Провадження № 1-кс/161/6567/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 23 грудня 2022 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , підозрюваної ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_5 , слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду справу за скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваної ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру від 18.08.2022 у кримінальному провадженні №0000019 від 09.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваної ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру від 18.08.2022 у кримінальному провадженні №0000019 від 09.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Скаргу мотивує тим, що 18.08.2022 слідчим СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_8 , в межах кримінального провадження №0000019 від 09.05.2022, складено письмове повідомлення про підозру відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Сторона захисту вважає, що повідомлення про підозру від 18.08.2022 підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що досудове розслідування відносно ОСОБА_3 не здійснювалося, відносно останньої відомості до ЄРДР не вносились, оскільки вона не являється посадовою особою Благодійної організації «Благодійний фонд «Добра справа», а також з його необґрунтованістю, відсутністю достатніх доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, незаконністю та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

У зв`язку з викладеним просить скасувати повідомлення слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_8 , від 18.08.2022 про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, у кримінальному провадженні №0000019 від 09.05.2022 та зобов`язати уповноважену особу сторони обвинувачення у кримінальному провадженні №0000019 від 09.05.2022 вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у кримінальному провадженні №0000019 від 09.05.2022 про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

В судовому засіданні захисник підозрюваної ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав, просив її задовольнити з наведених у ній підстав, та скасувати повідомлення про підозру від 18.08.2022 у кримінальному провадженні №0000019 від 09.05.2022.

Підозрювана ОСОБА_3 скаргу свого захисника підтримала та просила задовольнити.

Прокурор Луцької окружної прокуратури ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що матеріали кримінального провадження містять достатньо даних, які вказують на причетність ОСОБА_3 до вчинення інкримінованого злочину, також пояснив, що короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення був внесений після повідомлення останньої про підозру, про що надав копію витягу, у зв`язку з чим щодо задоволення скарги заперечує.

Слідчий СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 в судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечив та пояснив, що короткий вклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення не містить інформації щодо ОСОБА_3 , оскільки ця інформація не вносилась з метою запобігання її розголошення.

Заслухавши думку підозрюваної, її захисника, прокурора та слідчого, дослідивши скаргу, додані до неї документи та матеріали кримінального провадження №0000019 в частині наданій стороною обвинувачення, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Стаття 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з положеннями п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Слідчим суддею встановлено, що Луцьким РУП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 09.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Луцької окружної прокуратури.

Під час здійснення досудового розслідування в межах вищевказаного кримінального провадження, 18.08.2022 слідчим СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_8 , ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, у зв`язку з чим остання набула статусу підозрюваного.

Так, згідно ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить чіткого переліку положень, якими були б визначені підстави для скасування повідомлення про підозру, однак питання повідомлення особи про підозру врегульоване нормами глави 22 КПК України, які містять вимоги щодо змісту письмового повідомлення про підозру (ст. 277 КПК України), випадки, за яких повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 КПК України, (ч. 1 ст. 276 КПК України), порядок вручення письмового повідомлення про підозру (ст. 278 КПК України), перевірку щодо дотримання яких слідчий суддя має здійснити під час вирішення питання щодо наявності підстав для скасування повідомлення про підозру.

Відповідно ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 КПК України, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором та має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Отже, повідомлення про підозру є таким що відповідає вимогам ч. 1 ст. 277 КПК України у випадку коли містить усі встановлені законом складові, зокрема правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та зазначені усі суттєві обставин, відомі на момент повідомлення про підозру.

Разом з цим, підставами для скасування повідомлення про підозру, відповідно до положень ст. 276-278 КПК України є: неналежний суб`єкт складення та вручення повідомлення про підозру, порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, невідповідність повідомлення про підозру вимогам ст. 277 КПК України, необґрунтованість підозри.

В постанові Верховного Суду колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 13.08.2020 в справі № 200/13490/15 зазначає, що повідомлення про підозру один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами. Сформульована підозра встановлює межі, у яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту.

Водночас, слідчий суддя в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності в особи у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною, а зібрані у кримінальному провадженні на день складення повідомлення про підозру докази були достатніми для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Разом з цим, необхідно зазначити, що на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі встановлювати наявність чи відсутність в діях підозрюваного складу того чи іншого кримінального правопорушення, адже такі висновки опосередковано пов`язані з питанням винуватості особи у вчиненні злочину. Крім того, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, їх кваліфікація та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні.

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду в постанові від 25.11.2020 в справі №627/927/19 вказав, що системне тлумачення процесуальних норм, передбачених статтями 3, 22, 36, 276-278 КПК України, дає підстави для висновку, що здійснення повідомлення про підозру врегульовано імперативними нормами, які вичерпно, точно і однозначно визначають як форму встановленої для цього правової процедури (порядку), так і її зміст. Застосування належної правової процедури означає здійснення справедливого правосуддя згідно з визначеними загальними засадами кримінального провадження для досягнення мети і вирішення його завдань. Дотримання встановленої правової процедури здійснення повідомлення про підозру означає, що дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону. Такі дії мають здійснюватися на підставі законних повноважень щодо вирішення конкретного процесуального завдання, яке постає перед прокурором у певний момент досудового розслідування кримінального провадження. Дотримання належної правової процедури здійснення повідомлення про підозру має забезпечувати його відповідність стандартам захисту прав людини, єдність змісту та форми кримінального провадження, налагоджену взаємодію верховенства права і законності, що в результаті врівноважує приватні і публічні (суспільні) інтереси заради досягнення цих завдань.

Стаття 2 КПК України регламентує, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Таким чином, оскільки повідомлення особи про підозру здійснюється за результатами проведення досудового розслідування, спричиняє виникненню обов`язків, тягне інші обмеження та втручання в права, свободи і законні інтереси, тому досудове розслідування, яке стало підставою для повідомлення особи про підозру, повинно проводитись виключно із дотриманням належної правової процедури.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 09.05.2022 до ЄРДР внесено відомості за №0000019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, із наступною фабулою: «До Луцької окружної прокуратури надійшли матеріали УСР у Волинській області ДСР НП України з фактом незаконної реалізації з метою отримання прибутку гуманітарної допомоги вчиненої в умовах воєнного стану».

Вказані відомості до ЄРДР внесено на підставі рапорту оперуповноваженого 3-го відділу УСР у Волинській області ДСР НП України ОСОБА_9 від 09.05.2022, з якого встановлено, що працівниками УСР у Волинській області виявлено факт незаконного використання з метою отримання прибутку гуманітарної допомоги, благодійних пожертв або безоплатної допомоги під час воєнного стану посадовими особами благодійної організації «Благодійний фонд «Добра справа» (). Також у даному рапорті зазначено, що до вказаної злочинної діяльності причетні посадові особи БО «БФ «Добра справа», серед яких і працівник ОСОБА_3 .

За результатами досудового розслідування 18.08.2022 слідчим СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_8 , складено повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000019 від 09.05.2022 відносно ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, яке того ж дня вручено ОСОБА_3 та її захиснику адвокату ОСОБА_4 .

Згідно витягу з ЄРДР вбачається, що досудове розслідування кримінального провадження №0000019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, в межах якого ОСОБА_10 повідомлено про підозру, здійснювалося за фактом незаконної реалізації з метою отримання прибутку гуманітарної допомоги вчиненої в умовах воєнного стану, без жодної конкретизації та зазначення фізичних чи юридичних осіб, які причетні до протиправної діяльності.

Слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на те, що при внесенні відомостей до ЄРДР про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному проваджені №0000019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, реєстратором не вносилися відомості щодо незаконної діяльності БО «БФ «Добра справа» чи ОСОБА_3 , хоча, з рапорту від 09.05.2022 встановлено, що досудове розслідування розпочалося та здійснювалося щодо посадових осіб БО «БФ «Добра справа».

Разом з цим, зі змісту повідомлення про підозру від 18.08.2022 слідує, що ОСОБА_3 повідомлено про підозру не як посадовій особі БО «БФ «Добра справа», а як фізичній особі, яка вчинила кримінальне правопорушення перебуваючи за адресою реєстрації благодійного фонду «Добра Справа», жодного посилання на причетність ОСОБА_3 до діяльності БО «БФ «Добра справа» повідомлення про підозру не містить.

З огляду на відомості з ЄРДР, досудове розслідування щодо ОСОБА_3 , як посадової особи БО «БФ «Добра справа» чи як фізичної особи, загалом фактично не здійснювалося, оскільки у відповідності до вимог ч. 2 ст. 214 КПК України відомості щодо неї до ЄРДР не вносилися, а фабула епізоду, всупереч пункту 14 Розділу 2 Глави II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, обставин, що могли б про це свідчити, не містить.

Так, прокурором в судовому засіданні долучено витяг з ЄРДР від 22.12.2022, який в короткому викладі обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, містить інформацію щодо можливої незаконної діяльності ОСОБА_3 , однак дана інформація внесена до ЄРДР після повідомлення ОСОБА_3 про підозру, що також під час судового засідання підтвердив прокурор.

Крім цього, з повідомлення про підозру від 18.08.2022 вбачається, що ОСОБА_3 орган досудового розслідування інкримінує вчинення трьох закінчених епізодів злочинної діяльності пов`язаної з продажем товарів (предметів) гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку, вчинених під час воєнного стану, зокрема 01.05.2022, 05.07.2022 та 19.07.2022, два останні з яких діючи повторно.

Пункт 8 Розділу 2 Глави II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань регламентує, що відомості про декілька вчинених кримінальних правопорушень, зазначених в одній заяві, повідомленні або виявлених безпосередньо прокурором, слідчим, дізнавачем чи працівником іншого підрозділу, незалежно від часу їх учинення, наявності осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, вносяться до Реєстру за кожним правопорушенням окремо, чого дотримано не було.

Більше того, відомості щодо епізодів від 01.05.2022, 05.07.2022 та 19.07.2022, після їх виявлення працівниками органів досудового розслідування, фактично до ЄРДР не внесені, оскільки до ЄРДР внесено відомості лише за одним епізодом із загальним формулюванням, тобто без зазначення дати, часу, адреси, місця, способу, знаряддя, засобів та інших особливостей вчинення кримінального правопорушення, розміру збитків, прізвища фізичної особи (осіб) або даних про юридичну особу (осіб), яка (які) є потерпілою (потерпілими), даних про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, інших необхідні відомостей, хоча ці відомості їм достеменно були відомі, а 19.07.2022, після проведення оперативної закупки, на думку органу досудового розслідування, незаконна діяльність ОСОБА_3 була повністю викрита, що не заважало внести відповідні відомості до ЄРДР, чого зроблено не було.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, враховуючи викладене, а також те, що реєстратором, під час внесення відомостей до ЄРДР, не дотримано вимог пункту 8 Розділу 2 Глави II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та ч. 2 ст. 214 КПК України, оскільки відомості окремо за епізодами від 01.05.2022, 05.07.2022 та 19.07.2022 до ЄРДР не вносились, а лише змінено зміст першочергової фабули і то після повідомлення ОСОБА_3 про підозру, тому досудове розслідування щодо них здійснюватись не могло.

Вказані обставини підтверджують неналежне виконання органом досудового розслідування встановленого процесуального порядку під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000019, за результатами якого ОСОБА_3 повідомлено про підозру.

Таким чином, викладене вище свідчить про те, що досудове розслідування вказаного кримінального провадження проводилося формально, без внесення відомостей до ЄРДР як щодо ОСОБА_3 та і щодо епізодів від 01.05.2022, 05.07.2022 та 19.07.2022, тобто без дотримання належного процесуального порядку, чим порушено ч. 2 ст. 214 КПК України.

Отже, враховуючи, що відомості до ЄРДР щодо ОСОБА_3 та епізодів від 01.05.2022, 05.07.2022 та 19.07.2022, до повідомлення останньої про підозру, до ЄРДР не вносилися, як наслідок слідчий ОСОБА_7 кримінальне провадження до свого провадження не приймав, процесуальний керівник не визначався, тому повідомлення про підозру складено, погоджено та вручено неналежним суб`єктом (суб`єктами).

Разом з цим, слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Також, згідно з практикою ЄСПЛ «підозра» є частиною більш широкого поняття «обвинувачення», яке відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України являє собою твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Кримінальний процесуальний кодекс України оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо.

Повідомлення про підозру, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, передбачає дотримання стандарту «достатніх доказів».

Тобто, під час розгляду скарг зазначеної категорії предметом перевірки слідчого судді є не лише питання дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а й питання дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)» для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення її про підозру та строк здійснення досудового розслідування.

Стандарт «достатніх підстав (доказів) для підозри» є нижчим ніж стандарт «обґрунтованої підозри». Для цілей повідомлення особі про підозру він передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для здійснення повідомлення про підозру.

Тобто, фактичною підставою для повідомлення про підозру є безсумнівна система належних до справи, допустимих, достовірних і достатніх доказів, які вказують на наявність складу злочину в діянні підозрюваної особи.

Для повідомлення особі про підозру, виходячи з принципу презумпції невинуватості, необхідна наявність такої системи доказів, яка виключала б будь-які сумніви щодо того, що: 1) кримінальне правопорушення справді відбулося; 2) кримінальне правопорушення вчинене підозрюваною особою; 3) діяння підозрюваної особи містить склад конкретного кримінального правопорушення; 4) відсутні обставини, які виключають її відповідальність.

Водночас, необхідно зазначити, що на стадії досудового розслідування оцінка наявних в матеріалах кримінального провадження доказів здійснюється не в рамках оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а в контексті визначення вірогідності та достатності підстав причетності особи до вчинення кримінального правопорушення. Саме при розгляді кримінального провадження по суті суд, відповідно до положень ст. 94 КПК України, дослідивши всі обставини, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку може прийняти рішення щодо стадії кримінального правопорушення, за наявності підстав, встановити наявність/відсутність в діях особи складу кримінального правопорушення.

На даному етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, наявність чи відсутність в діях підозрюваного складу того чи іншого кримінального правопорушення, адже такі висновки опосередковано пов`язані з питанням винуватості особи у вчиненні злочину. Крім того, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, їх кваліфікація та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час досудового розслідування. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, доводи сторони захисту щодо відсутності правових підстав для повідомлення ОСОБА_3 про підозру, відсутності підтвердження необхідного розміру продажу гуманітарної допомоги, допущення експертом порушень при складанні висновку, відсутності доказів продажу/факту передачі ОСОБА_3 речей під час контролю за вчиненням злочину, слідчим суддею до уваги не приймаються, оскільки, як зазначено вище, слідчий суддя в ході розгляду скарг на повідомлення про підозру не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності в особи у вчиненні злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За таких обставин, з урахуванням загальних засад кримінального провадження, таких як верховенство права, диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, оскільки досудове розслідування кримінального провадження №0000019 здійснювалося з численними процесуальними порушеннями, тому слідчий суддя вважає наявними підстави для задоволення скарги та скасування повідомлення слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_8 , від 18.08.2022 про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, у кримінальному провадженні №0000019 від 09.05.2022.

Таким чином, відомості про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, підлягають виключенню з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000019 від 09.05.2022.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 277-278, 303, 305-307, 309, 371-372, 395 КПК України, слідчий судя, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваної ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру від 18.08.2022 у кримінальному провадженні №0000019 від 09.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України задовольнити.

Повідомлення слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_8 , від 18.08.2022 про підозру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, у кримінальному провадженні №0000019 від 09.05.2022 скасувати.

Зобов`язати компетентну посадову особу у кримінальному провадженні №0000019 від 09.05.2022 вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у кримінальному провадженні №0000019 від 09.05.2022 про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_11 ОСОБА_12