Справа № 303/2249/23
Провадження № 1-кс/303/361/23
У Х В А Л А

20 березня 2023 року м.Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000370 від 17.03.2023 року.

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 20.03.2023 року звернулася до суду в порядку ст. 183 КПК України з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000370 від 17.03.2023 року.

Дане клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183,184 КПК України.

Підозрюваний, якого було затримано в порядку ст. 208 КПК України, доставлений в судове засідання, копію клопотання та матеріалів, що його обґрунтовують, отримав о 17 год. 50 хв. 18 березня 2023 року, що підтверджується його особистим підписом. Повідомлення про підозру ОСОБА_5 вручено 18.03.2023 року о 17:40 год., що підтверджується його особистим підписом.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що 17 березня 2022 року, близько 10 години 57 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , зайшов на другий поверх стоматологічного центру, а саме в приміщення, в якому розташований рентген апарат та ноутбук марки «ASUS», моделі Х552С s/n E7N0CV378813309, чорного кольору, після чого діючи умисно, переконавшись, що його дії непомітні для інших осіб, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою таємного викрадення чужого майна, знаючи що відповідно до указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, таємно викрав ноутбук марки «ASUS», моделі Х552С s/n E7N0CV378813309, чорного кольору, який належить потерпілому ОСОБА_8 . Згідно довідки ноутбук марки «ASUS», моделі Х552С s/n E7N0CV378813309, чорного кольору, 2015 року випуску станом на 17.03.2023 року становить близько 5000 гривень. Після чого із викраденим майном покинув дане приміщення та попрямував в невідомому напрямку.

В результаті крадіжки ОСОБА_5 завдав ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 5000 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, пояснили, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення. Підозрюваний вже вчиняв злочини та був засуджений за ст. 185 КК України. Крім того, на розгляді в суді перебуває відносно нього обвинувальний акт за ч.4 ст.186 КК України.

До підозрюваного вже застосовувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, термін дії якого закінчився, однак відповідних висновків підозрюваний для себе не зробив і вчинив вказане кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання і застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід. Пояснив, що повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, офіційно працевлаштований в ДЕПО та має на утриманні малолітню дитину, ухилятися від слідства не буде.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 просила відмовити в задоволенні клопотання про застосування відносно її підзахисного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосуванням електронних засобів контролю. Пояснила, що її підзахисний вважається не судимий, є кримінальне провадження на розгляді в суді, однак вина поки не доведена. Перебував під домашнім арештом, умови виконував та дотримувався. Чому ОСОБА_5 знову вчинив кримінальне правопорушення їй не відомо, але він визнає свою вину, співпрацює з органами досудового розслідування, йому може бути призначене покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Підозрюваний має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований та має сім`ю. Крім того на утриманні неповнолітня дитина та двоє батьків пенсіонерів. Якщо суд прийде до висновку про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді у тримання під вартою, то просить застосувати мінімальний розмір застави. Також її підзахисний не буде вчиняти вплив на свідків, оскільки їх є двоє, а один з них працівник карного розшуку.

В зв`язку з цим захисник вважає недоцільним застосовувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, включаючи витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, позицію підозрюваного та захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо, прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу є досягнення дієвості кримінального провадження шляхом забезпечення належної процесуальною поведінки підозрюваного та запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 (частина 1 статті 131, частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний/обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним/обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Суд погоджується з твердженням прокурора про існування ризику переховування від органів досудового розслідування.

Ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , за ч.4 ст.185 КК України, передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк до восьми років).

Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

У клопотанні слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Проте, суд приходить до переконання, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, який є більш суворим, як застава та менш суворим, як тримання під вартою, може повною мірою запобігти ризикам на які посилається прокурор. Інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частиною 4 статті 194 КПК України, визначено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення) та 2 (наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор) частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні) частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Отже, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для обрання запобіжного заходу домашній арешт, альтернативні (більш м`які) запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного, а тому наявна необхідність застосування такої міри запобіжного заходу, як домашній арешт без застосування електронного засобу контролю із визначенням строку у межах двох місяців, відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України.

З таких обставин, клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 198, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час без застосування електронного засобу контролю на строк по 15 травня 2023 року, включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, прокурора та суду за першою вимогою;

- заборонити в період з 22.00 год. до 06.00 год. залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Після закінчення цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим. Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Вручити копії цієї ухвали підозрюваному та захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя Мукачівського

міськрайонного суду Іван КОТУБЕЙ