Справа № 638/4742/22
Провадження № 1-кп/638/1197/22
УХВАЛАІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді за участю: секретаря судового засідання прокурора прокурора прокурора обвинуваченого -ОСОБА_1 , -ОСОБА_2 , -ОСОБА_3 , -ОСОБА_4 , -ОСОБА_5 , -ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001656 від 22 жовтня 2022 року,
відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, з середньою спеціальною освітою, офіційно непрацевлаштованого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

З 31 жовтня 2022 року в провадженні судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001656 від 22 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2022 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб до 22 грудня 2022 року.
08 грудня 2022 року прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, строком на 60 діб.
В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений офіційно непрацевлаштований, джерела законного отримання доходів не має, та незаконно впливати на потерпілих та свідків, оскільки обвинуваченому відомі особи останніх.
22 жовтня 2022 року приблизно о 17 год. 40 хв., точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 у період дії воєнного стану, поширеного на території України, прямуючи до місця свого мешкання, помітив пошкоджене, забите фанерою металопластикове вікно домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . Розуміючи, що мешканці вказаного домоволодіння залишили своє місце проживання, у ОСОБА_6 виник протиправний умисел на незаконне заволодіння чужим майном.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_6 , діючи умисно, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, проник до території домоволодіння АДРЕСА_4 шляхом вибиття фанери, якою було забите вікно, звідки намагався викрасти майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме: пластиковий кейс чорного кольору, в якому знаховся акумуляторна дрель з літій-іонним акумулятором «CORDLESS DRILL WLCD-12/2, WLCD-18/2» та два акумулятори із зарядним пристроєм до нього; спортивну сумку чорного кольору, в якій знаходився шуруповерт акумуляторний «EXPERT-TOOLS model CD528-12/2S» із двома акумуляторами та зарядним пристроєм до нього; об`єктив до фотоапарата «Canon» EFS 18-55 mm; пляшку олії 500 мл. METRO Chef.
Після чого ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення намагався втекти, проте не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений співробітниками поліції, чим міг би спричинити потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду, розмір якої встановлюється.
22 жовтня 2022 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
23 жовтня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до житла, вчиненому в умовах воєнного стану.
Обвинувачений ОСОБА_6 уродженець м. Харкова, з середньою спеціальною освітою, офіційно непрацевлаштованого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, прокурор просив суд застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб. Застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти вказаним ризикам.
У підготовчому судовому засіданні прокурор клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 підтримав та просив задовольнити. Зазначив, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе усунути встановлені ризики, у зв`язку з чим застосування будь-якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою є недоцільним. Зазначені ризики, які існували на час застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування є актуальними, станом на час розгляду даного клопотання вони не зменшились та не перестали існувати.

ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просили суд обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Вирішуючи питання доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд керується наступним.
Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 22 грудня 2022 року.
Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, а також ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно п.5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 на утриманні нікого не має, офіційно неодружений, офіційно непрацевлаштований, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, інвалідностей не має.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 0503/10653/2012, усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та є підставою для застосування запобіжного заходу.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих, вчинення інших кримінальних правопорушень, інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування та на які посилався прокурор в клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час судового розгляду, не зменшились та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний їм запобігти.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, незаконному впливу на потерпілих та свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, суд на даній стадії судового провадження вважає за доцільне обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 05 лютого 2023 року.
Також, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку щодо відсутності на даній стадії судового провадженні підстав для зміни запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого.
Згідно ст. 205 КПК України ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Одночасно суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_6 , що згідно рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року він має право оскаржити дану ухвалу в апеляційному порядку.
Керуючись ст. 34, 183, 314, 331, 369-372 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001656 від 22 жовтня 2022 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачуються у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185КК України - задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 05 лютого 2023 року, з можливістю застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, у розмірі, визначеному в ухвалі слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2022 року, а саме в розмірі 49 620,00 грн. (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять гривень нуль копійок).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для ОСОБА_6 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_9 (Поволяєва)