гривень,які були вилучені в ОСОБА_4 було визнано речовим доказом. На даний час доля таких речових доказів не вирішена судом,а відтак просить скасувати арешт вказаних коштів та повернути їх законному володільцю

Заявник в судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про час та місце розгляду заяви належним чином, однак на адресу суду подав заяву про розгляд заяви у його відсутності та просив задоволити її в повному обсязі.

Прокурор також не прибув в судове засідання хоча був повідомлений про час та місце розгляду заяви належним чином, причини неявки суду не повідомив.Однак на адресу суду від нього надійшла заява про розгляд вказаного клопотання без його участі.

Оглянувши представлені матеріали клопотання з додатками, приходжу до наступного.

Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 22.11.2022 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з конфіскацією майна. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15- ч.3 ст. 190 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років позбавлення волі з конфіскацією майна.На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Даний вирок набрав законної сили.

Згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 06.05.2020 року було накладено арешт на майно (грошові кошти),яке було вилучене під час проведення обшуку в автомобілі,а також особистого обшуку ОСОБА_4 .

В розумінні ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З клопотання про скасування арешту майна та з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 є власником вказаних грошових коштів,які були у нього вилучені під час особистого обшуку, і на даний час необхідність арешту відпала оскільки у даному кримінальному провадженні було ухвалено судом вирок,який набрав законної сили.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, суд вважає, що оскільки на даний час у даному кримінальному провадженні було ухвалено судом вирок,який набрав законної сили, а даоля вказаного речового доказу не була вирішена судом, суд вважає, що існування арешту майна порушує права власника майна, а тому слід арешт майна скасувати і передати його законному власнику власнику.

Керуючись вимогами ст.ст. 170, 174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

клопотання представника заявника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна та вирішення питання про долю речових доказів під час виконання вироку Личаківського районного суду м. Львова від 22.11.2022 року задоволити.

Скасувати арешт на майно,накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 06.05.2020 року у справі №461/3061/19, провадження №1кс/461/2900/20, а саме грошові кошти у сумі 12 187 гривень

Речові докази, за постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 про визнання речових доказів від 05.05.2020 року,а саме: грошові кошти в розмірі 12187 гривень повернути власнику ОСОБА_4 .

Суддя: ОСОБА_1