Справа № 438/278/23
Провадження № 1-кп/438/58/2023
В И Р О К

іменем України

27 березня 2023 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000106 від 10 лютого 2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислава, Львівської обл., громадянина України, з повною середньою спеціальною освітою, непрацюючого, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого згідно п.7 ст.89 КК України, що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 2023 року, приблизно о 16 год 04 хв, під час дії воєнного стану, ОСОБА_4 , перебуваючи у торговій залі магазину «ЄВА» №1569 ТзОВ «РУШ», що розташований за адресою: Львівська область, місто Борислав, вулиця Міцкевича, 6, проходячи повз торгівельні вітрини вирішив таємно викрасти товари, що на них знаходилися.Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_4 , в цей же час, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, які посягають на чужу власність, передбачаючи їх наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна і бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом та корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями не спостерігають працівники магазину, переконавшись в тому, що не буде викритий іншими сторонніми особами, перебуваючи в приміщенні торгового залу магазину «ЄВА» №1569 ТзОВ «РУШ» за адресою: Львівська область, м. Борислав, вул. Міцкевича, 6, з однієї з торгівельних вітрин умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав товари, зокрема: - чоловічий шампунь «Clear» Свіжість і лід» ємністю 400 мл вартістю 146 грн.; - жіночу туалетну воду «Dolce Cabbana Light Blue» вартістю 917 грн.; - пару чоловічих рукавиць WCLM 2022-2023 вартістю 134 грн. 40 коп., які непомітно сховав в кишені свого верхнього одягу та о 16 год 08 хв цього ж дня, не розрахувавшись за вказані товари, пройшов повз касову зону магазину «ЄВА» №1569 ТзОВ «РУШ», вийшов з приміщення торгівельної установи та пішов у невідомому напрямку, тим самим привласнив викрадене чуже майно та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав ТзОВ «РУШ» майнової шкоду на загальну суму 1197 грн. 40 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся.

Представник потерпілої особи до суду не з`явився, керівник магазину «Єва» ТзОВ «РУШ» ОСОБА_6 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, з приводу обрання міри покарання покладається на думку суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнав фактичні обставини справи доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду і дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд ураховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, але від якого тяжких наслідків не настало, добровільне повернення потерпілій особі викраденого; ставлення обвинуваченого до вчиненого ним кримінального правопорушення, зокрема, щодо повного визнання обвинуваченим вини, поведінку обвинуваченого як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду справи, обставини справи; вказані дані про особу обвинуваченого, раніше судимий; не одруженого, не працюючого; має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря - психіатра не перебуває та перебуває на обліку лікаря нарколога.

З урахуванням викладеного, обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає: щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку; обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засуджених без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за їх поведінкою та виконанням покладених на них судом обов`язків.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, враховуючи, що метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засудженого (ч. 2ст. 50 КК України), визнання своєї провини у вчиненому правопорушенні, обвинувачений висловлює щирий жаль з приводу цього та засуджує свою поведінку, що дає суду підстави дійти висновку про можливість його виправлення без реального відбування покарання.

Тільки таке покарання, на думку суду, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та відповідатиме загальним засадам призначення покарання, його меті та принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання.

Цивільного позову заявлено не було.

Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.124 Конституції України, ч. 4 ст.185 КК України, ст.ст.100, 174, 368, 369, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.02.2023.

Речові докази, а саме: чоловічий шампунь «Clear men» ємністю 400 мл, в синій пластиковій пляшці зі штрих-кодом 66; жіночу туалетну воду «Dolce Cabbana Light Blue» в скляній пляшці зі штрих-кодом 112572 повернути ТзОВ «РУШ».

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1