ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/4696/22
Провадження № 1-кс/362/805/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2022 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,
в с т а н о в и в:
10.11.2022 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_3 в який він просить скасувати постанову слідчого СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 06.06.2022 року про закриття кримінального провадження № 0000251 від 02.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що 02 квітня 2021 року до ЄРДР внесені відомості та зареєстровано кримінальне провадження за номером 0000251 з правовою кваліфікацією ст. 122 ч.1 КК України. Згідно фабули витягу з ЄРДР слідує: «...01.05.2021 до ЧЧ ВИ №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшла заява від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 01.05.2021 року приблизно о 18:25, що за адресою: АДРЕСА_1 , невідомий чоловік наніс тілесні ушкодження заявникові (ІТС ІПНТУ5627 від 01.05.2021 року». В цей же день розпочато досудове розслідування кримінального провадження.

Проте 11 жовтня 2022 року в телефонному режимі від слідчої стало відомо, що 06 червня 2022 року вказане кримінальне провадження закрите нею, а саме слідчим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , у зв`язку з відсутністю складу злочину. Разом з тим потерпілому копія постанови вручена (надіслана) не була. Копію оскаржуваної постанови про закриття від 06.06.2022 року КП № 0000251 від 02.05.2021 року з правовою кваліфікацією ст. 122 ч.1 КК України вручили лише 14.10.2022 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

Вважає, що оскаржуване рішення дізнавача про закриття кримінального провадження є необгрунтованим, передчасним, досудове розслідування проведено неповно та однобічно, а дослідженні докази є недостатніми для прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Також зазначив, що під час ознайомлення з текстом постанови про закриття кримінального провадження ним виявлено низку помилок та перекручувань в самому тексті процесуального документу. Зокрема помилковою є дата внесення відомостей до ЄРДР, що об`єктивно не дає зрозуміти яке саме кримінальне провадження слідча закрила. Окрім того з описової частини постанови про закриття кримінального провадження слідує, що даний процесуальний документ стосується факту незаконного поводження зі зброєю громадянином ОСОБА_7 , а згодом по тексту слідча описує обставини вчинення злочину відносно потерпілого ОСОБА_8 . Таким чином постанова про закриття кримінального провадження № 0000251 від 06.06.2022 року з правовою кваліфікацією ст. 122 ч.1 КК України підлягає скасуванню.

ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні, вимоги скарги підтримали та просили задовольнити, оскільки постанова є необгрунтованою, передчасною, досудове розслідування проведено неповно та однобічно, а дослідженні докази є недостатніми для прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Слідча СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_5 в судовому засіданні, просила у задоволенні скрги відмовити, оскільки прийнято законне рішення.
Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0000251 від 02.05.2021 року, заслухавши думку сторін, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення скарги виходячи з наступного.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності

Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Дану скаргу подано належною особою, у строки, передбачені КПК України.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.
Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.
Судовим розглядом встановлено, що СВ відділом поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000251 від 02.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Постановою слідчого СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 06.06.2022 року кримінальне провадження № 0000251 від 02.05.2021 року, закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину (м.к.п. а.с. 95-96).
Як вбачається з оскаржуваної постанови, згідно допиту потерпілого та допиту свідків, які повідомили, що бачили як між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 стався словесний конфлікт в результаті якого, ОСОБА_3 перечепившись через бетонну плиту яка стояла позаду останнього впав на спину потягнувши за футболку ОСОБА_9 в результаті чого обидва впали на землю, тілесних ушкоджень ніхто нікому не завдавав, таким чином під час досудового розслідування встановлено, що у вищевказаному діянні відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України (м.к.п. а.с. 95-96).
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. п. 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення доведеності вини, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

В силу ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, дізнавач зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно вимогам ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Положенням ч. 2 ст. 91 КПК України встановлено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим (прокурором) всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого (прокурора) про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

В постанові слідчого СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 від 06.06.2022 року про закриття кримінального провадження №0000251 від 02.05.2021 року необґрунтовано та не зазначено, на підставі яких проведених слідчих та процесуальних дій він прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження за правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 296 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, хоча порушено кримінальне провадження та досудове слідство проводилось за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Зміст зазначеної оскаржуваної постанови полягає в тому, що в ній слідча обмежилася посиланням тільки на допит свідків на підставі, яких вона встановила, що відсутній склад кримінального правопорушення, чомусь ч. 4 ст. 296 КК України.
Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000251 від 02.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, слідчий СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_5 не забезпечила ефективного розслідування за кримінальним провадженням, у порушення вимог ст.ст. 9, 91-94 КПК України, слідчим СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 після вже скасованої прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_10 06.07.2021 року постанови про закриття кримінального провадженняне були проведені всі необхідні слідчі дії для повного і всебічного висвітлення обставин кримінального правопорушення.

З положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів, проведення слідчих експериментів.
Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Проте, обставини, викладені у заяві та при допиті потерпілого ОСОБА_3 , не у повній мірі стали предметом контролю слідчим СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 при проведенні досудового розслідування, оскільки постанова слідчої про закриття кримінального провадження вказаним нормам КПК України не відповідає, в ній відсутня оцінка кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, тобто суб`єктом оскарження не надано обґрунтовані відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Крім того, оскаржувана постанова за своєю формою містить порушення норм, встановлених ст. 110 КПК України, оскільки мотивувальна частина постанови не містить відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, а з описової частини постанови про закриття кримінального провадження слідує, що даний процесуальний документ стосується факту незаконного поводження зі зброєю громадянином ОСОБА_7 , а згодом по тексту слідча описує обставини вчинення злочину відносно потерпілого ОСОБА_11 , а встановлює, що відсутній склад кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 296 КК України.

За таких обставин, слідчий суддя проаналізувавши доводи скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_3 , та дослідивши її матеріали, матеріали кримінального провадження №0000251 від 02.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга підлягає задоволенню, а постанова слідчого скасуванню для відновлення досудового розслідування.

При проведенні досудового розслідування органу розслідування слід вжити заходів для встановлення об`єктивної істини, в повному обсязі провести необхідні саме слідчі дії згідно КПК України (додаткову судово-медичну експертизу на підставі показів свідків, слідчий експеримент із потерпілим та свідками, тощо) щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу (події) злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини вчинення кримінального правопорушення за результатом чого необхідно прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями 9, 22, 91, 93, 110, 284, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
Скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.
Постанову слідчого СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 06.06.2022 року про закриття кримінального провадження № 0000251 від 02.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України - скасувати.
Матеріали кримінального провадження № 0000251 від 02.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України повернути до СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошено 22.11.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_12