ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1170/23 Справа № 205/6604/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000338 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2022 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Яргар Леовського району республіки Молдова, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз:

- 14.12.2015 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.115, ч.1 ст.162, ч. 1, 4 ст.70 КК України до 9 років позбавлення волі. Звільнений 05.05.2022 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок суду змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання степеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що враховуючи характер вчинених ОСОБА_8 дій, даних про нього, відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття та відшкодування шкоди потерпілим, суд першої інстанції призначив обвинуваченому занадто суворе покарання.

Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2022 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_8 , маючи не зняту та не погашену у встановленому Законом порядку судимість, знаючи про те, що з 24.02.2022 Указом Президента України за № 64/2022 введено на території України діє воєнний стан, знову вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, у невстановленому під час досудового розслідування місці та часу у ОСОБА_8 виник кримінально протиправний намір направлений на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у приміщення, вчиненого в умовах воєнного стану.

21.05.2022 року, реалізовуючи вищевказаний кримінальний протиправний намір, приблизно о 19.20 годин (більш точний час не встановлено), ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з приміщення офісу ТОВ «Торгова компанія «ОПТІМ», розташованого за адресою м. Дніпро, вул. Гомельська, буд. 26, викрав різне майно на загальну суму 12 628,72 грн, чим спричинив ТОВ «Торгова компанія «ОПТІМ» матеріальну шкоду на вказану суму, після чого залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

15.06.2022 року, реалізовуючи вищевказаний кримінальний протиправний намір, близько 03.00 години, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з приміщення торгівельного павільйону, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , викрав різне майно на суму 3700 грн, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму, після чого залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В період часу з 17.06.2022 року по 18.06.2022 року (більш точний час досудовим розслідування не встановлено), реалізовуючи вищевказаний кримінальний протиправний намір, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з приміщення торгівельного павільйону, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , викрав різне майно на суму 1300 грн, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму, після чого залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

14.07.2022, реалізовуючи вищевказаний кримінальний протиправний намір, близько 14.30 годин (більш точний час не встановлено), ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з приміщення адміністративної будівлі ПАТ «Дніпропетровський трубний завод», розташованого за адресою м. Дніпро, вул. Маяковського, буд. 31, викрав металеві вироби загальною вагою 190 кг, які в період часу з 15.00 до 15.30 годин на вантажному автомобілі доставив до пункту прийому металобрухту, що розташований по вул. Байкальській в м. Дніпро. Тим самим ОСОБА_8 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_8 спричинив ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» майнову шкоду на загальну суму 950 грн.

Кримінальне провадження розглянуто в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 належним чином повідомлявся про дату та час розгляду апеляційної скарги захисника, шляхом направлення на адресу ДУ Дніпровська установа виконання покарань №4, в якій він перебуває, повідомлення, однак обвинувачений заяв про його особисту участь не подавав, тому колегія суддів вважає за можливе, відповідно до ч.4 ст.405 КПК України, розглянути вказану апеляційну скаргу за відсутності обвинуваченого, проти чого не заперечували захисник та прокурор.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, яка підтримала доводи апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги та просила вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до положень ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо виду та розміру призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, то колегія суддів вважає, що при його призначенні судом першої інстанції були враховані: тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину; дані про особу обвинуваченого, який не одружений, на утриманні малолітніх та/або неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований; обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття; обставин, що обтяжують покарання, - не встановлено.

У сукупності наведених обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим призначення судом першої інстанції покарання ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Апеляційним переглядом встановлено, що судом першої інстанції враховані обставини, на які посилається захисник у своїй апеляційній скарзі, при призначенні покарання, а саме, тяжкість вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, дані про нього, відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, оскільки вказані обставини стали підставою для призначення йому судом покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в мінімальному його розмірі.

Колегія суддів вважає, що вказані захисником обставини, а також те, що обвинувачений відшкодував потерпілим шкоду не можуть бути підставами для призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст.ст. 75, 69 КК України, враховуючи тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, кількості епізодів, а також особи обвинуваченого, який через 16 днів після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинив нове кримінальне правопорушення, виправлення ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

З урахуванням викладеного, обставин, що можуть істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, захисником не наведено, а тому підстави для застосування до обвинуваченого більш м`якого покарання відсутні.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для його виправлення та не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги захисника, вважаючи її доводи не обґрунтованими.

Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2022 року залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2022 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою, з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4