У Х В А Л А

про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого

01.02.2023 Городоцький районний суд Львівської області в складі колегії суддів:

головуючої, судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_4 ,

розглянувши в режимі відеоконференції, в присутності прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , під час підготовчого судового розгляду у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.6 ст.152, ч.2 ст.156, ч.6 ст.153, ч.3 ст.15- ч.6 ст.152, ч.1 ст.301-1, ч.3 ст.301-1 КК України, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

24 січня 2023 у Городоцький районний суд Львівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001612 від 31.05.2022 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.6 ст.152, ч.2 ст.156, ч.6 ст.153, ч.3 ст.15- ч.6 ст.152, ч.1 ст.301-1, ч.3 ст.301-1 КК України.

Оскільки термін перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою закінчується 02.02.2023, а судовий розгляд у даному кримінальному провадженні не починався, прокурором внесено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання прокурор мотивує тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, передбачених ч.6 ст.152, ч.2 ст.156, ч.6 ст.153, ч.3 ст.15- ч.6 ст.152, ч.1 ст.301-1, ч.3 ст.301-1 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, що само по собі може бути підставою та мотивом для втечі обвинуваченого. Крім того ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей на утриманні не має, все це у своїй сукупності свідчить про відсутність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків, можливість зміни ним місця проживання. Наявність ризиків передбачених п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурор обґрунтовує можливістю обвинуваченого незаконно впливати на малолітнього потерпілого та свідків, яким відомі обставини вчинення злочину та інше, з метою спонукати давати неправдиві показання, що всі кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , носять сексуальний характер та вчинялися стосовно малолітньої дитини протягом тривалого часу непомітно для батьків. Також обвинуваченому відомі місця проживання та інші дані інших дітей та їх батьків, з якими він тривалий час спілкувався, та які не обізнані про його злочинну діяльність, а тому є підстави вважати, що, перебуваючи на свободі, обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність, а саме вчиняти дії сексуального характеру відносно малолітніх осіб, що свідчить про його небезпеку та може загрожувати статевій свободі та статевій недоторканості інших осіб. Відтак жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, зазначених вище, одночасно просить визначати ОСОБА_8 , заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб із покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

В судовому засіданні прокурори клопотання підтримали з мотивів наведених в ньому. Додатково ОСОБА_5 пояснила, що обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому злочинів в достатній мірі підтверджена зібраними під час досудового розслідування доказами, більшість із цих злочинів є особливо тяжкими, що свідчить про значний суспільний інтерес та необхідність обмеження свободи обвинуваченого. Крім цього, враховуючи тривалість вчинення злочинів, їх систематичність та повторюваність, а також факт їх припинення лише внаслідок викриття правоохоронними органами, є ризик повторного вчинення ОСОБА_8 аналогічних злочинів. Оскільки на сьогодні у справі проводиться лише підготовче судове засідання, не допитаними залишаються усі свідки та потерпілі, враховуючи те, що потерпілою є малолітня особа, а обвинувачений був її тренером, тобто особою, якій дитина довіряла, є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_8 у разі обрання йому запобіжного заходу, не повязаного з триманням під вартою, зможе впливати на потерпілого, свідків тощо. Просить задоволити клопотання, а також вирішити питання про етапування обвинуваченого з Харківського слідчого ізолятора до ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» з метою забезпечення його безпосередньої участі у судовому розгляді.

Представник потерпілого ОСОБА_7 клопотання прокурора підтримує та просить його задоволити.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Захисник обвинуваченого вказав на те, що прокурором мало бути внесено клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а не його продовження, як цього вимагає ст.315 КПК України. Поза тим, продовження ОСОБА_8 такого запобіжного заходу Київським районним судом м. Харкова 05.12.2022 було неправомірним, оскільки кримінальне провадження не було підсудне даному суду. Поза тим під час здійснення досудового розслідування було порушено порядок реєстрації кримінального провадження, в одній частині його було закрито, між тим за іншими фактами вчинення кримінальних правопорушень не було виділено матеріали в окреме провадження з присвоєнням нового номера кримінального провадження, допущено неповноту досудового розслідування, оскільки не було допитано усіх свідків.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід продовжити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював (у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, Феррарі-Браво проти Італії, Мюррей проти Сполученого Королівства), що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.177,178,183 КПК України.

Як встановлено в судовому засіданні, ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які встановлені ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова при обранні запобіжного заходу, не зменшились.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні протягом тривалого часу особливо тяжких злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, які були вчинені ним в різних містах України. Зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим за ч.6 ст.152 та ч.6 ст.153 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, а також те, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні не початий, потерпілі, серед яких малолітня особа, та свідки не допитані, суд погоджується з доводами прокурора, що ризик можливості переховування від суду та ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків продовжує існувати.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також колегія суддів вважає доведеним прокурором існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України зважаючи на тривалість вчинення інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, їх систематичність і повторюваність.

З врахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням відповідно до положень п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України застави у розмірі, визначеному слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 805200 (вісімсот п`ять тисяч двісті) гривень із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

При цьому суд критично оцінює заперечення захисника проти заявленого клопотання, ст.315 КПК України передбачено можливість суду продовжити обраний раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а не лише його обрати, законність ухвали Київського районного суду м. Харкова 05.12.2022 під сумнів не ставиться, така набрала законної сили, а відтак підлягає виконанню, повноту зібраних на досудовому розслідуванні доказів суд перевіряти у підготовчому засіданні не вправі та не має такої можливості за відсутності в нього матеріалів досудового розслідування.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 176, 177, 178, 182, 183, 196, 197, 315 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 днів, тобто до 01 квітня 2023 включно.

На підставі ч.3 ст.183 КПК України визначити обвинуваченому ОСОБА_8 заставу трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 805200 (вісімсот п`ять тисяч двісті) гривень, яку обвинувачений або заставодавець мають право внести у будь-який момент на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Львівській області (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742 ; банк отримувача ДКСУ, м.Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0000757).

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_8 з під-варти звільнити.

В порядку ст.194 КПК України у разі внесення обвинуваченим чи іншою особою застави, зобов`язати ОСОБА_8 прибувати за кожною вимогою суду та покласти на нього обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання, утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні, здати на зберігання до територіальних органів Державної міграційної служби України паспорт громадянина України для виїзду за кордон на своє ім`я.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що згідно з положеннями ч.6 і ч.7 ст.182 КПК України він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у вищевизначеному розмірі, та що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Доручити адміністрації ДУ «Харківський слідчий ізолятор», що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 99, етапувати обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» для подальшої доставки в судові засідання до Городоцького районного суду Львівської області для розгляду даного кримінального провадження.

Копію ухвали для виконання направити адміністрації ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Копію ухвали вручити прокурорам.

В підготовчому судовому засіданні оголосити перерву до 10.00 год. 20.02.2023.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 02.02.2023.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3