УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.11.2022 Справа №607/15960/22

Номер провадження: 1кс/607/5059/2022
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні№ 0000179 від 13 лютого 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 Кримінального кодексу України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Тернопіль, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, дітей на утриманні немає, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не адвоката, не депутата, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненнікримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 Кримінального кодексу України,
В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий СВ Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в рамках кримінального провадження № 0000179 від 13 лютого 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 Кримінального кодексу України (далі КК України) із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 .
Клопотання обґрунтоване тим, що групою слідчих СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000179 від 12 лютого 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13 лютого 2022 року до Тернопільського РУ поліції надійшла заява від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що в ніч з 13 червня 2021 року по 14 червня 2021 року, невідома особа перебуваючи в палаті КНП ТОМЦСНЗ ТОР, що за адресою вул. Тролейбусна, 14, м. Тернопіль, таємно, шляхом вільного доступу, викрала мобільний телефон марки «Tecno» IMEI: НОМЕР_1 , чим завдала матеріальної шкоди на суму 4 000 гривень.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення Тернопільським РУ поліції ГУ НП в Тернопільській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000179 від 13 лютого 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Окрім цього, 26 жовтня 2022 року ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 , перебуваючи за адресою: м. Тернопіль, погрожував фізичною розправою дізнавачу СД Тернопільського РУП Назару Срібному та виражався в його адресу нецензурною лайкою у той час, коли останній вручав ОСОБА_4 повідомлення про підозру. При цьому, ОСОБА_4 достовірно усвідомлював, що ОСОБА_8 являється працівником поліції і під час вище описаних подій виконує свої службові обов`язки.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення Тернопільським РУ поліції ГУ НП в Тернопільській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001683 від 28 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.

Окрім цього, 08 листопада 2022 на лінію 102 надійшло повідомлення ст. о/у ВКП Тернопільського РУП ОСОБА_9 про те, що в ході проведення санкціонованого обшуку по місцю проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено предмет, ззовні схожий на гранату.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення Тернопільським РУ поліції ГУ НП в Тернопільській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001750 від 08 листопади 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

09 листопада 2022 матеріали кримінальних проваджень № 0000179, № 0001683, №0001750 об`єднано в одне провадження, якому присвоєно єдиний № 0000179.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ч. 1 ст. 263 КК України зберігання, придбання вогнепальної зброї та боєприпасів без передбаченого законом дозволу; ч. 1 ст. 345 КК України погроза насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

08 листопада 2022 року ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0001750 від 08 листопада 2022 року затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (фактичний час затримання 09 год. 20 хв.08 листопада 2022 року).

09 листопада 2022 року старшим слідчим СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 . ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в ніч з 13 червня 2021 по 14 червня 2021 у ОСОБА_4 , який перебуваючи у приміщенні палати КНП ТОМЦСНЗ, що за адресою: вул. Тролейбусна, 14, м. Тернопіль, виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні палати КНП ТОМЦСНЗ, що за адресою: вул. Тролейбусна, 14, м. Тернопіль, діючи умисно, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, викрав мобільний телефон торгової марки «Tecno Spark 6 GO» блакитного кольору.

Із викраденим майном, ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального проступку та в подальшому викрадене майно реалізував у магазині «Мобілекс», що знаходиться у приміщенні ТЦ «Оріон» за адресою: вул. 15 квітня, 6, м. Тернопіль, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 2261,01 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Окрім цього, згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного, фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будьякої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції. При цьому, згідно із ч. 10 ст. 62 цього ж Закону поліцейський користується повноваженнями, передбаченими цим законом, незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення.

Так, 26 жовтня 2022 року близько 17 год. 00 хв., дізнавач сектору дізнання Тернопільського районного управління полії Головного управління Національної поліції в Тернопільській області лейтенант поліції ОСОБА_10 , спільно із старшим оперуповноваженим ВКП Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_11 та заступником начальника сектору ВКП Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції капітаном поліції ОСОБА_12 перебували в дворі будинку АДРЕСА_3 .

Цього ж дня, близько 17:00 год. до ОСОБА_4 , який перебував поблизу будинку АДРЕСА_3 підійшли ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з метою оголошення та вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру в рамках кримінального провадження № 0000179 від 13 лютого 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Надалі, ОСОБА_10 , підійшовши до ОСОБА_4 , представився йому, назвавши свою посаду та анкетні дані, а також назвав мету їхнього спілкування, після чого, в присутності понятих та під відео зйомку розпочав зачитувати повідомлення про підозру ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000179 від 13 лютого 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Під час цього, ОСОБА_4 почав поводити себе зухвало та агресивно по відношенню до працівників поліції та у грубій формі почав висловлювати своє невдоволення діями працівників поліції, нецензурно лаятися в сторону останніх. На дані вислови працівники поліції не зважали та ОСОБА_10 продовжував зачитувати повідомлення про підозру ОСОБА_4 , однак останній продовжував висловлюватися нецензурною лайкою у сторону ОСОБА_10 . Під час цього у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на висловлення погрози насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ОСОБА_10 своїх службових обов`язків.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 26 жовтня 2022 року близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку № 4 по вул. Дмитра Вишневецького в м. Тернополі, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу дізнавач сектору дізнання Тернопільського районного управління полії Головного управління Національної поліції в Тернопільській області лейтенант поліції ОСОБА_10 , висловив в його сторону погрозу фізичною розправою, а саме «…як дьоргнуся, зараз с*ка кину гранату, розбіжитеся с*ка, п*дік й*баний, з*бався нах*й звідси, один з другим, зараз як *бану нах*й, ти щас розклеїшся, чорт *баний…», яку ОСОБА_10 сприйняв як таку, що загрожує його життю і здоров`ю, та реально може бути приведена до виконання, оскільки ОСОБА_4 повідомив останнього про реальність своєї погрози.

В результаті злочинної діяльності ОСОБА_4 порушено суспільні відносини, які забезпечують нормальну законну діяльність органів державної влади, особисту недоторканість дізнавача сектору дізнання Тернопільського районного управління полії Головного управління Національної поліції в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_10 , під час виконання ним своїх службових обов`язків, передбачених Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 1993 року із відповідними змінами.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, погроза насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений слідством час ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання бойових припасів, всупереч вимогам, визначених в пунктах 2, 9 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, за невідомих слідству обставин придбав корпус гранати Ф1, яка є придатною для здійснення вибуху та запал УЗРГМ2, що є бойовим припасом та в сукупності ці два предмети є оборонною осколковою ручною гранатою Ф1. В цей же час у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В подальшому ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що вказані предмети в сукупності є бойовим припасом, та не маючи передбаченого законом дозволу, переніс дані предмети до місця свого проживання по АДРЕСА_1 , чим здійснив незаконне перенесення, де в приміщенні квартири сховав та зберігав, таким чином здійснив незаконне зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу до 08 листопада 2022 року.

Після чого, 08 листопада 2022 року в період часу з 06:50 год. по 08:13 год., під час проведення обшуку в приміщенні житлової квартири, що за адресою АДРЕСА_4 , було виявлено та вилучено корпус гранати Ф1, яка є придатною для здійснення вибуху та запал УЗРГМ2, що є бойовим припасом та в сукупності ці два предмети є оборонною осколковою ручною гранатою Ф1.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Цивільного Кодексу України, види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких в цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом, встановлюються законом. Частина 1 ст. 263 КК України встановлює кримінальну відповідальність за носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. Враховуючи те, що спеціального закону, який регулює порядок придбання, зберігання та носіння зброї, вибухових припасів та вибухових речовин немає, дозвіл на володіння об`єктами, які обмежені в цивільному обороті, на законних підставах, фізичним особамзагального статусу, виданий бути не може.

Таким чином ОСОБА_4 , діючи з єдиним прямим умислом, не маючи будьякого дозволу на такі дії, придбав, зберігав та носив корпус гранати Ф1, яка є придатною для здійснення вибуху та запал УЗРГМ2, що є бойовим припасом та в сукупності ці два предмети є оборонною осколковою ручною гранатою Ф1, чим порушив вимоги Постанови Верховної Ради України № 2471 XII від 17 червня 1992 «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих правопорушень слідчий підтверджує зібраними у кримінальному провадженні доказами:

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 17 червня 2022 року;

висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ19/12022/5771ТВ від 30 червня 2022 року;

протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 14 червня 2022 року;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_13 від 14 червня 2022 року;

протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 14 червня 2022 року;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 29 жовтня 2022 року;

протоколом огляду відеозапису від 01 листопада 2022 року;

протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 01 листопада 2022 року;

протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 01 листопада 2022 року;

протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 01 листопада 2022 року;

протоколом обшуку від 08 листопада 2022 року;

протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинення злочину від 08 листопада 2022 року;

висновком судової вибухотехнічної експертизи № СЕ19/12022/10573ВХТ від 08 листопада 2022 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

Метою застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_4 згідно ст. 177 КПК України, є забезпечення належної його поведінки та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: п. 1 ст. 177 КПК України, переховуватись від органів досудового розслідування та суду; п. 3 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Обґрунтування неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів:

застосування застави щодо ОСОБА_4 , є неможливим, оскільки останній не працює, не має постійного джерела доходів і перебуваючи на волі він може вчиняти нові злочини, в тому числі майнового характеру, переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин;

застосування домашнього арешту, особистої поруки або особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 , є неможливим, оскільки останній перебуваючи на волі, як зазначалось вище, може не виконувати покладені на нього судом обов`язки та продовжувати свою злочинну діяльність, впливати на учасників кримінального провадження та переховуватись від органів досудового розслідування/суду.

З огляду на вказане, слідчий просила застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без можливості внесення застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з мотивів, у ньому наведених, просив його задовольнити з огляду на обґрунтованість підозри та існування ризиків, про які зазначено у змісті клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив, просив застосувати будьякий запобіжний захід, тільки не тримання під вартою. Вважає підозру необґрунтованою, оскільки гранати не мав, в подальшому надасть докази, що вона була підкинута йому працівниками поліції.
Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , оскільки підозра необґрунтована, а ризики недоведені. Вказав, що мати ОСОБА_4 є онкохворою, а підозрюваний працює різноробочим та водієм. Відтак, адвокат ОСОБА_5 просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою - у виді домашнього арешту.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя дійшла висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, виходячи з таких міркувань.
Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За змістом ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

В силу ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).
Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будьяку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини, утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).
Слідчим суддею встановлено, що групою слідчих у складі слідчих СВ Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, СВ Кременецького РВ поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, СВ Чортківського РУ поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000179 від 13 лютого 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 КК України.
08 листопада 2022 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
26 жовтня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, 08 листопада 2022 року - про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а 09 листопада 2022 року про нову підозру у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 КК України.
На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 КК України. Зокрема, такими є: протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 17 червня 2022 року; висновок судової товарознавчої експертизи № СЕ19/12022/5771ТВ від 30 червня 2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 14 червня 2022 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_13 від 14 червня 2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 14 червня 2022 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 від 29 жовтня 2022 року; протокол огляду відеозапису від 01 листопада 2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 01 листопада 2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 01 листопада 2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 01 листопада 2022 року; протокол обшуку від 08 листопада 2022 року; висновок судової вибухотехнічної експертизи № СЕ19/12022/10573ВХТ від 08 листопада 2022 року.
Не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_4 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.
Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення, слідчий суддя виходить із такого.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Причиною застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (ч. 2 ст. 177 КПК України).
За результатами розгляду клопотання, слідчий суддя вважає, що оглянутими матеріалами та прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків:
переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 та за вчинення тяжчого із яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, адже суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування;
незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, при оцінці якого слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від цих осіб, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
За таких обставин, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків, передбачених пунктами 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказані ризики виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою та вказують про неможливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
На переконання слідчого судді, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є співрозмірним з існуючими ризиками, відповідає його особі, та тяжкості кримінальних правопорушень, вчинення яких йому ставиться у вину, вказаним запобіжним заходом буде досягнута мета забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування і руху кримінального провадження.
При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 15 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Будьяких обставин, які б свідчили про неможливість перебування ОСОБА_4 під вартою не наведено, а також відсутні медичні висновки, які б засвідчували факт неможливості тримання підозрюваного під вартою за станом здоров`я.
Отож, даний вид запобіжного заходу є співрозмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного ОСОБА_4 та зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст. 178 КПК України, обставини в їх сукупності, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, майновий та сімейний стан, слідчий суддя дійшла висновку, що відносно підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.
Згідно ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.
Відповідно до вимог, визначених ч. 1 та ч. 3 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження тримання під вартою, не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У відповідності до ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, з моменту затримання.
Згідно матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 затримано 08 листопада 2022 року в порядку ст. 208 КПК України.
Відтак, саме з 08 листопада 2022 року слід обрахувати строк тримання під вартою, однак з врахуванням положень ч. 3 ст. 219 КПК України.
У зв`язку із наведеним, клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000179 від 13 лютого 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 Кримінального кодексу України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 слід задовольнити частково.
За змістом ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У клопотанні слідчий просила не визначати розміру застави у даному кримінальному провадженні.

Водночас, слідчий суддя зауважує, що у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 2552553 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Таким чином, не визначення розміру застави є правом, а не обов`язком слідчого судді.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріальний стан підозрюваного, тяжкість правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що застава у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

Слідчий суддя також враховує, що метою застави має бути забезпечення процесуальних обов`язків і попередження ризиків, а не штрафна чи каральна функція, що вплине не тільки на підозрюваного, але і на життя членів його родини.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають можливість виїзду за кордон.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 29 Конституції України, ст. ст. 176178, 183, 193, 194, 198, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, у вигляді домашнього арешту відмовити.
Клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні№ 0000179 від 13 лютого 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 Кримінального кодексу України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 49 діб, тобто до 26 грудня 2022 року.
Одночасно визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 156 000 грн (сто п`ятдесят шість тисяч гривень) для внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Отримувач: ТУ ДСАУ у Тернопільській області; Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; номер рахунку (IBAN): UA0003454; призначення платежу застава за «ОСОБА_4 » у кримінальному провадженні № 0000179 за ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 листопада 2022 року.
У випадку внесення застави, звільнити ОСОБА_4 зпід варти та покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України, а саме:
1)прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4)здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають можливість виїзду за кордон.
Роз`яснити підозрюваному, якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Встановити строк дії ухвали до 23 год. 59 хв. 26 грудня 2022 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення, прокурору, захисникові та надіслати уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 14 листопада 2022 року о 13 год. 45 хв.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області ОСОБА_1