05.12.2022
Справа № 331/4475/22
Провадження № 1-кс/331/1396/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого-криміналіста слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001898 від 03.10.2022 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий-криміналіст слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_5 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, по кримінальному провадженню № 0001898 від 03.10.2022 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.
В обґрунтування вищезазначеного клопотання зазначено, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у тому, що він, будучи проросійськи налаштованою особою та водночас колишнім начальником слідчого відділу Токмацького ВП Пологівського ВП ГУ НП в Запорізькій області у спеціальному званні - майор поліції (у період часу з 07.11.2015 по 20.11.2020) діючи умисно, усвідомлюючи протиправність свого діяння та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи у місті Токмак Пологівського району Запорізької області, територія якого з 28.02.2022 по теперішній час знаходиться під окупацією представників збройних формувань держави-агресора російської федерації (далі за текстом зф держава-агресор рф), не пізніше 04.07.2022 (точна дата та час органом досудового розслідування не встановлена), прийняв пропозицію від невстановлених під час досудового розслідування осіб, із числа представників військової окупаційної адміністрації міста Токмак та добровільно зайняв посаду заступника начальника управління начальника слідчого відділу, мовою оригіналу: «заместителя начальника управления начальника следственного отдела» у незаконно створеному правоохоронному органі управління внутрішніх справ по м. Токмак і Токмацькому району Головного управління внутрішніх справ в Запорізькій області, мовою оригіналу: «управления внутренних дел по г. Токмак и Токмацкому району Главного управления внутренних дел по Запорожской области», створеного на тимчасово окупованій території міста Токмак (Токмацької міської територіальної громади) Пологівського району Запорізької області.
31.08.2022 слідчим слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області, за погодженням з процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури, відповідно до вимог та у порядку передбаченому КПК України, у кримінальному провадженні № 0001125 від 05.07.2022 обґрунтовано повідомлено громадянину України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України - добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.
Згідно матеріалів кримінального провадження підозрюваний ОСОБА_4 у період з 24.02.2022 по теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території України на території міста Токмак (Токмацької міської територіальної громади) Пологівського району Запорізької області.
03.10.2022 прокурором матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001125 від 05.07.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_4 , виділені в окреме кримінальне провадження № 0001898 від 03.10.2022.
03.10.2022 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001898 від 03.10.2022 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, зупинено у зв`язку із розшуком підозрюваної особи, а підозрюваного ОСОБА_4 , оголошено у державний розшук, проведення якого доручено оперативним співробітникам 5 відділу ГВ ЗНД Управління СБ України в Запорізькій області.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2022 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001898, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.10.2022 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 7 ст. 111-1 КК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Так, згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Водночас, санкцією ч. 7 ст. 111-1 КК України, за якою ОСОБА_4 , повідомлено про підозру, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.
Таким чином, з урахуванням санкції ч. 7 ст. 111-1 КК України, орган досудового розслідування відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 170 КПК України повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні з метою його конфіскації.
Зокрема досудовим розслідуванням встановлено, що у власності підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є наступне майно:
- земельна ділянка, кадастровий номер: :01:001:0383, загальною площею: 0.1 га., цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією (Витягом) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, яке належить громадянину України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 від 30.11.2022;
- транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT 1798, (2016), чорний, ДНЗ: НОМЕР_2 , № двиг. НОМЕР_3 , № куз. НОМЕР_4 , що підтверджується Інформацією (Відповіддю) з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Запорізькій області, який належить громадянину України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) № НОМЕР_6 від 17.08.2022.
Крім того, наразі в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні ризики відчуження вказаного вище майна, що на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_4 , з метою унеможливлення застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації, орган досудового розслідування вважає за доцільне здійснити розгляд цього клопотання без повідомлення про це підозрюваного та сторону захисту, з метою запобігання настанню негативних наслідків для кримінального провадження.
Враховуючи цей факт, керуючись ч. 2 ст. 172 КПК України «Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна», просить провести розгляд клопотання без виклику підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника.
На підставі вищевикладеного просить суд клопотання про арешт майна, задовольнити. Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме накласти арешт на земельну ділянку, кадастровий номер: :01:001:0383, загальною площею: 0.1 га., цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Запорізька обл., м. Токмак, вулиця Леніна, 196 та транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT 1798, (2016), чорний, ДНЗ: НОМЕР_2 , № двиг. CPR305100, № куз. НОМЕР_4 .
Однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України «Про статус суддів»: суддя, при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності, слідчого, прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.
Слідчий суддя, взявши до уваги заяву слідчого, вивчивши доводи клопотання та долучені до нього копії документів, прийшов до наступного.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-її). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А « 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу).
У рішенні Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи.
Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, а також те, що незастосування арешту майна, може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 16, 21, 93, 98-100, 117, 131, 132, 167, 170-174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого-криміналіста слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001898 від 03.10.2022 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України - задовольнити.
Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, яке належить яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме накласти арешт на земельну ділянку, кадастровий номер: :01:001:0383, загальною площею: 0.1 га., цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Запорізька обл., м. Токмак, вулиця Леніна, 196 та транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT 1798, (2016), чорний, ДНЗ: НОМЕР_2 , № двиг. НОМЕР_3 , № куз. НОМЕР_4 .
Заборонити власнику ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та будь-яким іншим особам розпоряджатися, користуватися та відчужувати вищезазначене майно до прийняття рішення про скасування арешту.
Ухвала підлягає негайному виконанню старшим слідчим-криміналістом слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя: ОСОБА_7 ОСОБА_8