Справа № 344/5803/23
Провадження № 1-кс/344/2369/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого відділу Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001146 від 22.10.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, з середньою освітою, раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И Л А :

05.04.2023 до слідчого судді Івано-Франківського міського суду надійшло клопотання старшого слідчого ОСОБА_4 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , яке подане в рамках кримінального провадження, , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001146 від 22.10.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, в межах якого повідомлено про підозру ОСОБА_5 за ч.2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах незаконно придбав речовину зеленого кольору рослинного походження у п`ять фольгових згортках, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, який незаконно зберігав по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 з метою незаконного збуту.

В подальшому, 18.11.2022 в період часу з 15 год 43 хв по 15 год 44 хв, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 діючи умисно та з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_5 незаконно збув ОСОБА_6 за грошові кошти в сумі 400 грн, п`ять фольгових згортків всередині яких знаходилась речовина зеленого кольору рослинного походження, яка згідно висновку експерта містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, в загальній кількості 17,1771 грама.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах повторно незаконно придбав порошкоподібну речовину білого кольору в поліетиленовому зіп-пакетику, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, яку незаконно зберігав у невстановленому місці з метою незаконного збуту.

Після цього, 02.12.2022 в період часу з 15 год 11 хв, по 17 год 01 хв, перебуваючи біля готелю «Надія» за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 40 діючи умисно та з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_5 повторно незаконно збув ОСОБА_6 за грошові кошти в сумі 500 грн, поліетиленовий зіп-пакетик в середині із порошкоподібною речовиною білого кольору, яка згідно висновку експерта містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін в кількості 0,0826 грама.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, із середньою освітою, не працюючий, неодружений, раніше не судимий.

30 березня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Причетність, ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: матеріалами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, висновками судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, протоколами допиту свідків та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Злочини, передбачені ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна.

Також, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Підставами вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, є те що він підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років і усвідомлює про неминучість покарання за вчинення даних кримінальних правопорушень. Крім цього, ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення може виїхати за межі населеного пункту, в якому проживає.

Підставою вважати, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, які брали участь під час досудового розслідування, є те, що йому відомі анкетні дані останніх і з метою уникнення кримінальної відповідальності, ним може здійснюватися незаконний вплив на свідків.

Підставами вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється є те, що підозрюваний ОСОБА_5 , не працює, постійного джерела доходу немає, підозрюється у вчиненні корисливих злочинів, а тому, з метою отримання коштів для існування може знову вчиняти кримінальні правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

Враховуючи наведені ризики, репутацію підозрюваного, обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є недостатнім для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Застосування запобіжного у вигляді особистої поруки не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки до органів досудового розслідування не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Інший вид запобіжного заходу заставу, застосувати відносно підозрюваного також не можливо, оскільки він не працює, не має постійного джерела доходів, відсутні особи, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Таким чином, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо нього покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, а також вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення у якому підозрюється.

На теперішній час запобігти вищенаведеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливо.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують. Також вважав за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби у зв`язку з тим, що підозрюваний сам проживає в квартирі.

Слідчий у судовому засіданні підтримала думку прокурора.

Підозрюваний у судовому засіданні просив застосувати домашній арешт у нічну пору доби, оскільки на даний час сам проживає в квартирі. Батьки знаходяться за кордоном, матеріально йому не допомагають. Він працює неофіційно різноробочим на будові. Цілодобовий домашній арешт позбавить його засобів до існування.

Заслухавши учасників, дослідивши надані до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлено, що слідчим відділом Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001146 від 22.10.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

30 березня 2023 року ОСОБА_5 в порядку ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному збуті психотропних речовин, особливо небезпечних наркотичних засобів, вчиненому повторно.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті статті 5, а саме захисту особи від свавілля.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази: протокол допиту свідка від 15.11.2022, письмові заяви ОСОБА_6 від 18.11.2022 та 02.12.2022, проколи огляду та ідентифікації грошових коштів від 18.11.2022 та 02.12.2022, протоколи огляду особи, залученої до конфіденційного співробітництва та вручення їй грошових коштів для здійснення контролю за вчиненням злочину від 18.11. 2022 та 02.12.2022, протоколи добровільної видачі від 18.11.202202 та 02.12.2022, висновок експерта №СЕ-19/109-22/12726-НЗПРАП від 10.02.2023, висновок експерта №СЕ-19/109-23/85- НЗПРАП від 10.02.2023, протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 30.03.2023.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 у відповідності до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, за вчинення яких ч. 2 ст. 307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Разом з тим, слідчий суддя на цьому етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Тому, на підставі оцінки сукупності отриманих доказів, слідчим суддею визначено, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Проаналізувавши доводи слідчого та прокурора в обґрунтування обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що у судовому засіданні знайшли підтвердження ризики, визначені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, усвідомлює неминучість покарання за вчинення вказаних кримінальних правопорушень, а також з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення може виїхати за межі населеного пункту, в якому проживає; незаконно впливати на свідків, які брали участь під час досудового розслідування, оскільки йому відомі анкетні дані останніх і з метою уникнення кримінальної відповідальності ним може здійснюватися незаконний вплив на свідків: вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працює, постійного джерела доходу немає, підозрюється у вчиненні корисливих злочинів, а тому, з метою отримання коштів для існування може знову вчиняти кримінальні правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

При цьому слідчий суддя, бере до уваги, характеризуючі особу підозрюваного дані, його молодий вік, стан здоров`я, а також відсутність судимостей, зокрема, те що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, проживає один, батьки перебувають за кордоном, неодружений, з середньою освітою, працює.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 5 ст.196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Як вбачається з ч. 5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Слідчий суддя вважає, що особисте зобов`язання не можливо застосувати, так як даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків та через необхідність дотримання принципів співрозмірності між тяжкістю кримінальних правопорушень (характером кримінальних правопорушень згідно оголошеної підозри) та м`яким характером цього запобіжного заходу.

Відтак, на підставі наведених вище фактичних даних, що наведені як стороною обвинувачення, так і підозрюваним, встановлені обставини, що стосуються також особи підозрюваного є переконливими та вагомими, щоб знизити встановлений ризик до малоймовірності, тому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певну пору доби нічний час ( з 21:00 год. до 07: 00 год.) на даному етапі судового розгляду є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового слідства та не позбавить його усталеного способу життя.

Разом з тим, відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України, для забезпечення дієвості даного кримінального провадження, слід зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, та у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України, покласти наступні обов`язки:не відлучатись із місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 із 21:00 год. по 07:00 год. без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби по місцю реєстрації свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та на в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців. Відтак, строк на який слід застосувати домашній арешт разом з обов`язками визначити до 30.05.2023.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшла висновку про часткове задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 186, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задоволити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 із 21:00 год. по 07:00 год. до 30 травня 2023 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, та у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

- не відлучатись із місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 із 21:00 год. по 07:00 год без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби по місцю реєстрації свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та на в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки покласти на ОСОБА_5 до 30 травня 2023 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ОСОБА_4 та прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 .

Роз`яснити виконавцям, що навмисне невиконання службовою особою ухвали суду або здійснення перешкод їх виконання тягне кримінальну відповідальність за ст. 382 КК України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у випадку необхідності залишити житло він має отримати відповідний дозвіл слідчого, прокурора або суду. В іншому випадку це буде вважатися порушенням умов дотримання запобіжного заходу та може бути підставою для ініціювання питання слідчим чи прокурором щодо його зміни на інший, більш суворий.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала діє до 30 травня 2023 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 06 квітня 2023 року.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1