Справа № 991/380/23
Провадження № 1-кс/991/382/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА [І].

Дата і місце постановлення [1-1].

20 січня 2023 року, місто Київ.

Назва та склад суду, секретар судового засідання [1-2].

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 (надалі - слідчий суддя), секретар судового засідання ОСОБА_6.

Найменування (номер) кримінального провадження [1-3].

Інформація у скарзі відсутня

Прізвище, ім`я і по батькові підозрюваного, обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання [1-4].

Інформація у скарзі відсутня.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа [1-5].

Інформація у скарзі відсутня.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження [1-6].

Заявник адвокат ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ТОВ «Український аграрно-промисловий холдинг».; Детектив Національного бюро Третього відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 (надалі - детектив НАБУ).

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА [ІІ].

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається [2-1].

Вирішується питання за скаргою адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ТОВ «Український аграрно-промисловий холдинг», на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (надалі - НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР).

Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів [2-2].

Слідчий суддя встановив таке.

17 січня 2023 року адвокат ОСОБА_2 звернулась до Вищого антикорупційного суду зі скаргою, у якій зазначає про те, що директором ТОВ «Український аграрно-промисловий холдинг» ОСОБА_5 11 січня 2023 року до НАБУ було направлено заяву про вчинення кримінальних правопорушень, яка була отримана уповноваженою особою НАБУ 12 січня 2023 року.

У заяві про вчинення кримінальних правопорушень директор юридичної особи ОСОБА_5 зазначає про те, що слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України, оперуповноваженими Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, прокурором Офісу Генерального прокурора, суддею Печерського районного суду міста Києва, а також іншими невстановленими особами були вчиненні кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 162 та ч. 2 ст. 364 КК України. Зокрема, заявниця зазначає, що слідча суддя Печерського районного суду міста Києва, перебуваючи у змові зі службовими особами Національної поліції України, використовуючи всупереч інтересам служби свої повноваження, 22 грудня 2022 року постановила ухвали, якими легалізувала проведені 21 грудня 2022 року незаконні обшуки, чим легалізувала незаконне вилучення транспортних засобів. Крім того, згідно Договорів фінансового лізингу вартість вилучених автомобілів складає більше 5 мільйонів гривень, що є тяжкими наслідками у розумінні ст. 364 КК України. Разом з тим, відомості за вищевказаною заявою до ЄРДР внесені не були.

За таких обставин, адвокат ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ТОВ «Український аграрно-промисловий холдинг», звернулась до слідчого судді Вищого антикорупційного суду зі скаргою, у якій просить зобов`язати детектива НАБУ внести відомості до ЄРДР на підставі заяви директора ТОВ «Український аграрно-промисловий холдинг», а також надати представнику вказаної юридичної особи витяг з ЄРДР.

На підтвердження зазначеної у скарзі інформації адвокат ОСОБА_2 долучила до неї копії таких матеріалів: заяву про вчинення кримінальних правопорушень від 10 січня 2022 року; витяг з ЄРДР; ухвалу судді Печерського районного суду міста Києва від 05 грудня 2022 року; протокол обшуку від 21 грудня 2022 року; постанова про проникнення до житла чи іншого володіня особи до постановлення ухвали слідчого судді; протокол обшуку від 21 грудня 2022 року; квитанцію АТ «Укрпошта» від 11 січня 2023 року; дві ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 грудня 2022 року; роздруківка з сайту АТ «Укрпошта» тощо.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_2 вимоги скарги підтримала та просила задовольнити.

Детектив НАБУ проти задоволення вимог скарги заперечував, надав слідчому судді заперечення, у яких зазначає, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_5 уповноваженою особою НАБУ прийнято обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні вказаної заяви, оскільки, факти, викладені у ній, зводяться до незгоди з процесуальними діями та рішеннями слідчих суддів та сторони обвинувачення у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя дослідив скаргу адвоката ОСОБА_2 та додані до неї матеріали, заслухав думки учасників судового провадження.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався [2-3].

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 КПК України: «Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України: «Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 33-1 КПК України: «Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України. Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 КПК України: «Заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України: «Слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається».

Відповідно до вимог п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, умовою підсудності кримінального провадження Вищому антикорупційному суду є вчинення злочину особою, яка обіймає будь-яку з посад, визначених п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України.

Відповідно до вимог п. п. 2 та 3 ч. 5 ст. 216 КПК України: «Детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-2, 366-3, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з таких умов: 2) розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого статтями 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 368, 369, 369-2 Кримінального кодексу України, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, а також предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальних правопорушеннях, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 364, 410 Кримінального кодексу України, у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків); 3) кримінальне правопорушення, передбачене статтею 369, частиною першою статті 369-2 Кримінального кодексу України, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині четвертій статті 18 Кримінального кодексу України або у пункті 1 цієї частини».

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України: «На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування».

Відповідно до вимог примітки ст. 45 КК України: «Корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 364 КК України: «Зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, - карається арештом на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, із штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Те саме діяння, якщо воно спричинило тяжкі наслідки, - карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян»

Зі змісту зазначених норм видно, що належність кримінального правопорушення до підсудності Вищого антикорупційного суду визначається сукупністю вимог до його предметної підсудності (умов підсудності), які встановлені ч. 1 ст. 33-1 КПК України, а саме: належністю кримінального правопорушення до переліку корупційних злочинів, зазначених у примітці до ст. 45 КК України або/та кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 206-2, 209, 211, 366-1 КК України та обов`язковою наявністю хоча б однієї з умов, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України. Умовою підсудності кримінального правопорушення Вищому антикорупційному суду, передбаченою п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України, є розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, який у дві тисячі і більше разів має перевищувати розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою правоохоронного органу, тобто перевищувати 5 200 000,00 гривень.

Зі змісту скарги видно, що адвокат ОСОБА_2 просить внести відомості до ЄРДР за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162 та ч. 2 ст. 364 КК України. Слідчий суддя звертає увагу на те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 162 КК України, не належить до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, а відповідно і до сфери здійснення судового контролю слідчими суддями Вищого антикорупційного суду, відповідно до вимог ч. 1 ст. 33-1 КПК України. Разом з тим, враховуючи те, що в заяві про вчинення кримінального правопорушення зазначено про можливе вчинення суддею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, яке належить до корупційних кримінальних правопорушень, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Зі змісту заяви директора ТОВ «Український аграрно-промисловий холдинг» ОСОБА_5 про вчинення кримінальних правопорушень видно, що в ній не зазначені будь-які обставини, що вказували б на вчинення суддею Печерського районного суду міста Києва дій із зловживанням владою або використанням службового становища з метою одержання неправомірної вигоди, що в свою чергу є умовою для здійснення попередньої кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 364 КК України, є злочином з матеріальним складом, обов`язковою умовою якого є наявність наслідків у вигляді істотної шкоди чи тяжких наслідків. Слідчий суддя не погоджується з доводами скаржника про те, що ТОВ «Український аграрно-промисловий холдинг» була спричинена майнова шкода, яка дорівнює вартості арештованих та вилучених автомобілів і становить більше 5 000 000,00 гривень, оскільки ТОВ «Український аграрно-промисловий холдинг» користується цим майном на підставі договору фінансового лізингу з ТОВ «УЛФ ФІНАНС», а тому є користувачем вказаних автомобілів, а не їх власником. Слідчий суддя також враховує і те, що у заяві скаржника відсутні будь-які вказівки на мету отримання суддею Печерського районного суду міста Києва та/або будь-якої іншою фізичною або юридичною особою неправомірної вигоди, що є обов`язковою кваліфікуючою ознакою об`єктивної сторони цього складу злочину.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що за інформацією, яка міститься у заяві скаржника, не видно наявності обов`язкових ознак об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, зокрема, наявності істотної шкоди, тяжких наслідків та мети отримання неправомірної вигоди суддею та/або іншою фізичною або юридичною особою.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що зі змісту заяви неможливо встановити кваліфікацію кримінального правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 364 КК України, вчиненого суддею Печерського районного суду міста Києва, через відсутність обов`язкових ознак складу злочину, зокрема його об`єктивної сторони, а тому скарга адвоката ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Слідчий суддя, з огляду на викладене, керуючись положеннями ст. ст. 214, 216, 303, 307, 372, 376 КПК України, дійшов висновку про те, що скарга адвоката ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ задоволенню не підлягає.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА [ІІІ].

Висновки слідчого судді [3-1].

Слідчий суддя постановив.

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ТОВ «Український аграрно-промисловий холдинг», на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження [3?2].

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та оголошений 24 січня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1