Справа № 372/112/23
Провадження № 1-кп-144/23
В И Р О К

іменем України

02 березня 2023 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Обухів матеріали кримінального провадження, відомості про які внесені до ЄРДР за № 0001178 від 09.10.2022

року відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та такого що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З 24.02.2022 на посаді старшого стрільця 7 механізованої роти

3 механізованого батальйону у військовій частині НОМЕР_1 проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, старший солдат ОСОБА_4 .

Будучи військовослужбовцем, ОСОБА_4 зобов`язаний додержуватися вимог ст. ст. 6, 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

Згідно зі ст. 41, 92 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Правовий режим власності визначається виключно законами України.

Відповідно до ст. ст. 178, 328 Цивільного кодексу України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 1 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 (далі Положення) дозвільна система це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Згідно з п. 2 Положення до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини, сильнодіючі отруйні речовини I - II класу безпечності, збудники інфекційних захворювань I - II групи патогенності і токсини, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї, організації, що займаються збутом сильнодіючих отруйних речовин, і лабораторії, що проводять аналізи цих засобів і речовин, працюють із збудниками інфекційних захворювань I - II групи патогенності і токсинами.

Відповідно до п. 3 Положення Міністерства та інші центральні органи державної виконавчої влади, підприємства, установи, організації, господарські об`єднання, а також громадяни мають право у встановленому порядку використовувати, зберігати, перевозити предмети, матеріали і речовини, відкривати підприємства, майстерні та лабораторії, на які поширюється дозвільна система

Згідно з п. 9 Положення видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорону, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття підприємств, майстерень і лабораторій здійснюється на вогнепальну зброю (нарізну воєнних зразків, несучасну стрілецьку, спортивну, навчальну, охолощену, мисливську нарізну і гладкоствольну), бойові припаси до неї, холодну зброю, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї у порядку, визначеному Міністерством внутрішніх справ.

Відповідно до п. 15 Положення посадові особи та громадяни, які порушили порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття і функціонування підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до п. 8.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622 (далі Інструкція), дозвільна система, що здійснюється органами поліції, поширюється на бойову нарізну військових зразків зброю або виготовлену за спеціальним замовленням, охолощену, нейтралізовану, несучасну, спортивну, мисливську вогнепальну зброю, бойові припаси до зброї, основні частини зброї, пневматичну, холодну зброю, пристрої та патрони до них, що належать підприємствам, установам, організаціям, суб`єктам господарювання та громадянам.

Згідно з п. 8.9. Інструкції 8.9. боєприпаси - спеціально виготовлені вироби одноразового використання, які призначені забезпечити ураження цілей в умовах збройної боротьби, самооборони, полювання, спорту. До бойових припасів належать патрони до нарізної вогнепальної зброї різних калібрів, а також заряджені патрони до гладкоствольних мисливських рушниць, мисливський порох і капсулі.

Згідно з п. 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-XII (далі Перелік), зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку N 2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси, не можуть перебувати у власності громадян.

Однак, усупереч вищенаведеним нормативно-правовим актам

ОСОБА_4 вчинив злочин проти громадської безпеки за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 19 год 53 хв 09.10.2022, діючи умисно, з метою використання в особистих цілях, без передбаченого законом дозволу, у порушення вимог ст. ст. 41, 92 Конституції України, ст. ст. 178, 328 Цивільного кодексу України, постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-XII, п. п. 1, 2, 3, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п. 8.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, придбав та носив при собі бойовий припас та вибуховий пристрій ручну осколкову гранату Ф-1, яка складається з корпусу ручної осколкової гранати Ф-1 з маркуванням «386 61-80 Т» та уніфікованого запалу дистанційної дії УЗРГМ-2 з маркуванням «235-79 УЗРГМ-2 УЗЧП», який, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння,

о 19 год 53 хв 09.10.2022 у ресторані «Файні Перці» за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, буд. 119-А, передав ОСОБА_6 , який викликав працівників поліції.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному і підтвердив всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті.

Обставини, викладені в обвинувальному акті, доводяться, окрім визнавальних показань обвинуваченого, висновком судової вибухо-технічної експертизи від 31.10.2022 року № СЕ-19/111-22/44340-ВТХ.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд, впевнившись у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, роз`яснивши йому та іншим учасникам кримінального провадження вимоги даної статті та її наслідки у вигляді обмежень при апеляційному оскарженні, вислухавши думки прокурора та захисника, які не заперечували щодо задоволення заяви обвинуваченого про обмежене дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, прийшов до висновку обмежитись допитом обвинуваченого, вивченням висновку експерта, документів, які характеризують особу ОСОБА_4 та документів, що підтверджують процесуальні витрати та долю речових доказів.

За результатами судового розгляду суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання, носіння та передача бойового припасу та вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який судимостей не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра на перебуває, є військовослужбовцем, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем проходження військової служби має негативні характеристики.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, визнає визнання провини, щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, є стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а відповідно до ст. 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд, враховуючи вищезазначені обставини, вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в розмірі, в розмірі, який наближається до мінімального, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 263 КК України, із застосуванням до останнього іспитового строку, оскільки на думку суду виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе в даному випадку без ізоляції його від суспільства, але із покладенням на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави на відшкодування процесуальних витрат - вартість проведення судової експертизи на загальну суму 3398,04 грн.

Питання стосовно речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нових кримінальних правопорушень і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат - вартість проведення судової експертизи в сумі 3398,04 грн.

Речові докази - сдр диски зберігати при матеріалах кримінального провадження; деформовані фрагменти ручної осколкової гранати Ф-1, яка складалась з корпусу ручної осколкової гранаати Ф-1 з маркуванням «386 61-80Т» та уніфікованого запалу дистанційної дії УЗРГМ -2 з маркуванням «235-79 УЗРГМ-2 УЗЧП», два змиви з корпусу гранати знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку із врахуванням вимог ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1