справа № 208/2264/15-к
№ провадження 1-кп/208/12/22
ВИРОК

Іменем України

03 жовтня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді Савранського Т.А., при секретарі Луценко Л.О.,

за участю прокурора Архарова Д.О.,

потерпілих ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представника потерпілих адвоката Логойда Т.В., спеціаліста залученого за клопотанням потерпілої сторони ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 , захисників Анастасова В.О., Резник О.Г.,

представника цивільного відповідача Бондар Є.Р., цивільного відповідача ОСОБА_6 та його представника Анастасова В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні по справі кримінального провадження № 0000430 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. П`ятигорська Ставропольського краю РФ, громадянки України, освіта вища, розлучена, на утриманні має двох неповнолітніх дітей сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працююча, зареєстрована та мешкає: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08.07.2014 року, приблизно 7 годині 25 хвилин, у світлий час доби, водій ОСОБА_5 керуючи технічно справним автомобілем «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та виїжджаючи на проїжджу частину проспекту Т. Шевченка (вулиця Сировця) м. Кам`янське (Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області з прилеглої до неї території, здійснила зупинку керованого нею автомобілю перед проїжджої частиною, маючи намір виконати подальший рух по вищезазначеній вулиці з поворотом наліво.

Після зупинки ОСОБА_8 поновила рух в напрямку проїжджої частини проспекту Т. Шевченка, та не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру безпечного руху, не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, виїхала на проїжджу частину проспекту Т. Шевченка, не надавши перевагу у русі технічно справному мотоциклу «Suzuki GSX-R1000K5-CAD», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по проспекту Т. Шевченка зліва, з перевищенням допустимої швидкості в населеному пункті, тобто вище ніж 60 км/год., який, в свою чергу, своїми діями не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

У ході подальшого зближення зазначених транспортних засобів, поблизу дому № 42 проспекту Т. Шевченка відбулось зіткнення передньої частини мотоцикла «Suzuki», з лівою бічною поверхнею автомобіля «Toyota Camry»,.

Своїми діями, водій мотоциклу «Suzuki» Молчанов, грубо порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.3, 12.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), якими передбачено:

- п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими;

- п. 1.5 - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3 - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»

Порушення п. 12.3 ПДР України водієм Молчановим знаходиться у причинному зв`язку з характером настання дорожньо-транспортної події.

Своїми діями, водій автомобіля «Toyota Camry» ОСОБА_9 , грубо порушила вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 10.1, 10.2 ПДР України, якими передбачено:

- п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими;

- п. 1.5 - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3 - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 10.1 - перед початком руху, перестроюванням, та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 10.2 - виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїжджою частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху який він перетинає»

Порушення п. п. 10.1, 10.2 ПДР України водієм ОСОБА_9 знаходиться у причинному зв`язку з характером настання, дорожньо-транспортної події.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій мотоциклу «Suzuki» ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому кісток черепу, крововиливи під оболонки та у речовину мозку, переломи кісток лівого передпліччя: ліктьової в нижній третині, променевої в середній третині, вивих лівого ліктьового суглобу з розривом його капсули по задній поверхні, скольчатий перелом правої стегнової кістки в середній третині, рани легень, печінки, діафрагми, рани, садна та синці.

Виявлена сполучена тупа травма тіла відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя у момент спричинення, та в даному з випадку призвела до смерті ОСОБА_1 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_4 на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Короткий зміст позиції державного обвинувачення:

Обвинувачена виїжджала з прилеглої території, перед виїздом на проспект Шевченка (вулиця Сировця), зупинилась а потім поновила рух.

Молчанов рухався по головній дорозі з перевищенням допустимої швидкості, мав пріоритет в русі відносно руху ОСОБА_9 .

Проведені під час досудового розслідування експертизи встановлюють вину ОСОБА_9 в порушенні ПДР України, яка:

- перед початком руху, перестроюванням, та будь-якою зміною напрямку руху не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- виїжджаючи на дорогу з прилеглої території, не надала дорогу транспортному засобу, що рухався по ній.

Ці порушення знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП.

Цими ж експертизами встановлена вина водія ОСОБА_10 в порушенні ПДР України, який:

- рухався з перевищенням встановленої швидкості;

- при виникненні небезпеки для свого руху, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди.

Ці порушення знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП.

Експертизи проведені за ініціативою сторони захисту є неналежними доказами, так як не відповідають на ключові питання про наявність в діях водіїв порушень ПДР, а експертиза яка встановила швидкість мотоцикла по виниклим у ОСОБА_10 тілесним ушкодженням, проведена по неіснуючий методиці.

Комплексна експертиза призначена під час судового розгляду, є недопустимим доказом через неналежну організацію її проведення. Ніякої комісії з експертів необхідних галузь не скликалось. Експертами надані окремі висновки.

Допитаний судом у якості експерта ОСОБА_11 , є спеціалістом залученим під час огляду місця ДТП, ніяких експертиз у справі не проводив, і його пояснення під час судового розгляду є недопустимим доказом.

Зсув колеса автомобіля «Toyota Camry» про який йдеться у показах ОСОБА_11 , не підтверджується об`єктивними даними, у даному випадку його відповідною фіксацією під час огляду місця події, в якому той приймав участь.

ПДР України не передбачають знаходження одночасно обох водіїв в умовах, коли вони обидва мають перевагу у русі.

Небезпека створена для ОСОБА_10 діями ОСОБА_12 , яка не надала йому перевагу в русі.

Просить визнати ОСОБА_9 винною за ст. 286 ч.2 КК України та призначити покарання у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Питання цивільних позовів просить вирішити виходячи з засад розумності та їх доведеності, відповідних правових позицій.

Короткий зміст позиції сторони захисту:

У дорожньо-транспортній пригоді яка розглядається, водій мотоциклу ОСОБА_1 :

- використовував чужий мотоцикл, без номерних знаків, відремонтований після ДТП і технічна справність якого не встановлена;

- керував мотоциклом без мотошолома та належної екіпіровки, рухався проти сонця без відповідних окулярів;

- рухався з швидкістю біля 180 км/год. на спортивному мотоциклі;

- рухався по другій смузі руху, коли права смуга була вільною,

- маючи технічну змогу уникнути зіткнення, не загальмував і заходів до об`їзду перешкоди не вжив.

Овсяннікова виїжджаючи на проїзну частину вулиці, не створювала небезпеки для мотоцикліста, який в цей час був розташований в районі перехрестя на відстані біля 300 метрів до місця ДТП.

Досудове розслідування проведене з обвинувальним уклоном, а об`єктивні дані свідчать про те, що ДТП мало місце при іншому механізмі зіткнення транспортних засобів.

Висновки про винуватість ОСОБА_9 засновані на експертизах, виконаних тільки на основі показів зацікавленого свідка ОСОБА_13 , без урахування механізму ДТП, без визначеного місця зіткнення, без урахувань швидкості руху мотоцикліста, без зазначення моменту виникнення небезпеки для водія ОСОБА_5 , і є недопустимими доказами по справі.

Незрозуміло, чому саме ОСОБА_9 винна в тому, що не надала перевагу мотоциклісту, чому саме вона повинна була пропустити мотоцикліста, який перед початком її руху був на відстані біля 300 метрів. Рухаючись зі швидкістю біля 5 - 6 км/год., ОСОБА_9 повністю перетнула першу полосу руху, а коли її автомобіль переднім правим колесом вже переїхав ближчу колію трамвайного полотна, зупинився або рухався зі швидкістю близької до зупинки, мотоцикліст ОСОБА_10 з невстановлених слідством причин, рухаючи з значним перевищенням дозволеної швидкості, при вільній правій полосі руху в напрямку переміщення, ніяких мір к гальмуванню не прийняв, ніяк не відреагував на виниклу небезпеку, та не гальмуючи вдарився в ліву сторону автомобіля «Тойота Камрі»

За ініціативою захисту проведено чотири експертизи, і їх висновки повністю узгоджуються з показами свідків ДТП та обставинами, зафіксованими при огляді місця події, повністю доводять невинуватість обвинуваченої.

Зважаючи на відсутність беззаперечних доказів винуватості ОСОБА_9 , які б були зібрані або отриманні у відповідності до вимог діючого законодавства, сторона захисту просить ОСОБА_9 виправдати, в задоволенні цивільних позовів потерпілих відмовити, скасувавши арешти майна.

Короткий зміст позиції потерпілої сторони:

При притягненні водіїв до кримінальної відповідальності за порушення ПДР суди повинні встановлювати:

-які саме правила дорожнього руху були порушені і в чому полягало порушення;

-чи є у постраждалих осіб середні чи тяжкі тілесні ушкодження, чи настала смерть потерпілих;

- чи існує причинно-наслідковий зв`язок між порушеннями правил дорожнього руху та наслідками ДТП.

Наявність цих обставин у сукупності є підставою для притягнення водіїв до відповідальності.

При кваліфікації дій особи за нормою ст. 286 КК України слід виходити не лише з висновків експертів, які визначають наявність причинного зв`язку між порушенням водієм ПДР і наслідками, що настали, але й із сукупності всіх обставин, що відносяться до предмета доведення в силу особливостей складу злочину, передбаченого зазначеною статтею.

Зокрема, оцінці підлягає наявність у водія технічної можливості уникнути наслідків злочину та, відповідно, джерела створення аварійної ситуації.

За обвинувальним актом у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди знаходиться:

1) порушення водієм мотоциклу Молчановим пункту 12.3 ПДР, який при виникненні небезпеки руху або перешкоди, яку він об`єктивно був спроможний виявити, не вжив негайно заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

2) порушення водієм автомобіля Овсянніковою пункту 10.1 та 10.2 ПДР, яка:

- перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- виїжджаючи на дорогу з прилеглої територій, перед проїзною частиною не надала дорогу транспортним засобам, що рухаються по ній.

Небезпека для руху у даній справі, це поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її, і від моменту виникнення такої небезпеки повністю залежить оцінка дій водія мотоцикла.

Під час судового розгляду встановлено, що першим свій рух розпочав водій мотоциклу. Це означає, що не відразу після початку свого руху відбулася різка зміна дорожньої обстановки шляхом виїзду з прилеглої території автомобіля під керуванням ОСОБА_9 , яка перетинала смугу руху мотоциклу.

Організація дорожнього руху на проспекту Шевченка (вул. Сировця), з урахуванням прилеглої до неї території, з якої виїжджала ОСОБА_9 , дозволяла їй не розподіляти свою увагу між різними напрямами, і зосередитися на головному факторі, який вона мала врахувати перед здійсненням маневру:

- на розташуванні, швидкості та інших важливих факторах руху транспортних засобів, що були зліва від неї та мали перевагу, аби переконатися, що актуальна дорожня обстановка дозволяє здійснити маневр.

ОСОБА_9 не почула гучного гулу мотоцикла, про який говорили свідки, тому, що в її автомобілі вікна були закриті, працював кондиціонер, грала музика і, перетинаючи вулицю вона розмовляла по мобільному телефону.

Не виконавши вимогу ПДР «поступися дорогою», ОСОБА_9 порушила «перевагу у русі» як право ОСОБА_1 на першочерговий рух, і тому саме її дії знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням наслідків ДТП.

Висновком, про порушення Молчановим пункту 12.3 ПДР і причинним зв`язком з характером настання дорожньо-транспортної пригоди, порушується принцип верховенства права, оскільки в такому разі ОСОБА_10 звинувачують у тому, що він не відмовився від свого права «переваги у русі» та не сприяв ОСОБА_9 у його порушенні.

Відсутність тормозного сліду мотоцикла задокументована протоколом огляду місця події.

Це підтверджує, що у мотоцикліста ОСОБА_10 не було можливості вчасно виявити небезпеку і здійснити відповідні заходи для її уникнення чи зменшення, внаслідок її раптовості, непередбачуваності, а також розташування мотоциклу відносно інших учасників дорожнього руху та експлуатаційних характеристик дороги з каналізаційними люками та трамвайним полотном на ній.

Автомобіль від удару не розвернуло, а це спростовує версію захисту, що швидкість мотоциклу була 200 чи більше км/год. і що на асфальті біля колеса автомобіля мається слід від його зсунення.

Об`єктивно, ОСОБА_10 був не спроможний виявити автомобіль ОСОБА_5 , який раптово з`явився смертельною перепоною на його шляху, і тому порушення ним п.12.3 ПДР не може свідчити про невинуватість обвинуваченої.

На момент ДТП ОСОБА_14 було 28 років. Його захопленням був стрит-рейслінг - швидкісне проходження дистанції 402 м., який в багатьох країнах світу визнано видом спорту. Це загартувало в ньому дисциплінованість, обов`язкове додержання плану безпеки, виконання інструкцій та встановлених правил.

Досвід спринтерських заїздів на коротку дистанцію та достатній водійський стаж, дозволив ОСОБА_10 виконати вимоги п.12.3 ПДР наскільки йому дозволила дорожня обстановка та момент виявлення небезпеки, шляхом маневру керованого ним мотоциклу, який хоча і зіткнувся з автомобілем ОСОБА_9 , але не призвів до її смерті.

У ОСОБА_10 були визначені позитивні плани на життя, він не був самогубцем, і якщо б завчасно побачив на своєму шляху перепону у вигляді іншого транспортного засобу, він би залишився живим.

ОСОБА_10 був у спеціальних окулярах, які захищали його очі від променів, тверезий, керував технічно справним мотоциклом.

Наявність на голові шлему не врятувало б ОСОБА_10 від травм легень, печінки, діафрагми об виступаючі частини мотоциклу та автомобіля з послідуючим падінням на покриття дороги.

Саме неуважність та необачність водія ОСОБА_9 у сукупності з порушенням нею ПДР знаходяться у прямому причинному зв`язку із ДТП та її наслідками у вигляді зіткнення транспортних засобів, отримання тяжких тілесних ушкоджень несумісних з життям в момент їх отримання та смерті водія ОСОБА_10 .

Висновки експертиз, проведених на замовлення адвоката обвинуваченої ОСОБА_9 є недопустимим доказом, так як згідно ч.1 ст. 244 КПК України (в редакції, яка діяла в 2014-2015 рр.), у разі відмови слідчого, прокурора в задоволенні клопотання сторони захисту про проведення експертизи, особа, що заявила відповідне клопотання, має право звернутися з клопотанням про залучення експерта до слідчого судді.

Сторона захисту з клопотанням до слідчого судді не зверталася, а проведення експертиз ініціювала самостійно через адвокатський запит з наданням для дослідження власних документів, зібраних стороною захисту самостійно і не досліджуваних експертами, що були залучені слідчим. Залучені захисником експерти не бачили оригіналів матеріалів досудового розслідування.

Висновки експертів, якими встановлюється швидкість мотоциклу під керуванням ОСОБА_10 по отриманим ним тілесним ушкодженням, висновки експерта ОСОБА_15 який при визначенні швидкості мотоциклу посилається на них, є недопустимим доказом, так як ці розрахунки зроблені по неіснуючим методикам, що підтверджується висновками інших експертиз.

Висновки комплексної судової експертизи з залученням експертів з автотехнічної, трасологічної та медичної експертизи, проведення якої Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська доручено експертам Львівського НДІСЕ МЮУ, є недопустимими доказами у справі, так як суду надано три окремих одне від одного висновки трьох експертиз, проведених усупереч вимогам відповідної Інструкції, і це свідчить про те, що поставлене судом перед Львівським НДІСЕ МЮУ завдання не виконане.

Практика вищих судових інстанцій України свідчить про те, що:

- причина, через яку створено небезпеку для руху, не має значення, якщо встановлено, що водій мав можливість її вчасно виявити;

- конкретні дії особи, яка порушує ПДР, свідчать про наявність однієї з обов`язкових ознак об`єктивної сторони складу злочину причинного зв`язку між порушенням ПДР і суспільно небезпечними наслідками;

- протокол огляду місця події, схема є допустимим та належним доказом, оскільки підписані без зауважень усіма учасниками процесуальної дії, і підтверджують розміщення транспортних засобів безпосередньо після зіткнення.

Потерпіла сторона просить визнати ОСОБА_9 винною за ст. 286 ч.2 КК України та призначити їй найсуворіше покарання.

Щодо цивільного позову:

В ході психологічного обстеження потерпілих ОСОБА_10 виявлені значимі для кожного з них обставини (стрес-фактори), які негативно вплинули як на їх морально-психологічне благополуччя, так і на стан їх фізичного здоров`я.

На підставі опитування і психологічного тестування можна стверджувати, що загибель ОСОБА_14 (сина та брата) як і обставини цієї справи є дійсно психо-травмувальними, що спричинили обстежуваним ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 численні, значнi та різко виражені моральні страждання - моральну шкоду.

Усі три цивільні позови було пред`явлено до обвинуваченої ОСОБА_5 , цивільного відповідача ОСОБА_6 та Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», якою на момент ДТП була застрахована цивільна відповідальність власника автомобіля «Тоyota Camry» ОСОБА_6 .

Під час проведення судових дебатів прокурор, сторона захисту, сторона потерпілих, на відповідні питання суду пояснили, що питання недопустимості доказів про які йдеться річ в їх виступах, не стосуються їх очевидної недопустимості та не потребують їх окремого розгляду судом.

В судовому засіданні:

Обвинувачена ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнала та пояснила суду наступне.

ДТП за її участю дійсно сталось у зазначений в обвинувальному акті часі та місці. З потерпілим, водієм мотоциклу ОСОБА_10 вона раніше знайома не була. Мотоцикліст був гонщиком, керував чужим мотоциклом без номерних знаків. Цей мотоцикл вже перебував в серйозній аварії, з загибеллю попереднього власника, і тому його технічний стан міг бути небезпечним. Молчанов під час дорожньо-транспортної пригоди керував мотоциклом без окулярів, що могло потягнути його засліплення сонцем на підйомі, керував мотоциклом без шолому та відповідної екіпіровки, що і могло безпосередню потягнути його загибель. Мотоцикл під керуванням ОСОБА_10 рухався по центральній вулиці міста, в лівій її частині, при вільній правій частині. Мотоцикл рухався з великою швидкістю, близько 200 км/год.

Матеріали справи містять відомості, що водій мотоциклу ОСОБА_10 систематично порушував швидкісний режим на дорогах та притягувався за це до адміністративної відповідальності.

Свою вину не визнає, так як перед початком руху вона впевнилась, що своїми діями не створює загрози для безпеки руху. Коли вона виїхала на дорогу, мотоцикліст сам в неї «врізався»

Позовні вимоги не визнає.

Просить її виправдати у пред`явленому обвинуваченні.

В разі визнання її винною за пред`явленим обвинуваченням, просить застосувати до неї положення Закону України «Про амністію в 2016 році» та звільнити від покарання.

Підставами застосування амністії є наявність в неї на час інкримінованого злочину неповнолітнього сина, її вагітність під час дорожньо-транспортної пригоди.

Потерпілий ОСОБА_1 суду пояснив, що загиблий його син, який проживав разом з ними. Син мав позитивні плани на життя, участь в спортивних змаганнях, ніколи не вживав алкогольні напої, не курив, був досвідченим водієм.

До ДТП він ОСОБА_9 та її чоловіка не знав.

В сина був технічно справний спортивний мотоцикл, придбаний в 2014 році, але документи на сина він не знайшов, знайшов тільки документи на прізвище ОСОБА_19 . ОСОБА_20 цього мотоциклу був дуже сильний. Колір мотоцикла визначається по кольору бака.

08.07.2014 року, близько 16.00 години, у гарному настрої, син на мотоциклі поїхав по справам. Повертаючись додому, його бачила тітка. Їхав він не швидко. Побачив знайому, поговорив та поїхав.

Не доїжджаючи до мостового переходу через р. Дніпро, коли мотоцикл рухався по основній дорозі, йому на автомобілі перегородила дорогу ОСОБА_9 , внаслідок чого сталось ДТП. Після ДТП син відвезли до лікарні, де він через 2 години помер від отриманих тілесних ушкоджень.

Було багато свідків, але не всі хочуть давати свідчення. Свідки ДТП говорили, що ОСОБА_9 під час руху розмовляла по телефону. Другий свідок казав, що вона дивилася в іншу сторону.

Ще на слідстві казав про наявність свідків, але вони бояться. Записи з камер відео спостереження зникли. Блоки з записами приборів пропали.

Коли відбулися події вони проводили своє слідство. Зверталися до телебачення, преси, до людей, шукали свідків. Вони мають багато фото.

Він вважає, що син в останню мить «положив» мотоцикл, щоб не врізатися в автомобіль. Вважає, що син загинув внаслідок грубого порушення ОСОБА_9 правил ПДР. ОСОБА_9 він не простив і просить покарати її найсуворіше.

Вважає, що мотоцикл не підлягає поновленню. Матеріальний та моральний позов підтримує в повному обсязі.

Він з дружиною проходив психологічну експертизу, і сума цивільного позову за заподіяну моральну шкоду визначена експертом. Матеріальна шкода визначена товарознавчою експертизою та згідно документів.

Потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що загиблий був її сином. Останній здав на водійське посвідчення у 10 класі, у нього було 3 категорії, він був хорошим водієм. В сина був технічно справний спортивний мотоцикл.

До ДТП вона ОСОБА_9 та її чоловіка не знала.

08.07.2014 року син був вдома, а о 16.00 годині поїхав по справам. Ввечері зателефонував друг сина, та повідомив, що останній попав в ДТП та знаходиться в лікарні. Вони поїхали до лікарні, син був в реанімації, в тяжкому стані. Вона чула, що люди казали, що за кермом автомобіля була жінка ОСОБА_9 , її чоловік депутат та що за кермом вона розмовляла по телефону. Ввечері приблизно о 22.30 годині їм повідомили, що син помер.

Вони з чоловіком шукали свідків. Свідки казали, що син під час ДТП швидкість не перевищував. Він боровся до останнього, «положив» мотоцикл, що уникнути аварії. Вона не простила ОСОБА_9 та вимагає для неї найсуворіше покарання.

Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, але ніхто і ніщо не може оцінити втрату сина.

Потерпіла ОСОБА_3 пояснила суду, що загиблий ОСОБА_10 був її братом. Брат був благородним чоловіком. Він добре водив автомобіль та мотоцикл, на придбання якого зайняв гроші. Мотоциклом був дуже задоволений, приймав участь в змаганнях.

З ОСОБА_9 вона раніше знайома не була.

08.07.2014 року, о 22.00 годині їй зателефонував батько та повідомив, що відбулося ДТП та жінка збила ОСОБА_21 . Вважає, що вина в ДТП лежить на ОСОБА_9 .

Її втрата дуже велика і вона зверталася до лікарів з приводу неврозу після смерті брата. ОСОБА_9 просить покарати суворо.

Просить задовольнити позов.

Хоча ОСОБА_9 не визнала своєї вини за обставин викладеними в обвинувальному акті, вона доводиться наступними доказами. які були предметом дослідження в судовому засіданні:

Показання свідків.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_22 пояснив, що раніше ні з загиблим ні з обвинуваченою не знайомий. Близько 17 години їхав по вулиці Сировця у м. Кам`янське вниз, повертав на вулицю Комунарна. Погода була сонячною. Здійснюючи поворот, зупинився на трамвайних путях. Внизу, на вулиці Спортивній стояв мотоцикл та пропускав пішоходів на перехресті, побачив його на відстані день метрів за 200. Потім мотоцикл тронувся та почав підніматися вверх по улиці Сировця. Автомобіль «Тойота» сірого кольору, виїзджав з двору на вулицю Сировця. У нього було трохи відчинено вікно, і він чув, що мотоцикл їхав шумно, зі швидкістю десь 100 км/г. Мотоцикліст був без шолому. Далі мотоцикл почав скидати швидкість, але без різкого гальмування. Мотоцикліст почав гальмувати метрів за 40 від перехрестя. Він бачив як горіли червоні стоп-фонарі мотоциклу. Звук мотоциклу також змінився. Рухався мотоцикліст в правій частині лівої полоси дороги. У своїй полосі мотоцикл почав змінювати напрямок вправо. Приблизно через 5-7 секунд він спостерігаючи за мотоциклом, пропустив його, проїхав перехрестя та побачив як трапилось ДТП з автомобілем. Автомобіль стояв на вулиці Сировця, не рухався. Мотоцикл зіткнувся на початку передньої двері автомобіля. При ударі був хлопок і мотоцикл замовчав. Зупинившись він підійшов до місця ДТП. На склі автомобіля була вм`ятина, його вікна були тоновані. Мотоцикліст лежав посередині дороги, був в шортах, футболці, окуляри лежали поруч. Шолома, рукавиць, наколінників на мотоциклісті не було. Коли хлопця положили в «швидку», жінка була в автомобілі. Неподалік від місця ДТП, стояла жінка, яка сказала, що злякалася. ОСОБА_23 ніхто не чіпав. У мотоцикла світилася панель приборів, стрілка на ній була відломлена та лежала всередині. Працівники ДАІ вимкнули запалювання, достали ключі та документи. З ним проводились слідчі експерименти. Тиск на нього не здійснювався, давав покази не вимушено. Він читав документи, які підписував на слідчому експерименті. Слідчий зачитував, він слухав.

Свідок ОСОБА_24 пояснив суду, що раніше ОСОБА_9 та загиблого ОСОБА_10 він не знав.

В день ДТП знаходився за місцем роботи, у майстерні що розташована неподалік місця пригоди. Він водій, і його відповідний стаж становить 16 років, у тому числі і водіння мотоциклу. Близько 17 години чув «рев» мотоциклу, який їздив верх-вниз по вулиці Сировця. Це відбувалось хвилин 40. З такою швидкістю як їздив загиблий, більш ніхто не їздив. Потім йшов додому, переходив пішохідний перехід. Оглядовість була добра, він бачив мотоцикл на перехресті вулиць Спортивна-Сировця. Далі побачив світло фари, побачив як вверх по вулиці Сировця їде мотоцикл. Мотоцикл їхав по головній дорозі, рухався на відстані 1 метри від лівого краю дороги, розвиваючи швидкість. Пересуванню мотоциклу нічого не заважало. Проїзна частина на Сировця була вільна. На вулиці Комунарній автомобілів не було. Мотоцикл рухався на третій передачі. Швидкість мотоциклу складала 160-200 км/г. За звуком двигуна мотоциклу, той швидкість не скидав. Під час руху мотоцикліст був без шолому. Знаходячись метрів за 300-330 від місця ДТП, побачив, що автомобіль плавно виїжджав з прилеглої території. За пів-метри автомобіль зупинився перед вулицею Сировця, після чого поновив рух та їхав зі швидкістю десь 5 км/г. Перед мотоциклом дорога була вільна. Мотоцикл не зменшував швидкість. Далі він почув хлопок, удар, побачив мотоцикліста який перелітав через автомобіль. Він бачив удар, дим. В момент зіткнення автомобіль зупинився, не рухався, стояв. На парковці стояв ще якийсь автомобіль. Коли він підбіг до мотоцикліста, пульс у того був слабким. У мотоцикліста були окуляри, схожі на лижні. Був одягнений в шорти, футболка, мокасини. Куртки не було. Автомобіль стояв на бетонній плитці, якими обкладений трамвайний шлях. Сильний удар мотоциклу прийшовся на передню частину автомобіля, в двері. Водій автомобіля жінка, була в шоці, прижата дверьми та поцарапана, тянулася за телефоном. Мотоцикл від удару деформувався. Бачив тахометр, який відпав від мотоцикла. Реєстраційного номера у мотоциклу не було. Може пояснити, що мотоцикл був модернізований, профілі коліс нижчі, переднє колесо вуже.

Він залишив номер телефону та пояснив, що він свідок ДТП. Слідчі експерименти з ним проводились декілька разів. На них він стояв трохи вище чим був в день ДТП. Експерименти відбувалось під тиском слідчого та друзів загиблого. Слідчий з ним сперечався, записував не все, що він йому казав. Слідчий наполягав, що автомобіль не міг їхати так повільно, як зазначав саме він. Наказував підписувати протокол, а якщо ні, то казав йти за непотрібністю. Зауважень ніхто не давав написати. Вирішив підписати так як є, а правду розповісти у суді. Він підтверджує свої показання, які надавав на другому слідчому експерименті. Швидкість мотоциклу він визначав за звуком двигуна мотоциклу, візуально. Під час слідчого експерименту, коли визначалась швидкість мотоциклу, статист на мотоциклі, в нецензурній формі відмовився від швидкості яку він йому пропонував, зазначивши що це небезпечно.

Був ще свідок, ОСОБА_22 , з яким також проводились слідчі експерименти. Йому здалося, що слідчий говорив ОСОБА_22 , що казати.

Свідок ОСОБА_25 пояснив суду, що він не був знайомий ні з обвинуваченою, ні з загиблим, ні з потерпілими. В літку 2014 році він йшов наверх по вулиці Сировця. Бачив зіткнення мотоциклу з автомобілем на цій вулиці. Цьому передував гучний звук мотору мотоциклу. ОСОБА_20 почав посилюватися, він озирнувся та побачив мотоцикл. Мотоцикл почув та побачив за 200-400 метрів. Той їхав вверх по вулиці Сировця, ближче до лівого краю дороги, та проїхав повз нього. Колір мотоциклу жовтий, з іншим кольором. Шолома в мотоцикліста не було. Швидкість мотоциклу він визначив як 110 км/г. Знаходився він під час ДТП біля «Клініка зору», йшов наверх по вулиці Сировця. Чи змінювався звук мотоцикла чи ні, пояснити не може. Він не пам`ятає, горіли у мотоциклу габарити, чи ні. Рухаючись далі вверх по вулиці Сировця, на відстані близько 50-ти метрів попереду, бачив саму ДТП. Автомобіль знаходився поряд з трамвайним полотном, поперек вулиці. Передня частина автомобіля була повернута вліво. Колесо було на трамвайних путях. Удар прийшовся на ліве крило автомобіля, ближче до двері. Звідки та як він виїхав, не бачив. В момент ДТП мотоцикл знаходився на дорозі ближче до трамвайних путей. Перед зіткненням мотоцикліст підвівся. Після зіткнення мотоцикліст перелетів через автомобіль.

До місця пригоди він не підходив. З початку водія автомобіля він не бачив. Ніхто з авто не виходив. Коли приїхала швидка, з автомобіля вийшла жінка. Він викликав швидку, почекав поки вона приїде, потім його допитували. Не пам`ятає були ще транспортні засоби чи ні. Погода була сонячна.

Свідок ОСОБА_26 пояснила суду, що вона не знайома ні з обвинуваченою ні з загиблим.

Під час ДТП перебувала поряд, на вулиці Сировця. 08.07.2014 року приблизно о 17.00 годині вона їхала на автомобілі вверх по вулиці Сировця, від перехрестя вулиці Спортивна до «Клініки Зору» На дорозі були 2 люки, які утоплені в дорогу. Зупинившись вздовж дороги, де знаходиться місце парковки, припаркувалася. Вийшла з автомобіля та почула гучний звук мотоцикла. Вона оперлася о бампер автомобіля. Поглянувши вниз вулиці Сировця, побачила мотоцикл, який перетнувши трамвайні колії рухався вверх, ближче до лівої частини дороги. Дорога для мотоциклу була вільною, він був без шолому. Не пам`ятає, чи горіли фари у мотоцикла. Вона злякалась, повернулась до дитини яка знаходилась в автомобілі. Вона стояла зі сторони водійської двері, біля капоту, чекаючи коли проїде мотоцикл, щоб підійти до задньої двері, до дитини. Пройшло секунд 5-7, після того як вона відвернулася. Мотоцикл проїхав повз неї в 2-3 метрах і вона почула сильний удар. Одразу повернувшись побачила як мотоцикліст перелітає через автомобіль. Місце зіткнення від неї знаходилось приблизно у 5-ти метрах. Автомобіль знаходився поперек дороги, в напрямку руху до вулиці Спортивній, мотоцикл лежав поряд. На автомобілі були пошкодження між капотом та водійськими дверима. Звідки виїжджав автомобіль, сам момент зіткнення, вона не бачила. При проведенні слідчого експерименту, вона зазначала швидкість мотоциклу як дуже швидку. Слідчий запропонував швидкість 150 км/г. і вона з цим погодилась. Ніяких експериментів для визначення цієї швидкості з нею не проводилось. Протокол підписувала добровільно. Експерименти проводились ще з іншими свідками. Присутні були потерпілі. Як слідчий так і потерпілі, заперечували проти пояснень свідків, казали що вони невірно розповідають.

Свідок ОСОБА_27 пояснив суду, що він не був знайомий ні з обвинуваченою, ні з загиблим.

В липні 2014 року, він їхав вверх по вулиці Сировця, та був свідком ДТП. Звук мотоцикла чув з перехрестя, який був достатньо гучним, з наростанням. Судячи за звуком, швидкість була велика, може 100 км/г, може більше. Мотоцикл рухався знизу вверх по вулиці Сировця. Сонце світило і він не бачив, вимкнуті були габарити, чи ні. З двору біля «Клініки зору», де був припаркований червоний автомобіль, виїхав сірий автомобіль «Тойота Камрі» Пішоходів не бачив. Не доїжджаючи перехрестя він зупинився, розмовляв в дружиною по телефону. Чув звук зіткнення «хлопок», момент зіткнення він не бачив. Зіткнення було на дорозі. Він не бачив куди прийшовся удар. Автомобіль знаходився на проїзній частині ближче до трамвайних путей.

Свідок ОСОБА_28 пояснила суду, що вона не знайома ні з обвинуваченою, ні з загиблим, ні з потерпілими.

Працює вона в мебельному салоні, та в той день стояла на крильці магазину та розмовляла по телефону. Бачила хлопця який по вулиці Сировця їхав на мотоциклі. Звук був гучний, швидкість дуже велика. ОСОБА_23 спустився вниз по вулиці Сировця, потім піднімався вверх. Вона ще сказала: «Не дай бог кого-то может сбить, и человек погибнет» ОСОБА_29 біля свого магазину на вулиці Сировця, розмовляла по телефону. Почула стук та зрозуміла, що трапилось ДТП. Самого моменту аварії вона не бачила. Відстань від неї до зіткнення складала 100-200 метрів. Передня частина автомобіля, з яким трапилось зіткнення, знаходилась на трамвайній колії. Автомобіль стояв поперек дороги. Це була ОСОБА_30 , колір не пам`ятає. Удар прийшовся в передню частину двері автомобіля, вікна були тоновані та закриті. Мотоцикл лежав, мотоцикліст здається перелетів через автомобіль.

Свідок ОСОБА_31 пояснив суду, що знайомий з обвинуваченою та загиблим. Неприязливих стосунків з ними не мав. ОСОБА_10 був хорошим водієм. До ДТП ОСОБА_32 їздив на цьому мотоциклі, він був в справному стані. Свідком ДТП не був, приїхав одразу після пригоди. Біля «Клініки зору» були припарковані автомобілі. На проїзній частині вулиці Сировця були люки. На місці пригоди перебував ОСОБА_33 , який їхав за загиблим ОСОБА_10 . Загиблий був без шолома. Автомобіль стояв поперек дороги. ОСОБА_10 лежав на дорозі. Бачив пом`яті двері з водійської сторони автомобіля, розбито скло, пом`ятий дах. Розбитий мотоцикл лежав по лівій стороні трамвайних рельсів, стрілка спідометра була відбита, куча пластика та скла лежало на дорозі. ОСОБА_9 сиділа в автомобілі та спілкувалася по телефону.

Свідок ОСОБА_34 пояснила суду, що обвинувачену ОСОБА_9 не знала. Була знайома з загиблим ОСОБА_10 . Він був хорошим водієм.

08.07.2014 року вона була в місті, на проспекті Свободи збиралася переходить дорогу. Миша спускався вниз від магазину «Радуга» на мотоциклі, побачив її, зупинився. Їхав він не швидко, бо побачив її та зупинився. Звук мотоцикла гучний. Вони поспілкувалися. ОСОБА_10 був в футболці, шортах та окулярах. Сказав, що їде додому, і вони розійшлися. Потім їй зателефонували та повідомили про ДТП. Свідком ДТП не була. Вона все узнала від ОСОБА_35 . Зі слів ОСОБА_36 їй відомо, що ОСОБА_32 їхав наверх до отелю «Зоря», виїхав автомобіль та відбулося ДТП.

Свідок ОСОБА_37 пояснив суду, що з потерпілими та обвинуваченою не знайомий. Безпосереднім свідком ДТП не був. Він знаходився в приміщенні по вулиці Сировця, 38, спиною до вікна. Це приблизно 100 метрів від ДТП. Чув гучний звук мотоцикла, а потім був холопок. З світлофора всі набирають швидкість. Мабуть і він набирав. Прийшов до місця ДТП через 5 хвилини та побачив розбитий мотоцикл, чоловіка, який лежав на асфальті. Швидкість визначити він не може. Він вийшов з магазину та побачив, що автомобіль серебристого кольору стояв поперек дороги, під кутом по трамвайним путям вниз. Збиралися люди. Мотоцикл лежав на боку, біля задніх дверей автомобіля, мотоцикліст лежав за автомобілем.

Досліджені матеріали справи:

-як підстави початку досудового слідства - витя з ЄРДР від 08.07.2014 року, з правовою кваліфікацією ст. 286 ч.2 КК України, з фабулою, що 08.07.2014 року, о 17 годині 25 хвилині, на проїжджій частині вулиці Сировця (проспект Шевченка) напроти будинку 42 в м. Дніпродзержинськ (м. Кам`янське), водій автомобіля «Тойота Камрі» державний знак НОМЕР_1 ОСОБА_5 , при виїзді з двору будинку 42 на проїжджу частину вулиці Сировця, не надала дорогу мотоциклу «Сузукі» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_10 , який рухався по головній дорозі вулиці Сировця, з боку площі Леніна (проспект Свободи), в напрямку проспекту Аношкіна. Внаслідок ДТП водій мотоциклу «Сузукі» Молчанов помер в КЗ «9-та міська лікарня м. Дніпродзержинська ДОР, а водій автомобіля Овсяннікова, з діагнозом забій грудної клітини, забій лівого стегна, садна лівої кісті та передпліччя доставлена до травматологічного пункту КЗ «ДМЛШД» ДОР, звідки госпіталізована до 2-го травматологічного відділення (т.3 а.с. 1);

-протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.07.2014 року, складеного слідчим у присутності понятих та за участю спеціаліста-автотехніка ОСОБА_38 , згідно якого:

- вид події - зіткнення ТЗ;

- місце ДТП м. Дніпродзержинськ, вулиця Сировця, будинок 42;

- проїзна частина підйом 1.0 м. = М : 0.055;

- вид покриття асфальтобетон середньозернистий;

- стан покриття сухе, чисте;

- дорожнє покриття загальною шириною 20.7 м., призначене для руху в двох напрямках;

- до проїзної частини справа та зліва примикають бордюрні камені;

- за тротуаром (узбіччям) будови міського типу;

- спосіб регулювання на даній ділянці згідно ПДР;

- умови освітлення світле;

Розташування транспортних засобів на місці події згідно схеми;

- розташування, локалізація пошкоджень:

автомобіль «Тойота» деформовані ліві передні двері, ліва передня стійка, ліве переднє крило, лівий поріг, розбито лобове скло, відсутні переднє та задні вікна дверей, відламане ліве дзеркало заднього виду, деформована передня частина даху;

мотоцикл «Сузукі» повна деформація передньої частини;

- сліди шин (окрім слідів гальмування) кочіня, ковзання, занесення та інші відсутні;

- сліди гальмування відсутні;

Наявність відділених від транспортного засобу частин, деталей та інших об`єктів згідно схеми;

- сліди контактної взаємодії транспортного засобу з навколишніми предметами відсутні;

- інші сліди сліди бурого кольору, пляма маслянистого кольору згідно схеми;

- з місця події вилучені до Заводського РВ ДзМУ автомобіль «Тойота Камрі» державний знак НОМЕР_1 та мотоцикл «Сузукі» державний номер НОМЕР_2 .

Заяви та зауваження не надходили.

Схема до протоколу огляду місця ДТП містить розташування транспортних засобів, трамвайного полотна, місця виявлення осипу скла та деталей ТЗ, плями маслянистої речовини та плями бурого кольору схожого на кров.

Зазначена схема містить прив`язки розташування вищенаведених об`єктів до нерухомих об`єктів, визначені в метрах.

Фототаблиця до протоколу огляду місця ДТП містить загальні та вузлові знімки розташування об`єктів, пошкодження транспортних засобів (т.3 а.с. 5-11);

-протокол додаткового огляду місця події від 02.12.2014 року, відповідно до якого зроблені заміри та встановлено наступне:

- ширина вулиці Спортивної становить 4.9 метри;

- ширина вулиці Комунарної становить 6.8 метри;

- відстань від вулиці Комунарної до місця ДТП становить 49 метри. (т.5 а.с. 84-87);

-протокол додаткового огляду автомобіля «Тойота Камрі» від 09.12.2014 року, яким зафіксовані його пошкодження, встановлена наявність осипу та осколків скла в салоні автомобіля, фото таблицею до слідчої дії (т. 5 а.с. 101-107);

-протокол додаткового огляду мотоциклу «Сузукі» р/н НОМЕР_2 від 18.09.2014 року, відповідно до якого, мотоцикл має повну деформацію передньої частини, деформовано топливний бак з усіх сторін, спідометр відсутній та фотознімки до даної слідчої дії (т.3 а.с. 245-250);

-протокол додаткового огляду мотоциклу «Сузукі» р/н НОМЕР_2 від 24.10.2014 року, відповідно до якого, панелі приборів на ньому не иявлено, в пластмасових деталях які перебували поблизу мотоциклу панелі приобрів не виявлено. Тахометр на мотоциклі та поблизу від нього відсутній, та фотознімки до даної слідчої дії (т.4 а.с. 191-194);

-свідоцтво про смерть ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 (т.3 а.с. 23);

-висновок судово-медичної експертизи № 825-Е від 23.07.2014 року, відповідно до якого, з огляду на відомі обставини випадку, враховуючи дані додаткових методів дослідження, встановлено, що смерть ОСОБА_1 , 1986 року народження, настала від сполученої тупої травми тіла, яка супроводжувалася переломами кісток, ушкодженням внутрішніх органів та ускладнилася шоком, про що свідчать: виявлені пошкодження та ознаки шоку: рідкий стан крові, малокров`я внутрішніх органів, крововиливи під внутрішньою оболонкою серця.

При дослідженні тіла знайдено: перелом кісток черепу, крововиливи під оболонки та у речовину мозку, переломи кісток лівого передпліччя: ліктьової в нижній третині , променевої в середній третині, вивих лівого ліктьового суглобу з розривом його капсули по задній поверхні, скольчастий перелом правої стегнової кістки в середній третині, рани легень, печінки, діафрагми, рани, садна та синці тіла.

Виявлена сполучена тупа травма відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя та в даному випадку призвела до смерті (п.п. 2.1.3. Наказ № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року).

Пошкодження утворилася від дії тупих твердих предметів, (про що свідчить характер пошкоджень, наявність синців, саден, ран з дрібно-зубчастими осадженими країма, переломи кісток), якими можуть бути виступаючи частини мотоциклу та автомобілю, з послідуючим падінням на покриття дороги, незадовго до настання смерті.

При судово-токсикологічному дослідженні у крові етиловий алкоголь не виявлений. Якихось тяжких захворювань при дослідженні тіла не знайдено

Згідно історії хвороби смерть його настала ІНФОРМАЦІЯ_4 о 21.05 годині в КЗ «КМЛ №9» ДОР (т.3 а.с. 38-41, 42);

-висновок судово-медичної експертизи 3624 е від 18.09.2014 року, відповідно до якого у ОСОБА_5 , 1980 року народження, виявлено тілесне ушкодження у вигляді: ділянки на передній поверхні лівого передпліччя у нижній третині, що є наслідком загоєння садна, яке спричинено від дії тупого твердого предмету або при ударі об такий.

Враховуючи характер та локалізацію виявленого у неї тілесною ушкодження, ступень ознак його загоєння (ділянка рожевого кольору щільнувата на дотик), можливо вказати, що термін його спричинення становить понад 30 діб до моменту огляду.

За даними медичної документації у неї були клінічне встановлені діагнози: закрита черепно-мозкова травма, струс головною мозку, забій грудного та поперекового відділу хребта.

Враховуючи відсутність даних в наданій медичній документації про втрату свідомості після дорожньо-транспортної події, відсутність будь-яких тілесних ушкоджень на голові та обличчі (запис лікаря нейрохірурга) те відсутність об`єктивної неврологічної симптоматики, підтвердити клінічно встановлений діагноз закрита черепно-мозкова травма, струс головною мозку не представляється можливим, тому даний діагноз оцінці по ступеню тяжкості не підлягає. На підставі: п. 4.6. «Правил судово-медичною визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.

Наявні в неї порушення конвергенції та шаткість в позі Ромберга можуть бути проявами гострої реакції на стрес, що підтверджується записами, лікаря нейрохірурга.

Враховуючи все вищевказане виявлене у неї тілесне ушкодження у вигляді садна лівої верхньої кінцівки відноситься до легких тілесних ушкоджень, що має незначні скороминущі наслідки. Па підставі: п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.

Виявлене у неї тілесне ушкодження у вигляді садна не відображає на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким було нанесено, можливо лише вказати, що воно спричинено від дії тупого твердого предмету або при ударі об такий.

За виявленим у неї тілесним ушкодженням у вигляді садна, не можливо вказати, характерно воно для пасажира чи водія транспортного засобу, так як, воно не відображає на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким було нанесено, можливо лише вказати, що воно спричинено від дії тупого твердого предмету або при ударі об такий. Алкоголь в крові та сечі не виявлений (т.3 а.с. 230-233);

-протокол слідчого експерименту від 18.09.2014 року за участю свідка ОСОБА_39 та потерпілого ОСОБА_1 , відповідно до якого свідок вказав як відносно меж проїзної частини рухався мотоцикл. Свідок встановив мотоцикл з статистом на проїзній частині дороги, замірами встановлено відстань від переднього колеса 2,7 м від заднього 2,75 м. до лівого краю проїзної частини дороги. Далі мотоцикл змінив свій напрямок вліво. Свідок вказав місце зіткнення транспортних засобів на проїжджій частині. Відстань склала 0,44 м. до лівого краю проїзної частини дороги. Автомобіль «Тойота-Камрі» стояв таким чином, що передня частина знаходилась на проїзній частині вулиці Сировця, відстань від правого краю проїзної частини до переднього колеса автомобіля склала 1,3м. Коли водій мотоциклу знаходився на відстані 38 м. від місця зіткнення, на проїзну частину дороги почав виїжджати автомобіль «Тойота-Камрі» зі швидкістю приблизно 7 км/год. З моменту поновлення руху автомобіля до моменту зіткнення автомобіль Тойота-Камрі подолав 4,1 м.

З метою встановлення швидкості руху мотоциклу на проїзній частині дороги, був відміряний відрізок довжиною 300 м. Мотоцикл з водієм статистом даний відрізок долав 3 рази з тою швидкістю на який вказував свідок ОСОБА_40 . Час який мотоцикл долав даний відрізок складав 13.7, 13.9, 15.4 с.,

схемою до даної слідчої дії (т.3 а.с. 236-240);

-протокол слідчого експерименту від 18.09.2014 року за участю свідка ОСОБА_41 та потерпілого ОСОБА_1 , відповідно до якого свідок вказав як відносно меж проїзної частини рухався мотоцикл. Свідок встановив мотоцикл з статистом на проїзній частині дороги, замірами встановлено відстань як склала 2,5 м до лівого краю проїзної частини дороги. Свідок зазначив, що мотоцикл рухався зі швидкістю 115 км/год. Швидкість автомобіля вказати не може. Свідок вказав, де на проїзній частині дороги розташоване місце зіткнення транспортних засобів, відстань склала 0,8 м. від лівого краю проїзної частини по ходу руху мотоцикла. Як рухався автомобіль вказати не може,

схемою до даної слідчої дії (т.3 а.с. 241-244);

-протокол слідчого експерименту від 19.09.2014 року, за участю свідка ОСОБА_42 , відповідно до якого остання зазначила, що сам механізм вона вказати не може. Швидкість руху мотоцикла, який рухався по вулиці Сировця в напрямку проспекту Аношкіна вказала 150 км/год. З моменту перетинання вулиці Спортивної до місця зіткнення пройшло 5-7 сек. (т.4 а.с. 1-3);

-протокол слідчого експерименту від 19.09.2014 року, за участю свідка ОСОБА_43 , відповідно до якого, останній вказав, а замірами встановлено, що місце зіткнення розташоване на відстані 0,9 м. від лівого краю проїзної частини дороги, а саме до трамвайного полотна по ходу руху мотоцикла в бік проспекту Аношкіна. Зазначив також, що автомобіль спочатку стояв при виїзді на вулицю Сировця з дворової території на відстані 0,75 м від лівих коліс до краю дороги та від передньої частини автомобіля до правого краю проїзної частини дороги вулиці Сировця на відстані 0,8 м. Відстань яку автомобіль подолав з моменту поновлення руху до моменту зіткнення з мотоциклом склала 7,7 м. Свідок зазначив, що швидкість автомобіля в той момент коли водій автомобіля пересікав проїзну частину до моменту зіткнення, складала 2,2 км/год. Мотоцикл рухався на відстані 3,0 м. від лівого краю проїзної частини дороги (трамвайного полотна) по ходу руху мотоцикла в сторону проспекту Аношкіна, швидкість мотоцикла була 180 км/год.,

схемою до даної слідчої дії ( т.4 а.с. 4-7);

-протокол слідчого експерименту від 19.09.2014 року, за участю свідка ОСОБА_5 , відповідно до якого остання, за допомогою автомобіля-статиста вказала місце зіткнення. Відстань до лівого краю проїзної частини дороги по ходу руху мотоцикла склала 0,45 м. (заміри проводилися до трамвайного полотна) Зазначила, що автомобіль під ї керуванням в момент зіткнення стояв в не руховому стані, а відстань на якому вона помітила мотоцикл, склала 200 м. Мотоцикл рухався на відстані 2,1 м. від лівого краю проїзної частини по ходу руху мотоцикла (до трамвайного полотна) в напрямку проспекту Аношкіна, зазначивши швидкість мотоциклу 200 км/год.,

схемою до даної слідчої дії (т.4 а.с. 8-11);

-висновок транспортно-трасологічної експертизи № 70/29-541 від 23.09.2014 року відповідно до якого, форма, локалізація, напрямок утворення ушкоджень автомобіля «Тойота Камрі» та мотоциклу «Сузукі» збігаються в тому випадку, якщо при первинному контактуванні їхні поздовжні осі перебували під кутом 115+_10*. Автомобіль «Тойота Камрі» в момент зіткнення з мотоциклом «Сузукі» - рухався (т.3 а.с. 100-107);

-висновок судової авто технічної експертизи № 70/27-687 від 26.09.2014 року, згідно якого, оскільки транспортно-трасологічною експертизою (висновок експерта №70/29-541 від 23.09.2014 року) встановлено, що в момент зіткнення з мотоциклом «Сузукі», автомобіль «Тойота Камрі» знаходився в русі, то покази ОСОБА_5 в частині того, що автомобіль «Тойота Камрі» в момент зіткнення з мотоциклом був нерухомим, з технічної точки зору не спроможні. В зв`язку з наведеним дослідження за варіантом механізму ДТП згідно показів ОСОБА_5 не проводилось, а досліджувався тільки варіант механізму ДТП згідно показів свідків, як такий, що не суперечить технічному сенсу.

1.В даній дорожній обстановці водій мотоцикла «Сузукі» д/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 повинен був діяти згідно вимог п.п. 12.4 та 12.3 Правил дорожнього руху.

2.За даними показів як свідка ОСОБА_39 , так і свідка ОСОБА_43 дії водія мотоцикла «Сузукі» ОСОБА_1 , при заданому механізмові події, не відповідали вимогам п.п. 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху.

За даними показів свідка ОСОБА_39 , якщо швидкість руху мотоцикла становила 78,8...77,7 км/год, невідповідності дій водія ОСОБА_1 вимогам п. 12.3 ПДР з технічної точки зору не перебувають, а вимогам п. 12.4 ПДР - перебувають у причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

За даними показів свідка ОСОБА_39 , якщо швидкість руху мотоцикла становила 70,1 км/год, невідповідності дій водія ОСОБА_1 вимогам як п.п. 12.3 так і 12.4 ПДР з технічної точки зору не перебувають у причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

За даними показів свідка ОСОБА_43 , дії водія мотоцикла «Сузукі» ОСОБА_1 , при заданому механізмові події, не відповідали вимогам п.п. 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху. А невідповідності його дій вимогам п. 12.3 ПДР з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

3.За даними показів свідка ОСОБА_39 водій мотоцикла «Сузукі» ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Тойота Камрі» своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою до місця зіткнення.

А за даними показів свідка ОСОБА_43 водій мотоцикла «Сузукі» ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Тойота Камрі» своєчасним зменшенням швидкості із зупинкою до місця зіткнення навіть без застосування екстренного гальмування.

4.В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Тойота Камрі» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 повинна була діяти згідно вимог п. 10.2 Правил дорожнього руху.

5.При заданому механізмові пригоди, дії водія ОСОБА_5 не відповідали вимогам п. 10.2 Правил дорожнього руху.

Згідно показів свідка ОСОБА_39 невідповідності дій водія ОСОБА_5 вимогам п. 10.2 ПДР з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Згідно показів свідка ОСОБА_43 невідповідності дій водія ОСОБА_5 вимогам п. 10.2 ПДР з технічної точки зору не перебувають у причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

6.Згідно показів свідка ОСОБА_39 технічна можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді для водія ОСОБА_5 визначалась виконанням нею вимог п. 10.2 Правил дорожнього руху, і в неї не було перешкод технічного характеру, щоб не виконати зазначені вимоги.

Згідно показів свідка ОСОБА_43 технічна можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді не виконувалась тільки односторонніми діями водія ОСОБА_5 (т.4 а.с. 20-24);

-висновок транспортно-трасологічної експертизи № 3319-14 від 17.10.2014 року відповідно до якого, аналіз ознак, зафіксованих на схемі до протоколу огляду місця ДТП та фотознімках огляду місця ДТП, а також висновку № 70/29-541 від 23.09.2014 року, дають підстави дійти висновку, що місце первинного контакту між передньою частиною мотоциклу «Сузукі» та лівою бічною частиною автомобіля «Тойота Камрі» (в межах сполучення лівого переднього крила та передньої лівої двері) розташовувалось в межах розташування найбільшої концентрації осипу скла, зафіксованої на зображеннях № 8 та 9, на відстані приблизно 4,9 м від правої межі проїзної частини вул. Сировця.

Оскільки ділянка з найбільшою концентрацією осипу скла має певні розміри (які не зафіксовано на схемі до протоколу огляду місця ДТП), вирішити питання щодо визначення розташування місця зіткнення у вигляді геометричної точки, з прив`язкою до меж. проїзної частини та нерухомих об`єктів, експертним шляхом не надається можливим.

На підставі аналізу ознак, зафіксованих на схемі до протоколу огляду місця ДТП та фотознімках огляду місця ДТП, а також висновку № 70/29-541 від 23.09.2014 року, слід дійти до висновку, що з технічної точки зору покази свідків ОСОБА_39 під час слідчого експерименту 18.09.2014 року, ОСОБА_43 під час слідчого експерименту 19.09.2014 року, та водія автомобіля «Тойота Камрі» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 під час слідчого експерименту 19.09.2014 року про розташування місця зіткнення є технічно неспроможними (т.4 а.с. 45-55);

-протокол слідчого експерименту від 27.09.2014 року, за участю свідка ОСОБА_43 , відповідно до якого для встановлення швидкості руху автомобіля був заміряний відрізок відстаню 11,0 м, та як вказав свідок з моменту коли автомобіль «Тойота-Камрі» розпочав свій рух, до моменту коли автомобіль зіткнувся з мотоциклом, час за яким автомобіль долає відстань складає 08.0, 06.7, 08.2 с. Швидкість після вимірювання відрізку руху в 300 м. мотоцикла вказати не зміг, але зазначив, що на його думку вона складала 180 км/год.,

схемою до даної слідчої дії (т.4 а.с. 25-28);

-протокол слідчого експерименту від 09.10.2014 року, за участю свідка ОСОБА_43 , відповідно до якого свідок встановив автомобіль статист в момент поновлення руху автомобілем, а замірами встановлено, що від передньої частини автомобіля до правого краю проїзної частини вулиці Сировця в бік проспекту Аношкіна відстань складає 0,8 м., а від лівого переднього колеса автомобіля до лівого краю бордюрного каменю 0,5 м. Також свідок вказав, що місце зіткнення автомобіля з мотоциклом на проїзній частині на 4,9 м. від правого краю проїзної частини дороги вулиці Сировця, знаходиться на відстані 3,6 м. від кута будинку № 42 по вулиці Сировця. Свідком була визначена траєкторія руху автомобіля та місце зіткнення автомобіля з мотоциклом. Визначено, що автомобіль з моменту відновлення руху до місця зіткнення рухається протягом 10.9, 12.5, 12.5 с.,

схемою до даної слідчої дії (т.4 а.с. 33-36);

-протокол слідчого експерименту від 27.09.2014 року, за участю свідка ОСОБА_39 відповідно до якого, свідок встановив статист-автомобіль так як він був розташований до початку руху та в момент зіткнення з мотоциклом. Відстань від початку руху автомобіля до зіткнення з автомобілем від передніх частин автомобіля склала 7,6 м. Автомобіль долав тричі дану відстань з такою швидкістю з якою вказував свідок ОСОБА_22 , яка склала 3.3, 3.7, 2.8 с.,

схемою до даної слідчої дії (т.4 а.с. 29-32);

-протоколом слідчого експерименту від 09.10.2014 року, за участю свідка ОСОБА_39 , відповідно до якого, свідок встановив автомобіль так як він знаходився в момент поновлення руху, а замірами встановлено, що відстань від передньої частини автомобіля до правого краю проїзної частини вулиці Сировця в напрямку руху до проспекту Аношкіна складає 1,4 м., а відстань від переднього лівого колеса до лівого бордюрного колеса дворового виїзду 0,8 м. Також свідок вказав, що місце зіткнення на 4,9 м. від правого краю проїзної частини дороги вулиця Сировця, знаходиться на відстані 2,26 м. від кута будинку № 42 по вулиці Сировця. Визначено траєкторію руху автомобіля. З врахуванням траєкторії руху та місця первинного контакту транспортних засобів, визначено, що автомобіль з моменту відновлення руху до місця зіткнення рухається протягом часу 3.6, 4.2, 3.5 с.,

схемою до даної слідчої дії (т.4 а.с 37-40);

-висновок комісійної судової авто технічної експертизи № 3454-14 від 20.10.2014 року, відповідно до якого з технічної точки зору, враховуючи числове значення розрахованої швидкості, покази ОСОБА_5 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 про швидкість руху мотоцикла «Сузукі» д/н НОМЕР_3 , при заданих постановою слідчого вихідних даних, не позбавлені технічного смислу та можуть бути використані при подальшому дослідженні в якості вихідних даних.

Виходячи з постанови слідчого, про призначення даної експертизи, у показах ОСОБА_5 , ОСОБА_39 (наданих 18.09.2014 та 09.10.2014 року) та ОСОБА_43 (наданих 19.09.2014 та 09.10.2014 року), наявні протиріччя в частині швидкості руху мотоцикла, часу руху автомобіля з моменту відновлення руху до місця зіткнення та відстані, на якій знаходився мотоцикл від місця зіткнення.

Експертним шляхом вказані розбіжності, на даному етапі дослідження, усунути не надається можливим.

Тому подальше дослідження буде проведене по трьом варіантам розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки кожен з варіантів, за певних умов, міг мати місце:

Варіант № 1 за показами ОСОБА_5 :

У даному варіанті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Тойота Камрі» НОМЕР_1 ОСОБА_5 , для забезпечення безпеки дорожнього руху, з технічної точки зору повинна була діяти у відповідності до технічних вимог пунктів 10.1 та 10.2 Правил дорожнього руху України.

Водій автомобіля «Тойота Камрі» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 , у даному варіанті мала технічну можливість запобігти зіткнення транспортних засобів діючи відповідно до вимог пунктів 10.1 та 10.2 Правил дорожнього руху України.

У даному варіанті дорожньо-транспортної пригоди, дії водія автомобіля «Тойота Камрі» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 не відповідають технічним вимогам пунктів 10.1 та 10.2 Правил дорожнього руху України.

У даному варіанті дорожньо-транспортної пригоди, невідповідності в діях автомобіля «Тойота Камрі» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 вимогам пункту 10.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з технічним характером настання дорожньо-транспортної пригоди, а саме зіткненням з мотоциклом «Сузукі» д НОМЕР_4 .

У даному варіанті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла «Сузукі 0664 АВ ОСОБА_1 , для забезпечення безпеки дорожнього руху, з технічної точки зору повинен був діяти у відповідності до технічних вимог пунктів 12.3, 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху України.

З технічної точки зору, у даному варіанті, водій мотоцикла «Сузукі» д/н НОМЕР_5 ОСОБА_1 :

-при швидкості руху 200 км/год. - не мав технічної можливість шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування запобігти зіткнення з автомобілем;

-при допустимій швидкості руху 60 км/год. - мав технічної можливість шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування запобігти зіткнення з автомобілем.

У даному варіанті в діях водія мотоцикла «Сузукі» д/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимог пунктів 12.3, 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з технічним характером настання дорожньо-транспортної пригоди, а саме зіткненням з автомобіля «Тойота Камрі» д/н НОМЕР_1 .

Варіант № 2 за показами ОСОБА_39 :

У даному варіанті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Тойота Камрі» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 , для забезпечення безпеки дорожнього руху, з технічної точки зору повинна була діяти у відповідності до технічних вимог пунктів 10.1 та 10.2 Правил дорожнього руху України.

Водій автомобіля «Тойота Камрі» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 , у даному варіанті, мала технічну можливість запобігти зіткнення транспортних засобів відповідно до вимог пунктів 10.1 та 10.2 Правил дорожнього руху України

У даному варіанті дорожньо-транспортної пригоди, дії водія автомобіля «Тойота Камрі д/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 не відповідають технічним вимогам пунктів 10.1 та 10.2 Правил дорожнього руху України.

У даному варіанті дорожньо-транспортної пригоди, невідповідності в діях водія автомобіля «Тойота Камрі» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 вимогам пункту 10.1 та 10.2 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з технічним характером настання дорожньо-транспортної пригоди, а саме зіткненням з мотоциклом «Сузукі»

В даному варіанті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла «Сузукі» д/н НОМЕР_6 ОСОБА_1 , для забезпечення безпеки дорожнього руху, з технічної точки зору, повинен був діяти у відповідності до технічних вимог пунктів 12.3, 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху України.

З технічної точки зору, у даному варіанті, водій мотоцикла «Сузукі» д/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 :

-при швидкості руху 78,8-77,7-70,1 км/год. - мав технічної можливість шляхом вчасного застосування екстреного гальмування запобігти зіткнення з автомобілем;

-при допустимій швидкості руху 60 км/год. - мав технічної можливість шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування запобігти зіткнення з автомобілем.

У даному варіанті в діях водія мотоцикла «Сузукі» д/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 вбачається невідповідності вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з технічним характером настання дорожньо-транспортної пригоди, а саме зіткненням з автомобілем «Тойота Камрі» д/н НОМЕР_1 .

У даному варіанті в діях водія мотоцикла «Сузукі» д/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 , з технічної точки зору, вбачається невідповідностей вимог пунктів 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху України. Але з технічної точки зору, невідповідності вимог пунктів 12.4 та Правил дорожнього руху України не знаходяться у причинному зв`язку з технічним характером настання дорожньо-транспортної пригоди, а саме зіткненням з автомобілем Тойота-Камрі» д/н НОМЕР_1 .

Варіант № 3 за показами ОСОБА_43 :

У даному варіанті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Тойота Камрі» НОМЕР_7 ОСОБА_5 , для забезпечення безпеки дорожнього руху, з технічної точки зору повинна була діяти у відповідності до технічних вимог пунктів 10.1 та 10.2 Правил дорожнього руху України.

Водій автомобіля «Тойота Камрі» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 , у даному варіанті, мала технічну можливість запобігти зіткнення транспортних засобів діючи відповідно до вимог пунктів 10.1 та 10.2 Правил дорожнього руху України.

У даному варіанті дорожньо-транспортної пригоди, дії водія автомобіля Тойота Камрі» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 не відповідають технічним вимогам пунктів 10.1 та 10.2 Правил дорожнього руху України.

У даному варіанті дорожньо-транспортної пригоди, невідповідності в діях водія автомобіля «Тойота Камрі» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 вимогам пункту 10.1 та 10.2 Правил дорожнього руху України, знаходяться в причинному зв`язку з технічним характером настання дорожньо-транспортної пригоди, а саме зіткненням з мотоциклом «Сузукі»

У даному варіанті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла «Сузукі» ОСОБА_1 , для забезпечення безпеки дорожнього руху, з технічної точку зору, повинен був діяти у відповідності до технічних вимог пунктів 12.3, 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху України.

З технічної точки зору, у даному варіанті, водій мотоцикла «Сузукі» д/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 :

-при швидкості руху 180 км/год. - мав технічної можливість шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування запобігти зіткнення з автомобілем;

-при допустимій швидкості руху 60 км/год - мав технічної можливість своєчасного застосування екстреного гальмування запобігти зіткнення з автомобілем.

У даному варіанті в діях водія мотоцикла «Сузукі» д/н НОМЕР_2 ОСОБА_10 вбачаються невідповідності вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з технічним характером настання дорожньо-транспортної пригоди, а саме зіткненням з автомобілем «Тойота Камрі» НОМЕР_7 .

У даному варіанті в діях водія мотоцикла «Сузукі» д/н НОМЕР_2 ОСОБА_10 , з технічної точки зору, вбачається невідповідностей вимог пунктів 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху України. Але з технічної точки зору, невідповідності вимог пунктів 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху України не знаходяться у причинному зв`язку з технічним характером настання дорожньо-транспортної пригоди, а саме зіткненням з автомобілем «Тойота Камрі» д/н НОМЕР_1 ,

схемою до цього висновку (т.4 а.с. 62-77);

-висновок судової авто технічної експертизи № 42 від 28.11.2014 року (на запит сторони захисту), відповідно до якої внаслідок відсутності в матеріалах справи необхідних відомостей про інформаційні ознаки, які використовуються експертом при визначенні місця ДТП, встановити експертним шляхом місце первинного контакту автомобіля та мотоциклу не є можливим.

За даними, наданими в питанні, зупиночний шлях мотоциклу становить:

- за Vм = 60 км/г 41.56-39.56 м.;

- за Vм = 70 км/г 52.5-50.0 м.;

- за Vм = 80 км/г 61.63-61.45 м.;

- за Vм = 150 км/г 181.64-172.3 м.;

- за Vм = 180 км/г 249.1-236.1 м.;

- за Vм = 200 км/г 299.74-236.1 м.

Кут підйому проїзної частини дороги за рухом мотоциклу 3.15*, який визначено за даними замірів при огляді місця події, не відповідає даним в цій частині, відповідно топографо-геодизічної зйомки по вулиці Сировця 42, виконаної спеціалістами ДП «ДніпроДІІНТР», де кут підйому визначений в 7.27%, або 4.15*

Відстань 300 м. мотоцикл зі швидкістю 180 км/г долає за 6.0 с.

Враховуючи показання свідка ОСОБА_42 , на відстані 300 м. від вулиці Спортивної до місця ДТП, швидкість руху мотоцикла становить 216-154.285 км/г, відповідно за час подолання даної відстані за 5-7 с.

Порядок визначення швидкості руху мотоцикла, викладений в протоколі слідчого експерименту від 18.09.2014 року за участю свідка ОСОБА_22 , не відповідає методичним рекомендаціям, внесеним відповідно наказу МЮ, в перелік науково-технічної та довідкової літератури, яка використовується при проведенні інженерно-технічних експертиз під № 41.

При визначенні швидкості руху мотоцикла по показанням свідка ОСОБА_25 в протоколі слідчого експерименту процедура його проведення не описана.

Відстань 4.1 м., яку автомобіль «Тойота Камрі» подолав з моменту початку руху і до моменту зіткнення, відповідно даних, викладених в протоколі слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_22 від 18.09.2014 року, з технічної точки зору визначено не вірно.

З технічної точки зору, з врахуванням результатів зафіксованих в протоколі слідчого експерименту від 19.09.2014 року за участю свідка ОСОБА_24 , небезпека для руху водія мотоцикла виникла в момент початку виїзду автомобіля «Тойота» на проїзну частину вулиці Сировця.

При даному моменту виникнення небезпеки, автомобіль «Тойота» з моменту виїзду на проїзну частину вулиці Сировця і до моменту зіткнення, рухався протягом 12.42 с.

Невідповідності, які маються в матеріалах кримінального провадження, щодо кута підйому проїзної частини за напрямком руху мотоцикла «Сузукі`та відстані, яку подолав автомобіль «Тойота» з моменту початку руху до моменту ДТП, можуть суттєво впливати на результати досліджень по питанням про технічну можливість у учасників подій йому запобігти, та при оцінці їх дій в даній дорожній обстановці.

Пункт 1.4 ПДР України дає право водію ОСОБА_9 розраховувати на те, що всі учасники руху, в тому числі водій мотоциклу «Сузукі», діють у відповідності з Правилами та не перевищують максимально дозволену швидкість в населеному пункті, не більше 60 км/г.

Вирішити експертним шляхом питання про відповідність дій водіїв ОСОБА_9 та ОСОБА_10 технічним вимогам ПДР України, не надається можливим з причин відсутності в матеріалах кримінального провадження об`єктивних даних про обставини ДТП (т. 7 а.с. 51-62) ;

-висновок судової авто технічної експертизи (на запит сторони захисту) № 14071 від 25.12.2014 року, згідно якого:

У цій дорожній ситуації небезпека для руху водію ОСОБА_5 діями інших учасників руху не створювалось.

За умови, якщо водій ОСОБА_5 під час виїзду з прилеглої території не могла визначити швидкість руху мотоцикла, а водій мотоцикла ОСОБА_1 здійснював би рух із допустимою у населеному пункті швидкістю руху, на що й мала розраховувати водій ОСОБА_5 , відповідно до вимог п. 1.4 Правил дорожнього руху України, зіткнення транспортних засобів не сталося би.

Дана обставина свідчить про те, що за цих умов (неможливість визначення швидкості руху мотоцикла, що знаходиться на значній відстані від автомобіля та руху мотоцикла зі швидкістю 60 км/год.), водій ОСОБА_5 своїми діями не створювала небезпеки водієві мотоцикла.

Експертним шляхом встановити можливість визначення водієм ОСОБА_5 швидкості руху мотоцикла з робочого місця автомобіля не є можливим, оскільки це залежить від активних якостей водія, оцінка та аналіз яких не входить до компетенції експерта-автотехніка.

При зазначених у протоколі огляду місця ДТП параметрах підйому проїзної частини, кут підйому виражений у градусах становитиме 3°9.

Величина даного кута, виражена в градусах у десятковому вимірі, становитиме 3,15°, величина кута, виражена в проміле буде становитиме 55%.

За умови, що на ділянці руху мотоцикла був підйом величиною 70%, то в цьому випадку величина даного підйому, вираженого градусах становитиме 4° (т.7 а.с. 66-69);

-висновок комісійної судово-медичної експертизи № 343-КЕ/2-14/пп від 23.01.2015 року (запит сторони захисту), згідно якого:

ОСОБА_1 було заподіяно такі пошкодження:

1.1 голови: закрита черепно-мозкова травма у вигляді синця в лівій тім`яно-скроневій ділянці та крововиливу в м`які покриви в лівій тім`яно-скроневій ділянці, іншого перелому лівої тім`яної та потиличної кісток з переходом на основу черепа до пірамідки правої скроневої кістки, масив м`які мозкові оболонки обох півкуль, осередків забиття речовини головного мозку на явних поверхнях скроневих часток;

- множинні забите рани на обличчі; по синцю на верхньому столітті правого ока, в області носа і губ; садна на нижній щелепі праворуч; дві садна на кровопідтічній основі в лобовій ділянці зліва;

1.2 шиї: масивний крововилив у м`язи передньо-бічної поверхні праворуч із поширенням на надпліччя;

1.3 тулуба: забита рана у правій підключичній ділянці; розлитий синець і садна на його тлі на передній поверхні грудної клітки; садна в ти правого соска, в лобковій області зліва з поширенням на мошонку;

- розлиті крововиливи в прикореневій зоні і на задній поверхні легень з 2 надривами тканини правої легені (100 мл рідкої крові у правій плевральній порожнині), рана купола діафрагми; рана на діафрагмальній поверхні правої частки печінки (200 рідкої крові в черевній порожнині); крововиливу в приниркову клітковину нирки, правий купол діафрагми, в м`які тканини таза зліва;

1.4 кінцівок: відкритий перелом лівої ліктьової кістки у нижній третині; закритий перелом лівої променевої кістки в середній третині; вивих лівого ліктьового суглоба з розривом його капсули по задній поверхні; закритий оскольчатий перелом правої кістки в середній третині;

- три рани по задній поверхні правого плеча в нижній третині, множинні рани на задній внутрішньої поверхні правого ліктя, на задній поверхні лівої п`яти;

- синець на верхній поверхні області правого плечового суглоба, по зовнішній поверхні лівого ліктя з двома саднами по краях, на згинальній поверхні;

- передпліччя в нижній третині з садна в центрі, в правому ліктьовому садна по краях, на згинальній поверхні передпліччя в нижній третині з садна в центрі, в правому ліктьовому згині;

- садна по зовнішній поверхні правого плеча (у кількості 20), на передвнутрених поверхнях стегон, на внутрішній поверхні лівої гомілки в середній третині, в проекції правого і лівого колінних суглобів.

2 (1) Виходячи з морфологічної картини зовнішніх і внутрішніх ушкоджень (судово-медичного дослідження трупа, всі пошкодження мали прижиттєве походження і заподіяно незадовго до смерті.

Закрита черепно-мозкова травма, що супроводжувалася переломами кісток склепіння та основи черепа, у ОСОБА_1 має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (пп. 2,1.1.а, 2.1.2, 2.3.1. б Правил судово-медичного значення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Травми кінцівок, що супроводжувалися переломами кісток, та закриті травми грудей та живота, що супроводжувалися ушкодженнями правої легені та печінки, мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості (пп. 2.2 «Правил…»). Ізольовані рани, синці садна мають ознаки легких тілесних ушкоджень (п. 2.3 «Правил…»).

3. (2) Морфологічних проявів будь-яких захворювань, які могли б вплинути на характер пошкоджень та настання смерті ОСОБА_1 , не встановлено.

4. (3) Зазначені у п. 1 цих висновків ушкодження утворилися в результаті вираженого ударного, ударно-струсуючого впливу тупих твердих предметів, а також результаті тертя таких предметів. Враховуючи характер та локалізацію ушкоджень на тілі потерпілого, а також відомі обставини дорожньо-транспортної пригоди, механізм утворення ушкоджень у ОСОБА_1 видається наступним: у момент первинного контакту з транспортним засобом (автомобілем) сталося зіткнення тіла мотоцикліста з елементами конструкції мотоцикла і автомобіля, що супроводжувалося осьовим навантаженням на трубчасті кістки лівого передпліччя та правого стегна та їх пошкодженням. Внаслідок інерційного зміщення тіла із зіткненням та тертям про деталі мотоцикла утворилися пошкодження нижніх кінцівок, промежини та тазу, а від удару об лобове скло та дах автомобіля лівою тім`яно-скроневою областю було виявлено закриту черепно-мозкову травму. Після первинного контакту відбулося вибравання мотоцикліста вперед по траєкторії руху з наступним падінням (ковзанням по дорожньому покриттю. Результатом контакту з дорожнім покриттям стало заподіяння множинних ран, синців і садна на тілі потерпілого з морфологічними проявами загального струсу тіла.

5. (4, 5) Виходячи з науково встановлених параметрів міцності кісток скелета, з яких стегнова кістка найбільш міцна, ґрунтуючись на встановленому механогенезі заподіяних потерпілому, беручи до уваги результати раніше проведених експертних досліджень, з урахуванням відомих обставин зіткнення транспортних засобів, слід вважати, що сумарна кінетична енергія тіла ОСОБА_1 (максимальне та мінімальне значення) в момент зіткнення в межах 56275 - 85199,6 Дж.

Встановлені параметри кінетичної енергії водія мотоцикла дозволяють стверджувати, що в момент зіткнення з автомобілем ОСОБА_1 рухався зі швидкістю не більше 135 -165,6 км/год.

Експертна комісія вважає за необхідне відзначити, що розрахункове значення максимальної швидкості мотоцикліста в момент зіткнення з автомобілем (165,6 км/год) не є граничним, оскільки не має в своєму розпорядженні вичерпних даних, що дозволяють врахувати всю кінетичну енергію травмування потерпілого.

Руху тіла з певною швидкістю відповідає певна кінетична енергія, відповідно до загальновідомої залежності вказаних фізичних величин. Однак, припущення про можливий характер тілесного ушкодження, що ґрунтується лише на величині енергії впливу, не враховуючи всього комплексу умов травматизації, не можна вважати науково-обґрунтованим судженням. Таким чином, передбачити характер тілесних ушкоджень за умови, що ОСОБА_1 в момент зіткнення з автомобілем рухався зі швидкістю 60 км/год і був у пристебнутому мотошоломі, неможливо (т.7 а.с. 73-112)

- висновок комплексної авто технічної та транспортно-трасологічної експертизи № 000193/1 від 12.03.2015 року (запит сторони захисту):

1. Виходячи із слідової інформації, зафіксованої в протоколі огляду місця події і схемі до фотографіях з місця пригоди, характеру і розташування пошкоджень обох транспортних засобів кінцевого їх розташування після зіткнення, враховуючи, що місцем прикладання деформуючого зусилля в первинний момент контактування була передня частина передніх лівих дверей автомобіля Toyota Camry реєстраційний номер НОМЕР_1 , а його габаритна довжина складає 4815 мм при колісній базі 2775 мм, є підстави технічного характеру стверджувати, що місце мотоцикла з автомобілем по ширині проїзної части вул. Сировця знаходиться на другій (лівій за напрямком руху мотоцикла) смузі на відстані 0,9.. 1,0 м від крайньої рейки трамвайної колії див. дослідження).

2. При сумарних затратах кінетичної енергії тіла водія мотоцикла на забезпечення його поступального руху і грубе руйнування його кісткового скелета в розмірах 56275...85199 Дж, можна вважати, що початкова швидкість поступального руху тіла водія мотоцикла, яка рівна швидкості мотоцикла в первинний момент контактування з автомобілем, була рівною 135... 172 км/год., що відповідає 135,0... 165,6 км/год., яку визначили судові медичні експерти за затратами кінетичної енергії на отримання наявних тілесних ушкоджень водієм мотоцикла ОСОБА_1 (див. дослідження).

3. Стверджувати, що швидкість руху мотоцикла Suzuki GSX R1000 реєстраційний номер НОМЕР_2 перед зіткненням з автомобілем Toyota Camry реєстраційний номер НОМЕР_1 . 60.0...70,0...90,0 км/год. немає підстав технічного характеру.

4. Швидкість руху мотоцикла безпосередньо перед зіткненням, вирахувана експертним шляхом, загалом відповідає його швидкості руху, яка отримана судовими експертами (див. висновок 343-КЕ/2014/пп від 23 січня 2015 року, виконаного у Харківському бюро судово-медичної експертизи комісією експертів), а відтак покази свідків ОСОБА_43 і ОСОБА_42 та водія автомобіля ОСОБА_5 в тій частині, де вони показують, що швидкість руху мотоцикла Suzuki GSX R1000 реєстраційний номер НОМЕР_2 складала 150... 180... 200 км/год., слід вважати технічно спроможними, тобто такими, що з технічної точки зору відповідають дійсності.

Вирахувана за показами свідка ОСОБА_39 швидкість руху мотоцикла Suzuki GSX R1000 реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 152,2 км/год. і вона не відповідає його показам в тій частині,що він вказує, що даний мотоцикл подолав відстань 300 м за 13,7 с...13,9 с...15,4 с, тобто мотоцикл рухався відповідно зі швидкістю 78,8 ...77,7...70,1 км/год. Покази свідка ОСОБА_39 щодо швидкості руху мотоцикла випадають із контексту показів інших свідків та водія автомобіля Camry реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 і суперечать наведеним в дослідницькій частині розрахункам, відтак є підстави вважати їх технічно неспроможними, тобто з технічної точки зору не відповідають дійсності.

5. Покази свідка ОСОБА_43 , який на слідчому експерименті 27.09.2014 року показав, що автомобіль Toyota Camry реєстраційний номер НОМЕР_1 проїхав до місця зіткнення 11 м за 8.2 с, а мотоцикл рухався при цьому по вул. Сировця від перехрестя з вул. Спортивною зі швидкістю 150... 180 км/год. слід вважати технічно спроможними, тобто такими, що з технічної точки зору відповідають дійсності.

6. Механізм даної дорожньо-транспортної пригоди описаний в дослідницькій частині (див. дослідження).

7. Для мотоцикла Suzuki GSX RI000 реєстраційний номер НОМЕР_2 небезпека для руху виникла в той момент, коли автомобіль Toyota Camry реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи виконати маневр лівого повороту, виїхав на крайню праву (першу) смугу проїзної частини Сировця.

8. Якщо в момент виїзду автомобіля Toyota Camry реєстраційний номер НОМЕР_1 з провулка на проїзну частину вул. Сировця, мотоцикл Suzuki GSX R1000 реєстраційний номер НОМЕР_4 знаходився на перехресті вулиць Сировця і Спортивної на відстані від місця зіткнення 296 м, то у водія мотоцикла ОСОБА_1 , шляхом гальмування при своєчасному вжитті заходів зупинки керованого ним мотоцикла була технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем Toyota Camry реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки відстань Sa =296 м більша повного зупиночного шляху як при швидкості руху 135,0..172,0 км/год. і тим паче при швидкості з швидкості руху 60 км/год. (див. Дослідження).

9. В даних дорожніх умовах водій мотоцикла Suzuki GSX R1000 реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_1 повинен був керуватися вимогами п.п. 11.2, 12.3, 12.4 і 12.9 Правил Дорожнього руху.

В даних дорожніх умовах водій автомобіля Toyota Camry реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 повинна була керуватися вимогами п. 10.2 Правил дорожнього руху.

10. В діях водія мотоцикла Suzuki GSX RI000 реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 11.2, 12.3, 12.4 і 12.9 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору в комплексі перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою - зіткненням мотоцикла Suzuki GSX RI000 реєстраційний р НОМЕР_2 з автомобілем Toyota Camry реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Дані невідповідності водій мотоцикла Suzuki GSX RI000 реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 допустив своїми односторонніми діями, на які не впливали інші учасники руху, в числі і водій автомобіля Toyota Camry реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 .

У діях водія автомобіля Toyota Camry реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 не відповідностей вимогам пунктів Правил дорожнього руху, які б перебували в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, не вбачається.

11. З технічної точки зору причиною даної ДТП зіткнення мотоцикла Suzuki GSX RI000 реєстраційний номер НОМЕР_2 з автомобілем Toyota Camry реєстраційний номер НОМЕР_1 стали в комплексі невідповідності в діях водія мотоцикла Suzuki GSX RI000 реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 вимогам п.п.11.2,12.3,12.4, 12.9 Правил дорожнього руху України (т.7 а.с. 141-160)

- висновок комісійної транспортно-трасологічної експертизи № 5572/5573 від 20.05.2021 року (за ухвалою суду), згідно якого на двох із наданих на дослідження фотознімків вбачається наявність сліду бокового ковзання бігової доріжки шини лівого переднього колеса автомобіля марки Toyota Camry реєстраційний номер НОМЕР_1 , що свідчить про переміщення передньої частини автомобіля зліва-направо на віддаль, що дорівнює довжині сліду.

Зіткнення мотоцикла марки Suzuki GSX-R1000K5-CAD реєстраційний номер НОМЕР_2 з автомобілем марки Toyota Camry реєстраційний номер НОМЕР_1 відбулось на другій смузі правої сторони проїзної частини вул. Сировця, яка призначена для руху транспорту в сторону пр. Аношкіна на ділянці, що відповідає кінцевому розміщенню на місці події передньої частини лівих передніх дверей автомобіля.

В первинний момент зіткнення автомобіль марки Toyota Camry знаходився у нерухомому стані або ж рухався із швидкістю, близькою до зупинки, перетинаючи при цьому праву сторону проїзної частини вул. Сировця справа-наліво, а мотоцикл марки Suzuki GSX-R1000K5-CAD в рухомому стані переміщувався по вул. Сировця в сторону пр. Аношкіна.

В первинний момент зіткнення між собою увійшли в контакт ліва передньо-бічна частина мотоцикла та ліва бічна частина кузова автомобіля на ділянці розміщення лівих передній дверей і при цьому поздовжні осі цих транспортних засобів були розташовані під кутом 120±10°,

ілюстративною таблицею та схемою до нього (т. 10 а.с. 99-113);

-висновком судової інженерно-транспортної експертизи № 5574 від 16.06.2021 року (за ухвалою суду), згідно якого:

Питання відноситься до судово-медичної експертизи вирішуються окремо.

Параметри підйому проїжджої частини по вулиці Сировця у м. Дніпродзержинську:

З урахуванням даних відображених в протоколі огляду місця ДТП (т.7 а.с. 5-16) кут нахилу відповідає 3,15 , відповідей КП «Трамвай» (т.7 а.с. 115) повздовжній ухил дорівнює 70промілей, що відповідає 4°. Згідно даних наданих Головним архітектором міста (т.7 а.с. 116-119) кут нахилу відповідає 7,27% ~4,15 ° (підйому)

З показів ОСОБА_44 (ухвала суду):

Свідок ОСОБА_43 під час проведення слідчого експерименту зазначив, що місце зіткнення транспортних засобів знаходиться на відстані 0.9 метри від лівого краю трамвайної колії. Автомобіль спочатку стояв при виїзді на вулицю Сировця з дворової території, на відстані 0.8 метри від переднього краю автомобіля до правого краю вулиці, на відстані 0.75 метри від лівих коліс до краю дороги. Після поновлення руху, до місця зіткнення автомобіль зі швидкістю 2 км/г подолав 7,7 метри. Мотоцикл рухався по вулиці Сировця на відстані 3 метрів від лівого краю трамвайного полотна зі швидкістю 180 км/год. (т.4 а.с. 4-7)

По причинам вказаним в дослідженні надані показання ОСОБА_43 не відповідають технічно спроможним, або в частині швидкості руху вказаних транспортних засобів, або подоланих ними відстаней на стадії їх зближення.

Повторно, при проведенні слідчого експерименту, де свідок ОСОБА_24 зазначив, що відстань у 11 метрів, автомобіль з моменту виїзду на вулицю Сировця до місця зіткнення з мотоциклом подолав 0.8 с., 067 с., 0.82 с. Мотоцикл рухався зі швидкістю 180 км/г. (т.4 а.с. 25-28)

По причинам вказаним в дослідженні надані показання ОСОБА_45 не відповідають технічно спроможним, або в частині швидкості руху вказаних транспортних засобів, або подоланих ними відстаней на стадії їх зближення за вказаний час.

Втретє, при проведенні слідчого експерименту, свідок ОСОБА_24 зазначив, що перед початком руху автомобіль знаходився на відстані 0.8 метри від переднього краю автомобіля до краю правої частини вулиці Сировця, від лівого переднього колеса до лівого бордюрного камню 0.5 метри. Місце зіткнення знаходиться на відстані 4.9 метри від правого краю проїжджої частини дороги по вулиці Сировця, на відстані 3.6 метри від кута будинку АДРЕСА_2 . З урахуванням зазначеної свідком траєкторії руху автомобіля, визначена швидкість яку він подолав до місця зіткнення - 10.9 с.; 12.5 с.; 12.5 с. (т.4 а.с. 33- 36)

По причинам вказаним в дослідженні надані показання ОСОБА_43 не відповідають технічно спроможним, або в частині швидкості руху вказаних транспортних засобів, або подоланих ними відстаней на стадії їх зближення за вказаний час.

Під час слідчого експерименту, коли визначалась швидкість мотоциклу, статист на мотоциклі, в нецензурній формі відмовився від швидкості яку він йому пропонував, зазначивши що це небезпечно. Швидкість він визначав за звуком двигуна мотоциклу. По проїжджій частині автомобіль рухався зі швидкістю приблизно 5 км/год.

-За відсутності в повному об`ємі необхідних даних для порівняння, встановити технічну спроможність/неспроможність наданих пояснень свідка ОСОБА_24 в частині, де «...Швидкість він визначав за звуком двигуна мотоциклу. По проїжджій частині автомобіль рухався зі швидкістю приблизно 5 км/год...» не надається можливим.

З показів ОСОБА_39 (ухвала суду)

Свідок ОСОБА_39 під час проведення слідчого експерименту зазначив, що мотоцикл рухався вверх по вулиці Сировця, при цьому відстань від переднього колеса до лівого краю трамвайної колії становила 2.7 метри а від заднього колеса 2.75 метри. Місце зіткнення транспортних засобів вказав на відстані 0.44 метри до лівого краю трамвайної колії. Автомобіль передньою частиною стояв на вулиці Сировця. Відстань: від правого краю проїжджої частини до переднього колеса склала 1.3 метри. При знаходженні мотоцикла на відстані 38 метрів від місця зіткнення, автомобіль зі швидкістю 7 км/год. почав рух на вулицю Сировця, подолавши до місця зіткнення 4.1 метри. Відрізок у 300 метрів мотоцикл долав з: 13.7; 13.9; 15.4 секунди (т.3 а.с. 236-240)

По причинам вказаним в дослідженні надані показання ОСОБА_22 не відповідають технічно спроможним, або в частині швидкості руху вказаних транспортних засобів, або подоланих ними відстаней на стадії їх зближення за вказаний час.

Повторно, при проведенні слідчого експерименту, свідок ОСОБА_22 зазначив, що від початку руху автомобіля до моменту зіткнення становить 7.6 метри, автомобіль долав за 3.3 с.; 3.7 с., 2.8 с., при цьому перший та третій інтервал найбільш вірогідними (т.4 а.с. 29-32)

По причинам вказаним в дослідженні надані показання ОСОБА_22 не відповідають технічно спроможним, або в частині швидкості руху вказаних транспортних засобів, або подоланих ними відстаней на стадії їх зближення за вказаний час.

Втретє, при проведенні слідчого експерименту, свідок ОСОБА_22 зазначив, що при поновленні руху автомобіль стояв на відстані 1.4 метри від переднього краю автомобіля де правого краю проїжджої частини вулиці Сировця, на відстані 0.8 метри від переднього лівого колеса до лівого бордюрного каменю дворового виїзду. Місце зіткнення знаходиться на відстані 4.9 метри від правого краю проїжджої частини вулиці Сировця, на відстані 2.26 метри від кута будинку 42 по вулиці Сировця. З урахуванням траєкторії руху автомобіля до місця зіткнення з мотоциклом, час подолання цієї відстані складає 3.6 с.; 4.2 с.; 3.5 с., при цьому перший та третій інтервали є найбільш вірогідними (т.4 а.с. 37-40)

По причинам вказаним в дослідженні надані показання ОСОБА_22 не відповідають технічно спроможним, або в частині швидкості руху вказаних транспортних засобів, або подоланих ними відстаней на стадії їх зближення за вказаний час.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_22 пояснив, що раніше ні з загиблим ні з обвинуваченою не знайомий. Близько 17 години їхав по вулиці Сировця вниз, повертав на вулицю Комунарна. Бачив мотоцикл на вулиці Спортивній, який почав рух вверх по улиці Сировця. Приблизно через 5-7 секунд він пропустив мотоцикл, проїхав перехрестя та побачив як трапилось ДТП з автомобілем. Мотоцикл рухався зі швидкістю приблизно 100 км/г. Мотоцикліст був без шолому. Автомобіль не рухався. ОСОБА_23 почав скидати швидкість, але без різкого гальмування. Він бачив як горіли червоні стоп-фонарі мотоциклу. Звук мотоциклу також змінився. У своїй полосі мотоцикл почав змінювати напрямок вправо. З ним проводилось три слідчих експерименти. Тиск на нього не здійснювався.

По причинам вказаним в дослідженні надані показання ОСОБА_22 не відповідають технічно спроможним, або в частині швидкості руху вказаних транспортних засобів, або подоланих ними відстаней на стадії їх зближення за вказаний час.

З показів ОСОБА_42 (ухвала суду):

Свідок ОСОБА_42 під час проведення слідчого експерименту зазначила, що швидкість мотоцикла до зіткнення складала 150 км/г. (т. 4 а.с. 1-3)

В судовому засідання свідок ОСОБА_26 пояснила, що перебувала поряд під час ДТП, рухаючись по вулиці Сировця, припаркувала автомобіль та вийшла з нього. Почула гучний звук, та поглянувши униз вулиці Сировця побачила мотоцикл, який перетнувши трамвайні колії рухався вверх, ближче до лівої частини дороги. Дорога для мотоциклу була вільною. Вона злякалась, повернулась до дитини яка знаходилась в автомобілі. Стояла біля капоту, чекаючи коли проїде мотоцикл щоб підійти до задньої двері, до дитини. Через 5- 7 секунд почула сильний удар. Одразу повернувшись побачила як мотоцикліст перелітає через автомобіль. Місце зіткнення від неї знаходилось приблизно у 5- ти метрах. Під час руху мотоцикліст був без шолому. Звідки виїжджав автомобіль, момент зіткнення, вона не бачила. При проведенні слідчого експерименту, вона зазначала швидкість мотоциклу як дуже швидку. Слідчий запропонував швидкість 150 км/год і вона з цим погодилась, так як ніяких експериментів для визначення цієї швидкості з нею не проводилось. Ці експерименти проводились ще з іншими свідками. Присутні були потерпілі. Як слідчий так і потерпілі, заперечували проти пояснень свідків, казали що вони невірно розповідають.

По причинам встановленим в дослідженні, показання ОСОБА_42 є спроможні, в частині подоланої відстані 300м мотоциклом "Suzuki GSX- R1000K5-CAD" при швидкості руху 150км/год., за вказаний нею час 7 сек., який в даному випадку узгоджується з часом руху мотоцикла 7,2с.

З показів ОСОБА_27 (ухвала суду):

Свідок ОСОБА_27 пояснив, що був свідком ДТП. Звук мотоцикла чув з перехрестя, який був достатній) гучним, з наростанням. Судячи за звуком, швидкість була велика, може 100 км/год, може більше. Мотоцикл рухався знизу вверх по вулиці Сировця. Автомобіль виїжджав з двору. Чув звук зіткнення. Автомобіль стояв перед трамвайним шляхом.

Встановити технічну спроможність показів свідка ОСОБА_27 по причині їхньої мало інформативності не представляється можливим з технічної точки зору.

З ухвали суду:

Обвинувачена ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту зазначила, що під час зіткнення автомобіль під її керуванням стояв у нерухомому стані, на вулиці Сировця, на відстані 0.45 м. від краю трамвайної колії. Мотоцикл вона побачила за 200 метрів від місця зіткнення. Мотоцикл рухався по вулиці Сировця зі швидкістю 200 км/г., на відстані 2.10 метри від лівого краю проїжджої частини (до трамвайної колії) (т. 4 а.с. 8-11)

В судовому засіданні обвинувачена відмовилась від надання пояснень.

Виходячи з результатів дослідження поставлених питань (висновок транспортно-трасологічної експертизи) №5572/5573 від 2021р.: В первинний момент зіткнення автомобіль марки Toyota Camry знаходився у нерухомому стані або ж рухався із швидкістю, близькою до зупинки, перетинаючи при цьому праву сторону проїзної частини вул.Сировця справа-наліво, а мотоцикл Suzuki GSX-R1000K5-CAD в рухомому стані переміщувався по вул.Сировця в сторону пр.Антошкіна. - показання ОСОБА_9 надані нею під час проведення слідчого експерименту, в тому, що під час зіткнення автомобіль під її керуванням знаходився у нерухомому стані мають сенс і можуть бути технічно спроможні, при цьому встановити технічну спроможність наданих показів в частині швидкості руху мотоцикла 200км/год. не представляється можливим.

Встановити швидкість, з урахуванням слідової інформації, зафіксованої при огляді місця ДТП за відсутності слідів гальмування, фотографій, наявних пошкоджень транспортних засобів, технічних розрахунків швидкості мотоциклу, затрат кінетичної енергії, згідно методики. 10.1.01 «Визначення швидкості руху транспортних засобів під час зіткнення з урахуванням їх деформування та руйнування (в частині по перехресним зіткненням та наїздам на нерухому перешкоду), не надається можливим, оскільки використання даного способу коректне для випадків перехресних зіткнень та наїздів на нерухомі перешкоди, при наявності енергетичних констант які можуть бути використані для легкових автомобілів масою до 3000 кг. (Київський НД1СЕ, 2012. Дт.5.)

Разом з тим, слід звернути увагу на те, що швидкість мотоцикла Suzuki GSX-R1000K5-CAD під керуванням ОСОБА_1 в момент зіткнення, 135... 165,6км/год.(к.с. том 7, арк.88) розрахована у висновку експерта №343- КЕ/214/пп, з витраченої кінетичної енергії, по отриманим травмам водієм мотоцикла, в середньому значенні( 135+165,6)/2 =150,3км/год., фактично узгоджується із швидкістю 150км/год., прийнятої з технічно спроможних показань свідка ОСОБА_42 , в частині швидкості руху мотоцикла Suzuki GSX- R1000K5-CAD в 150км/год. Встановити швидкість мотоцикла по отриманих водієм автомобіля тілесних ушкоджень, з відповідей на попередні питання, не надається можливим, по причині відсутності методики по дослідженню вказаного питання.

Встановити швидкість автомобіля під керуванням ОСОБА_5 до зіткнення з мотоциклом з урахуванням слідової інформації, зафіксованої при огляді місця ДТП, за відсутності слідів гальмування(юзу)коліс, не надається можливим.

Питання: Чи існують об`єктивні дані вважати, що автомобіль в заключній фазі змістився вліво, та в момент зіткнення знаходився в зафіксованому оглядом положенні, чи в положенні визначеному експертним шляхом? - відноситься до компетенції транспортно-трасологічної експертизи.

Відповідно, встановити, «Чи вплинули такі дані на створення небезпечної обстановки?» по причинам вказаним вище не надається можливим.

Встановлення виникнення моменту небезпеки для руху є компетенцією слідчих органів, і оцінюється судом на підставі наявних матеріалів справи.

Разом з тим відповідно до вимог п. 1.10 ПДР,

небезпека для руху зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку;

В даній дорожній обстановці водій автомобіля "Toyota Camry" реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 виконуючи виїзд з прилеглої території, повинна була діяти відповідно до вимог п.10.1, п.10.2 ПДР.

Також, водій автомобіля "Toyota Camry" реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 , відповідно до вимог п.1.4 ПДР України мала право розраховувати, що інші водії, а в даному випадку водій мотоцикла Suzuki GSX- R1000K5-CAD ОСОБА_1 , з яким сталося зіткнення, знає, і виконує вимоги Правил дорожнього руху України, тобто рухається з максимально-допустимою швидкістю в населеному пункті 60км/год., якнайближче до правого краю проїжджої частини.

В даній дорожній ситуації, водій мотоциклу "Suzuki GSX-R1000K5- CAD" реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 , повинен був відповідно до п.2.3(підпункт «д»), п.12.4, п.12.9(б) ПДР рухатись в населеному пункті зі швидкістю яка не перевищує 60км/год., при цьому відповідно п.11.2 ПДР йому слід було рухатись якнайближче до правого краю проїжджої частини, а при виникненні небезпеки прийняти заходи гальмування відповідно до п.12.3 ПДР.

В даній дорожній ситуації, якщо в момент виїзду автомобіля Тойота з провулка на проїзну частину вул. Сировця, мотоцикл "Suzuki GSX- R1000K5-CAD" знаходився на перехресті вулиць Сировця і Спортивної на відстані від місця зіткнення 300м, то у водія мотоцикла ОСОБА_1 була технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем "Toyota Camry», навіть при швидкості руху мотоцикла "Suzuki GSX-R1000K5-CAD"150км/год.

Також під час руху з дозволеною у населених пунктах швидкістю руху транспортних засобів, рівній згідно п.12.4 ПДР 60 км/год., у водія мотоцикла ОСОБА_1 тим більше була б технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем "Toyota Camry».

В дорожній ситуації, що склалась, якщо в момент виїзду автомобіля "Toyota Camry» з провулка на проїзну частину вул. Сировця, мотоцикл "Suzuki GSX-R1000K5-CAD" знаходився на перехресті вулиць Сировця і Спортивної на відстані від місця зіткнення 300м, а на момент зіткнення автомобіль "Toyota Camry» знаходився за межами смуги по якій мав рухатись вказаний мотоцикл відповідно до вимог п.11.2 ПДР, враховуючи висновок транспортно-трасологічної експертизи №5572/5573, де:

«...Зіткнення мотоцикла марки Suzuki GSX-R1000K5-CAD реєстраційний номер НОМЕР_2 з автомобілем марки Toyota Camry реєстраційний номер НОМЕР_1 відбулось на другій смузі правої сторони проїзної частини вул.Сировця, яка призначена для руху транспорту в сторону пр.Аношкіна на ділянці, що відповідає кінцевому розміщенню на місці події передньої частини лівих передніх дверей автомобіля....», «В первинний момент зіткнення автомобіль марки Toyota Camry знаходився у нерухомому стані або ж рухався із швидкістю, близькою до зупинки...», то в даному випадку, питання наявності/відсутності технічної можливості у водія ОСОБА_5 уникнути даної ДТП, та питання відповідності/невідповідності дій водія автомобіля "Toyota Camry" ОСОБА_5 вимогам ПДР України втрачає технічний сенс, оскільки вона своїми діями, при знаходженні автомобіля в нерухомому стані, або в стані близької до зупинки, не могла впливати на настання даної пригоди.

Питання:... «Чи мала водій автомобіля - " Тoyota Camry" ОСОБА_5 об`єктивну можливість візуально визначити швидкість руху мотоциклу, який знаходився на перехресті вулиць Спортивна - Сировця, враховуючи визначений експертним шляхом час подолання цієї відстані як мотоциклом так і автомобілем до місця зіткнення, і як наслідок, визначити небезпеку руху для автомобіля під її керуванням ?» не може бути вирішено експертним шляхом, оскільки візуальне визначення учасником події вказаних в питанні обставин вирішується проведенням слідчого експерименту, внаслідок проведення якого слідчий визначає момент виникнення небезпеки для руху водія автомобіля.

Питання:... «Чи мав водій мотоцикла'"Suzuki GSX-R 1000К5-СAD" ОСОБА_1 об`єктивну можливість візуально визначити швидкість руху автомобіля, враховуючи визначений експертним шляхом час подолання цієї відстані як мотоциклом так і автомобілем до місця зіткнення, і як наслідок, визначити небезпеку руху для мотоцикла під його керуванням ?» не може бути вирішено експертним шляхом, оскільки візуальне визначення учасником події вказаних в питанні обставин вирішується проведенням слідчого експерименту, та внаслідок проведення якого слідчий визначає момент виникнення небезпеки у для рух водія мотоцикла.

В дорожньо-транспортній ситуації, що склалась, при встановлених параметрах розвитку ДТП, перевищення допустимої (60км/год) швидкості в населеному пункті, водієм мотоциклу "Suzuki GSX-R1000K5-CAD" ОСОБА_1 , та його рух по проїжджій частині в супереч вимогам 11.2 ПДР створювали небезпечну та аварійну обстановку.

Під аварійною слід розуміти таку дорожню обстановку, в якій водій не має в своєму розпорядженні технічної можливості запобігли події. Аварійна обстановка створюється тим учасником руху, який своїми діями позбавляє себе або водія іншого транспортного засобу технічної можливості запобігти події.

В данній дорожній ситуації, дії водія мотоцикла "Suzuki GSX- R1000K5-CAD" ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.11.2, п. 12.3., п. 12.4., п.12.9(б)ПДР України.

Питання: «Чи були порушення ГІДР України з боку водія "Toyota Camry" ОСОБА_5 , та якщо так, чи перебувають дані правопорушення в причинному зв`язку з даним ДТП ?» в частині порушень, правопорушень, мають ознаки правових питань і виходять за межі компетенції досліджень судової інженерно-транспортної(автотехнічної) експертизи.

Питання: «Чи були порушення ПДР України з боку водія мотоциклу "Suzuki GSX-R1000K5-CAD" ОСОБА_1 , та якщо так, чи перебувають дані правопорушення в причинному зв`язку з даним ДТІП ?» в частині порушень, правопорушень, мають ознаки правових питань і виходять за межі компетенції досліджень судової інженерно-транспортної авто технічної експертизи (т.10 а.с. 116-133);

- комісійним висновком судово-медичної експертизиа № 6 від 05.11.2021 року (до комплексної судово-медичної експертизи) (за ухвалою суду), відповідно до якого:

1. Згідно із записами «Акту судово-медичного дослідження» №825 у період з 09 по 18 липня 2014 року було проведено судово-медичне дослідження трупа гр.. ОСОБА_1 , 1986 р.н.. При проведенні судово-медичного дослідження вивчено історію хвороби №6680 та зазначено, що під час перебування гр. ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні у період з 17.30 год по 21.05 год 08.07.14 р. в КЗ «ДМЛ №9» йому було виставлено діагноз «Політравма, важка відкрита ЧМТ, перелом кісток склепіння і основи. Забій головного мозку 3 ст. Закрита хребетноспинно-мозкова травма в шийному відділі. Закрита травма грудної клітки. Гемопневмоторакс справа. Закрита травма живота. Закритий перелом правого стегна в середній третині зі зміщенням. Відкритий перелом обох кісток лівого передпліччя. Закритий перелом лівої променевої кістки в типовому місці. Вивих ліктьового передпліччя клінічно. Множинні рвані рани і садна грудної клітки, верхніх и нижніх кінцівок. Травматичний шок 4 ст. Синдром поліорганної недостатності: серцево-судинна, церебральна, дихальна». При зовнішньому дослідженні трупа гр. ОСОБА_1 виявлено: рану біля внутрішнього краю правої брови, дві рани на губах праворуч, дві рани в правій підключичній ділянці, три рани на задній поверхні правого плеча в нижній третині, дванадцять ран на задньо-зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу, рану на розгинальній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, в просвіті якої уламки кісток, рану на задній поверхні лівої п`яти, синець в лівій тім`яній ділянці, синець в лівій лобній ділянці, на фоні якого два смугастих вертикальних садна, синець на верхній повіці правого ока, синець в проекції носу та губ, синець на верхній поверхні правого плечового суглобу, синець на передній поверхні грудної клітки починаючись від правого плечового суглобу з розповсюдженням косо-горизонтально до лівого підребер`я, на фоні якого уривчасте садно, синець на зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу, по краям по овальному садну, синець на згинальній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, на фоні якого садно в центрі, синець у правому ліктьовому згині, синець в лобковій ділянці ліворуч з розповсюдженням на калитку, садно на нижній щелепі праворуч, два садна в проекції правого соска та садна по зовнішній поверхні правого плеча в середній третині, садна на передньо- внутрішніх поверхнях обох стегон у вигляді окремих косо-горизонтальних смуг, садна на передньо-зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, садна на внутрішній поверхні лівої гомілки в верхній та середній третинах, садно на внутрішній поверхні правого колінного суглобу. При внутрішньому дослідженні трупа гр. ОСОБА_1 виявлено темно-червоний крововилив в м`які покрови голови зі сторони внутрішнього боку в лівій тім`яно-скроневій ділянці, лінійний перелом у вигляді хвилястої лінії з дрібнозубчастими краями, який починається на тім`яній кістці ліворуч спускається вниз та дозаду через потиличну кісту на дно черепної ямки ліворуч, через турецьке сідло переходить на піраміду скроневої кістки праворуч де закінчується, темно-червоні крововиливи під м`які мозкові оболонки обох півкуль, на базальних поверхнях скроневих ділянок розм`якшення мозкової речовини з дрібно-крапковими крововиливами у кору та субкортикально, в правій плевральній порожнині 100мл крові, в черевній порожнині 200мл темно- червоної рідкої крові, масивний темно-червоний крововилив у м`язи передньо- бічної поверхні шиї праворуч з розповсюдженням на надпліччя, крововиливи в праву навколо-ниркову клітковину, в правий купол діафрагми, в м`які тканини великого та малого тазу ліворуч, вогнищеві темно-червоні крововиливи у прикореневих зонах та по задніх поверхнях легень, дві рани по передньо-зовнішній поверхні нижньої долі правої легені, рана на лівому куполі діафрагми, рана по діафрагмальній поверхні правої долі печінки, косі переломи кісток лівого передпліччя: ліктьової в нижній третині, променевої в середній третині, вивих лівого ліктьового суглобу з розривом його капсули по задній поверхні у вигляді ран з крововиливом у м`язи, суглоб та передпліччя, уламковий перелом правої стегнової кістки в середній третині з утворенням 2-х ромбовидних уламків з крововиливом у м`язи по передньо-зовнішній поверхні.

Таким чином, комісія вважає, що у гр. ОСОБА_1 була поєднана травма тіла у вигляді закритої черепно-мозкової травма з переломом кісток черепа, крововиливами в м`які тканини голови, крововиливами під оболонки та у речовину головного мозку, що супроводжувалась гемоліквореєю з правого вуха; закритої травми органів грудної порожнини у вигляді крововиливів в тканину легень, розривів правої легені, що супроводжувалась правобічним гемопневмотораксом (поступленням крові та повітря у праву плевральну порожнину); закритої травми органів черевної порожнини у вигляді розриву печінки, крововиливу в діафрагму та розриву купола діафрагми, що супроводжувалась кровотечею в черевну порожнину; закриту травму органів тазу із крововиливами в м`які тканини великого і малого тазу; закрита травма органів позаочеревинного простору у вигляді крововиливів у навколониркову клітковину; відкритого перелому лівої ліктьової кістки та закритого перелому лівої променевої кістки, вивиху лівого ліктьового суглобу з розривом його капсули по задній поверхні, уламкового перелому правої стегнової кістки; ран, синців та саден по тілу.

Виявлена у гр. ОСОБА_1 поєднана травма тіла утворилась прижиттєво, незадовго до настання смерті протягом короткого проміжку часу при контакті із тупими предметами, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження та знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті.

2.Враховуючи характер та локалізацію виявлених при судово-медичному дослідженні трупа гр. ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, комісія не виключає, що механізм їх утворення міг бути наступним: при зіткненні мотоцикла із легковим автомобілем відбулось ковзання тіла по сідлу та паливному баку і удар об виступаючі частини мотоцикла та легкового автомобіля, при цьому могли утворитись садна на передньо-внутрішніх поверхнях обох стегон, садна на передньо-зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, садна на внутрішній поверхні лівої гомілки в верхній та середній третинах, садно на внутрішній поверхні правого колінного суглобу, рана на задній поверхні лівої п`яти, синець та садно на його фоні на згинальній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, синець на передній поверхні грудної клітки на фоні якого уривчасте садно, синець в лобковій ділянці ліворуч з розповсюдженням на калитку, крововиливи в м`які тканини великого та малого тазу ліворуч, відкритий косий перелом лівої ліктьової кістки з раною на розгинальній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, закритий косий перелом лівої променевої кістки в середній третині, вивих лівого ліктьового суглобу з розривом його капсули по задній поверхні з крововиливами у м`язи, закритий уламковий перелом правої стегнової кістки в середній третині з крововиливом у м`язи по передньо-зовнішній поверхні, закрита черепно-мозкова травма у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливів під оболонки та у речовину головного мозку, крововиливи в м`які тканини голови, рани, синці та садна на обличчі, масивний темно-червоний крововилив у м`язи передньо-бічної поверхні шиї праворуч з розповсюдженням на надпліччя, закрита травма органів грудної порожнини у вигляді крововиливів в тканину легень, розривів правої легені, що супроводжувалась кровотечею в праву плевральну порожнину, закрита травма органів черевної порожнини у вигляді розриву печінки, розриву купола діафрагми, що супроводжувалась кровотечею в черевну порожнину, закрита травма органів позаочеревинного простору у вигляді крововиливів у навколониркову клітковину; в подальшому відбулось падіння тіла на дорожнє покриття та ковзання по ньому, при цьому могли утворитись рани на задній поверхні правого плеча в нижній третині, рани на задньо-зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу, синець на зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу, по краям по овальному садну, два садна в проекції правого соска, садна по зовнішній поверхні правого плеча в середній третині. Проте слід зазначити, що категорично стверджувати про механізм утворення ушкоджень у кожній фазі дорожньо-транспортної пригоди можливо при співставленні виявлених тілесних ушкоджень з пошкодженнями на автомобілі після проведення комплексної експертизи.

3.Згідно із записами «Акту судово-медичного дослідження» №825 причиною смерті гр. ОСОБА_1 є поєднана травма тіла у вигляді закритої черепно- мозкової травми з переломом кісток черепа, крововиливами в м`які тканини голови, крововиливами під оболонки та у речовину головного мозку, що супроводжувалась гемоліквореєю з правого вуха; закритої травми органів грудної порожнини із крововиливами в тканину легень, розривами правої легені, що супроводжувалась правобічним гемопневмотораксом (поступленням крові та повітря у праву плевральну порожнину); закритої травми органів черевної порожнини із розривом печінки, крововиливом в діафрагму, розривом купола діафрагми, що супроводжувалась кровотечею в черевну порожнину; закритої травму органів тазу із крововиливами в м`які тканини великого і малого тазу; закритої травма органів позаочеревинного простору із крововиливами у навколониркову клітковину; відкритого перелому лівої ліктьової кістки та закритого перелому лівої променевої кістки, вивиху лівого ліктьового суглобу з розривом його капсули по задній поверхні, уламкового перелому правої стегнової кістки; ран, синців та саден по тілу. Дана поєднана травма тіла ускладнилась розвитком травматичного шоку важкого ступеня та поліорганною недостатністю. Згідно із даними із історії хвороби №6680 смерть гр. ОСОБА_1 наступила 08.07.14р. о 21:05 год, що не суперечить із описаним в «Акті судово-медичного дослідження» №825 ступенем розвитку трупних явищ.

4.Згідно із записами «Акту судово-медичного дослідження» №825 при судово-токсикологічному дослідженні у крові етиловий алкоголь не виявлено (Акт №4706). Жодної інформації про наявність чи відсутність в крові інших алкоголів та наркотичних речовин в «Акті» немає.

5.Згідно із записами «Акту судово-медичного дослідження» №825 «якихось тяжких захворювань при дослідженні трупу не знайдено». Проте враховуючи те, що при проведенні судово-медичного дослідження трупу не проводилось судово-гістологічне дослідження, дати категоричну відповідь на дане запитання комісія не може.

6.Дане запитання потребує спільного вирішення судово-медичними експертами, експертами автотехніками та транспортно-трасологічними експертами, проте на адресу бюро було надіслано лист із копією супровідного листа, де вказано, що «Висновок експерта» №5574 від 16.06.2021, складений експертами ЛНДІСЕ, було надіслано на адресу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська.

7.При судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_1 було виявлено закриту черепно-мозкову травму з переломом кісток черепа, крововиливами в м`які тканини голови, крововиливами під оболонки та у речовину головного мозку, що супроводжувалась гемоліквореєю з правого вуха, синці, садна та рани на голові.

Враховуючи це, комісія вважає, що випадку відсутності на голові мотоциклетного шолому, це сприяло важкості спричинення черепно-мозкової травми та настанню смерті.

8.Встановити швидкість руху транспортних засобів в момент дорожньо- транспортної пригоди не видається можливим з причини відсутності науково- обгрунтованих судово-медичних методик по даному виду досліджень (т.10 а.с. 136-165)

З метою роз`яснення висновків, в судовому засіданні допитані експерти які проводили зазначені вище експертизи, які пояснили наступне:

Експерт ОСОБА_46 пояснив суду, що він підтверджує висновки проведеної ним траснпортно-трасологічноїої експертизи та комісійної авто технічної експертизи.

Експертизи проведені відповідно встановленої методики. В тому числі використовувалася методика польська. Щоб зробити висновок не обов`язкова наявність транспортних засобів. Він транспортні засоби не оглядав, керувався методиками, які зареєстровані Міністерством юстиції. В матеріалах справи була схема, кольорові фотознімки зроблені під час огляду ДТП. З наданих фото, він вибирав ті, які були необхідні для досліджень. Слідів переміщення, бокового зміщення автомобіля, не було. Висновок зроблений згідно отриманих ним даних. Є геометричні дані, є відповідні програми (Коро), куди все внесено. Експерт не має право самостійно вибирати варіанти. Варіанти розвитку подій експерт надає по поясненням свідків.

Дуже важлива термінологія. Місце зіткнення займає певну площу. Первинний контакт - це пошкодження лівого крила, середина задньої верхньої арки. Місце первинного контакту знаходиться на транспортних засобах. Оба транспортних засоби рухались. Місце зіткнення знаходиться в районі осипів скла. Осип скла є основною характеристикою, за якою встановляється місце зіткнення. Місце контакту та місце зіткнення - це різні технічні поняття. Осип - це фрагменти найбільшої концентрації частинок. А осколки - це фрагменти. Осип скла встановлена на фототаблиці.

Масляна пляма не має ніякого відношення до місця ДТП, до механізму контактування. Взагалі, про масляну пляму питання не ставились.

Наслідки ДТП це отримання тілесних ушкоджень, загибель. Експерт може надати відповідь у разі, якщо один порушує, а другий ні. Питання права до компетенції експертів не відносяться.

Встановлено, що автомобіль виїжджав з прилеглої дороги, перед виїздом водію необхідно було зупинитися, впевнитися, що він нікому не створює перешкод та небезпеки, тобто виконати п.п. 10.1 та 10.2 ПДР України. Кожен з водіїв повинен дотримуватися ПДР. По відношенню до водія мотоцикла, виїжджаючий автомобіль, в момент коли водій почав рух та не впевнився в безпеці, вже є небезпекою.

Експерт ОСОБА_47 пояснив суду, що він підтверджує висновки проведеної ним траснпортно-трасологічної експертизи від 12.03.2015 року. Він користувався методикою автотехнічних експертиз, давав висновок на конкретно поставлені питання. Дослідження робились по наданих йому документах, на тих ісходних даних, які були надані, і ці показники не змінювались. У висновку експертизи вказано яка наукова літерітура використовувалась.

Він не коментує висновки інших експертів. Висновок експерта ОСОБА_48 ніс інформативний характер.

На перше питання, надавав відповідь експерт ОСОБА_49 .

Вважає, що швидкість мотоциклу вираховано правильно. Експерти медики вираховували швидкість за своєю методикою. Його методика не застосовувалась у висновку. Він оцінював ушкодження з технічної точки зору.

Водій мотоцикліст мав перевагу у русі в тому сенсі, що він рухався по головній дорозі. ОСОБА_9 своїми діями не створювала аварійної ситуації, в тому числі в неї не було світлофора. Порушень ПДР України з її боку не має. Своїми односторонніми діями вона не могла уникнути зіткнення, стверджує категорично, що вона на автомобілі перетинала дорогу в безпеці, не створювала перешкоди. Вона не змушувала мотоцикліста їхати з великою швидкістю. У разі виконання мотоциклістом швидкісного режиму, близько 60 км/г., ДТП не було б. Мотоцикліст винний однозначно, він сам тільки своїми діями створив таку обстановку, що і потягло відповідні наслідки.

ОСОБА_9 повинна була додержуватись вимог п.10.1, 10.2 ПДР, що вона і зробила. Невідповідність дій ОСОБА_9 зазначеним нормам, не вбачається.

ОСОБА_9 спокійно виїзджала на дорогу, бо коли бачила мотоцикліста на світлофорі, то не думала, що той так швидко, за 7-м секунд, проїде 300 метрів.

ОСОБА_9 виїхала на дорогу до того, які мотоцикліст рушив з міста. Коли ОСОБА_9 побачила перешкоду, то вона зупинилася.

Експерт ОСОБА_50 суду пояснив, що він приймав участь в проведенні комісійної судово-медичній експертизи якою, за параметрами тілесних ушкоджень встановлених у мотоцикліста, розрахована швидкість руху мотоцикла в момент зіткнення.

Експертна комісія складалась з 4 осіб та досліджуючи надані матеріали надавала відповіді на поставлені питання. Один із членів комісії, у даному випадку ОСОБА_51 , був доповідачем, який збирав матеріали, доповідав іншим членам, які далі все разом обговорювали та робили розрахунки.

В їх спеціальності немає затвердженої методики. При наданні висновку комісія використовувала досвід школи, яка є ведучою в світі. Використовувались наукові знання, формули, параметри, всі дані попередніх експертиз. Встановлено, що причиною смерті є черепно-мозкова травма. Виходили із об`єму отриманих травм. Шолом мотоцикліста необхідний. Швидкість руху автомобіля вважає не зіграла ролі.

Всі висновки експертизи підтверджує.

Експерт ОСОБА_52 пояснив суду, що за ухвалою суду про призначення комплексної експертизи, він проводив інженерно-транспортну експертизу.

Висновки проведеної ним експертизи підтверджує в повному обсязі. Він як експерт може приймати участь в проведенні комісійних та комплексних експертиз. Комплексна експертиза не проводилась, тому що не було спільних питань.

Питання параметрів підйому проїжджої частини визначені ним в висновку.

Виходячи з проведення слідчих експериментів, слідчий зазначає з якою швидкістю проїхав мотоцикл, автомобіль. Діапазон був наданий, і із цих наданих цифр, варіант швидкості 180 км/год. не спроможний.

Всі дані були взяті зі слідчих експериментів. При наданих вихідних даних по слідчим експериментам з свідками ОСОБА_22 та ОСОБА_24 , автомобіль та мотоцикл не зустрілись би, зіткнення би не було, тобто вони є неспроможними.

Що стосується питання розрахунків швидкості мотоциклу по слідчому експерименту з Крічко, розраховані ним як експертом в 1611…1317 км/г., та які є технічно неспроможними, пояснив, що під час проведення експертизи користувався даними викладеними в ухвалі суду, не дослідив надані матеріали справи.

Він має експертну практику в 30 років, але ніколи не бачив позначень використаних слідчим при проведенні цього слідчого експерименту, таких позначок не існує.

У разі використання параметрів часу ні 0.8 с., 0.67 с., 0.82 с., а відповідно 8.0 с., 6.7 с. та 8.2 с., шляхом простих арифметичних обчислень швидкість руху мотоциклу вираховується як 161.1…131.7 км/г., і така швидкість може бути спроможна.

На питання по п.16 експертного висновку пояснив, що досліджуючи показання свідка ОСОБА_24 на слідчих експериментів, щодо їх спроможності з технічної точки зору швидкості мотоциклу, часу подолання дистанції в 300 метрів до зіткнення з автомобілем, часу подолання автомобілем відстані до зіткнення з мотоциклом, така спроможність може бути тільки при одному експерименті, який наведено вище, де він саме і зробив арифметичну похибку невірно визначивши вихідні дані.

В експертизі також є технічна помилка при розрахунках по слідчому експерименту з свідком ОСОБА_22 . Відповідно до слідчого експерименту свідок ОСОБА_22 не зазначав в своїх поясненнях, що швидкість у мотоцикла була 180 км/год. Вихідні дані помилково брав з пояснень свідка ОСОБА_26 .

При виконанні експертизи відповідав на питання, які були в ухвалі суду, вивчав та використовував матеріали справи, методичну літературу.

Коли водій автомобіля виїжджала на дорогу, вона не створювала нікому перешкоди, небезпеки. ОСОБА_9 почала рух, коли мотоцикліст перебував від неї за 300 метрів. Мотоцикліст міг зупинитися, якщо би він рухався 60 км/год.

ОСОБА_9 відповідно до вимог п. 1.4 ПДР України мала право розраховувати, що водій мотоциклу ОСОБА_10 виконує вимоги Правил, тобто рухається з максимально допустимою швидкістю в місті.

В показах ОСОБА_9 були дані, які ним використані і її пояснення під час проведення слідчого експерименту можуть бути технічно спроможними.

Вважає, що в даному випадку, коли по головній дорозі мотоцикліст їде з перевищенням швидкості, він сам є небезпечним для руху.

Зупинившись, ОСОБА_9 не створювала небезпеки для руху. Водій мотоцикла ОСОБА_10 , згідно п. 11.2. ПДР, повинен рухатись якнайближче до правого краю проїзної частини.

Допитаний в судовому засіданні у якості експерта ОСОБА_38 , підтвердив свою участь як спеціаліста під час огляду місця ДТП. Підтвердив викладені у протоколі огляду дані. 08.07.2014 року погода без осадків, сухо. Видимість необмежена. Мотоцикл піднімався вверх по вулиці Сировця. Мотоцикл жовтого кольору, бак чорного кольору, під час огляду знаходився на лівому боці, пошкоджена передня частина. Тахометр мотоциклу, він не бачив. Приборна панель була відділена від мотоцикла. Показання пошкоджених приборів не мають значення. В момент впливу, після удару, прибор може показувати неправдиві показники. Сліди гальмування мотоциклу були відсутні.

Автомобіль знаходився на правій частині вулиці Сировця, передньою частиною частково на трамвайній колії, під деяким кутом, який було орієнтовано на спуск. Схему ДТП він не складав, складав слідчий. На автомобілі пошкоджено лобове скло з лівої сторони. За автомобілем знаходилась пляма бурого кольору, в стороні розташований пластик, скло, технічна рідина.

Кут підйому розраховано за відповідною формулою, яка наведена у протоколі. Ліве переднє колесо автомобіля мало сліди зміщення. Він проводив фотозйомку. Фотографував все. Фото передав слідчому. Протокол огляду складає слідчий. Які саме фото використовував слідчий у подальшому, йому не відомо. Його особистий архів містить всі фотографії зроблені на місці цього ДТП.

З первинними документами він був ознайомлений. Не пам`ятає, чи був на мотоциклі реєстраційний номер.

Рішення суду та мотиви його прийняття:

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_9 в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а її дії вірно кваліфіковано за ст. 286 ч.2 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

В обвинуваченні пред`явленому ОСОБА_9 на досудовому слідстві суд виправляє очевидну помилка в місці настання смерті потерпілого та зазначає, що смерть ОСОБА_1 настала ІНФОРМАЦІЯ_4 в КЗ «9-та міська лікарня м. Дніпродзержинська» ДОР.

Під час розгляду кримінального провадження суд зобов`язаний виявити, встановити і вказати в мотивувальній частині вироку порушення ПДР, які мали місце під час конкретної ДТП, але водночас він повинен чітко зазначати у вироку, які саме з цих порушень були причиною настання наслідків, передбачених ст. 286 КК України, тобто знаходилися у причинному зв`язку з ними, а які з цих порушень виконали лише функцію умов, що їм сприяли. Тільки порушення ПДР, які містять у собі реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків і виступають безпосередньою причиною їх настання у кожному конкретному випадку ДТП, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України.

Визначальним у криміналістичній характеристиці дорожньо-транспортної пригоди як злочину слід вважати механізм, а не спосіб його вчинення.

Спосіб вчинення ДТП має своєрідні риси, але частіше за все відіграє підлеглу роль по відношенню до механізму і інших елементів криміналістичної характеристики ДТП.

Механізм ДТП складається із процесу, який можна розділити на три етапи, зближення з перешкодою, безпосередня взаємодія та розміщення після взаємодії. З`ясування умов та наслідків протікання цих процесів відіграє важливу роль у встановленні винуватості особи.

Спосіб вчинення ДТП - це спосіб дії особи, яка керує транспортним засобом в складному механізмі дорожньо-транспортної пригоди. Усі ці дії і передують настанню негативних наслідків. Спосіб дії створює початок руху транспортного засобу, що розвивається у вигляді взаємодії неживих об`єктів. Для них є характерним зв`язок суб`єктивних і об`єктивних чинників, що проявляються в кожному конкретному випадку в різноманітних взаємозв`язках.

Розглядаючи способи вчинення злочинів даного виду, слід зазначити, що дорожньо-транспортні події належать до необережних злочинів, тобто вчиняються через злочинну самовпевненість або злочинну недбалість. Злочинні порушення правил безпеки дорожнього руху є наслідком різноманітних недозволених дій або невчинення дій з боку суб`єктів цього виду злочинів.

Для повного та всебічного встановлення обставин вчинення ДТП, виявлення винних, обрахування матеріальних збитків та моральної шкоди, а також для вирішення інших питань, які виникають в результаті ДТП, необхідним є проведення відповідних за фахом експертиз.

Вид експертизи визначається залежно від мети, яку необхідно досягти в межах провадження.

Висновки експертів займають важливе місце в системі доказування, використовуються для встановлення наявності чи відсутності практично всіх фактів та обставин, що підлягають доказуванню. У зв`язку з цим істотного значення набуває визначення кола як теоретичних питань, що стосуються поняття, сутності, видів, процесуальних властивостей і характеристик висновку експерта, так і практичних проблем, пов`язаних з його отриманням, перевіркою, оцінкою та використанням під час кримінального провадження, а також розробка шляхів розв`язання існуючих проблем.

Процесуальні властивості та характеристики доказів виступають невід`ємними рисами, які забезпечують визнання доказами фактичних даних, що містяться у процесуальних джерелах, визначених ч. 2 ст. 84 КПК України, та їх використання у ході кримінального процесуального доказування.

Оцінка висновку експерта полягає у встановленні його належності, допустимості, достовірності, а у сукупності з іншими зібраними доказами достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Стаття 94 КПК України встановлює, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з наведеною процесуальною нормою, оцінку доказів при прийнятті остаточного рішення у справі здійснює тільки суд, і вона будується не тільки на правових аспектах, а й враховує закономірності пізнання, логіки, психології та здорового глузду.

Будь-яка оцінка фактів передбачає їх попередній аналіз. є не лише процесуальною, а й розумовою діяльністю.

Завданням автотехнічної експертизи є:

- встановлення механізму ДТП та її елементів: швидкості руху (при наявності слідів гальмування), гальмового та зупиночного шляхів, відстані, пройденої ТЗ за певні проміжки часу, та інших просторово-динамічних характеристик пригоди;

- встановлення відповідності дій водія ТЗ у даній дорожній ситуації технічним вимогам Правил дорожнього руху, наявності у водія технічної можливості уникнути пригоди з моменту виникнення небезпеки для руху, відповідності дій водія з технічної точки зору вимогам Правил дорожнього руху, а також установлення з технічної точки зору наявності причинно-наслідкового зв`язку між невідповідними Правилам дорожнього руху діями водія та настанням події ДТП.

У документах про призначення автотехнічної експертизи повинні бути зазначені дані про параметри і стан дорожньої обстановки, дорожнього покриття та обставини щодо дій учасників події, з яких має виходити експерт при проведенні досліджень (вихідні дані)

Обов`язковими для надання експерту є протокол ОМП разом зі схемою та іншими додатками, протокол огляду транспортних засобів, протоколи слідчих експериментів.

Саме об`єктивно встановленими даними в справі яка розглядається, суд вважає протокол огляду місця події, огляди транспортних засобів.

Пояснення свідка ОСОБА_22 , щодо швидкості мотоциклу під керуванням ОСОБА_10 в наближених до 70 км/г. величинах, ще й пригальмуванням перед зіткненням, суд не може сприйняти як допустимі, так як вони входять в неприкрите протиріччя з показами всіх інших свідків по справі, висновками експертиз, самими наслідками ДТП. Окремо судом відзначається, що відповідно до пояснень свідка ОСОБА_53 , обставини ДТП та загибелі знайомого їй ОСОБА_10 , вона дізналась від також знайомого їй саме свідка ОСОБА_22 , і це породжує відповідні сумніви в правдивості його показаннях щодо незнайомства з загиблим.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні наголошував, що при проведенні з ним слідчих експериментів, слідчий чинив на нього тиск, вимагав від нього визначених показань. Правдиві покази він надає саме в суді. Опосередковано, ці пояснення підтверджує свідок ОСОБА_26 , яка зазначила, що при проведенні слідчого експерименту, вона зазначала швидкість мотоциклу як дуже швидку. Слідчий запропонував швидкість 150 км/г. і вона з цим погодилась. Ніяких експериментів для визначення цієї швидкості з нею не проводилось. Експерименти проводились ще з іншими свідками. Присутні були потерпілі. Як слідчий так і потерпілі, заперечували проти пояснень свідків, казали що вони невірно розповідають.

Зазначені обставини не є встановленими для суду, але вони породжують відповідні сумніви, на яких як відомо не можливо ухвалити законне рішення.

Суд вважає, що при призначенні у справі автотехнічних експертиз, будь-то за постановами слідчого, запитами сторонни захисту чи ухвалою суду, за відстуністю об`єктивних даних відеофіксаціїї, гальмівного шляху, не використання наявних об`єктивних даних про руйнівни сили від яких виникли пошкодження на транспортних засобах, тілі загиблого, фактично були використані суто суб`єктивні дані сприйняття свідками обставин ДТП згідно яких, в тому числі, одночасний початок руху транспортних засобів до місця зіткнення, на що як на нічим недоведене посилається потерпіла сторона, і з чим безумовно погоджується суд, суб`єктивне сприйняття свідками часу подолання дистанцій автомобілем та мотоциклом до зіткнення.

В данному випадку похибка в часі руху навіть у одного з транспортних засобів, призводить до визнання показань свідка технічно неспроможними транспортні засоби в цих часових рамках просто б не зустрілись, про що йдеться річ в висновках автотехнічних експертиз та поясненнях експертів.

Саме ці обставини, тобто саме відсутність їх як об`єктивно встановлених, призвела до численних маніпулювань учасниками процесу показаннями свідків щодо обставин ДТП в частині швидкості руху транспортних засобів, поділ свідків на «своїх» та «заангажованих», подальше висловлення недовіри висновкам експертів, які не узгоджувались з їх сприйняттям обставин дорожньо-транспортної пригоди, і як висновок винуватості обвинуваченої та загиблого в порушенні ПДР.

Проведення яких-бо слідчих дій для встановлення певних обставин на стадії судового розгляду справи, на думку суду не доцільне, так як сплив часу не породжує нових достовріних фактів, а навпаки, призводить до втрати булих.

Експертизи у справі як належні та допустимі докази:

Як належні та допустимі докази у справі, суд вважає висновки судово-медичних експертиз № 825-Е від 23.07.2014 року, відповідно до якого встановлені тілесні ушкодження, що мали наслідком смерть ОСОБА_1 , та № 3624 е від 18.09.2014 року, відповідно до якого у ОСОБА_5 , виявлено тілесне ушкодження, але не можливо вказати, характерно воно для пасажира чи водія транспортного засобу, так як, воно не відображає на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким було нанесено, можливо лише вказати, що воно спричинено від дії тупого твердого предмету або при ударі об такий. Алкоголь в крові та сечі не виявлений.

Суд вважає, що висновок транспортно-трасологічної експертизи № 70/29-541 від 23.09.2014 року, як доказ по справі встановлює форму, локалізацію, напрямок утворення ушкоджень транспортних засобів, на підставі об`єктивних даних визначає їх первинне контактування під відповідним кутом 115+_10*.

Висновок судової авто технічної експертизи № 70/27-687 від 26.09.2014 року, в частині, яким встановлено неспроможність показів ОСОБА_5 , що автомобіль «Тойота Камрі» в момент зіткнення з мотоциклом був нерухомим, суд вважає об`єктивним, так як її покази про виїзд та зупинку на дорозі, спостерігання нею мотоцикла за кілька сотен метрів, який у подальшму розігнавшись просто врізався в її автомобіль, знаходиться поза межами здорового глузду.

Судом сприймаються як належний та допустимий висновок цієї експертизи, що:

-в даній дорожній обстановці водій мотоцикла «Сузукі» д/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 повинен був діяти згідно вимог п.п. 12.4 та 12.3 Правил дорожнього руху, а його дії при заданому механізмові події, не відповідали вимогам п.п. 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху. Невідповідності його дій вимогам п. 12.3 ПДР з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП;

-в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Тойота Камрі» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 повинна була діяти згідно вимог п. 10.2 Правил дорожнього руху, і невідповідності дій водія ОСОБА_5 ним, з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

-технічна можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді для водія ОСОБА_5 визначалась виконанням нею вимог п. 10.2 Правил дорожнього руху, і в неї не було перешкод технічного характеру, щоб не виконати зазначені вимоги.

Висновок транспортно-трасологічної експертизи № 3319-14 від 17.10.2014 року, при наданні якого експертом враховані об`єктивні дані висновку № 70/29-541 від 23.09.2014 року, встановлює місце первинного контакту між передньою частиною мотоциклу «Сузукі» та лівою бічною частиною автомобіля «Тойота Камрі» (в межах сполучення лівого переднього крила та передньої лівої двері), яке розташовувалось в межах розташування найбільшої концентрації осипу скла, зафіксованої на зображеннях № 8 та 9, на відстані приблизно 4,9 м від правої межі проїзної частини вул. Сировця,

є належним та допустими доказом, так як при його наданні експертом враховані саме об`єктивні дані досудового слідства (ОМП) та їм надана відповідна оцінка.

Судом сприймаються як докази висновки експертизи № 3454-14 від 20.10.2014 року, що при дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Тойота Камрі» НОМЕР_1 ОСОБА_5 , для забезпечення безпеки дорожнього руху, з технічної точки зору повинна була діяти у відповідності до технічних вимог пунктів 10.1 та 10.2 Правил дорожнього руху України.

Водій автомобіля «Тойота Камрі» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 , мала технічну можливість запобігти зіткнення транспортних засобів діючи відповідно до вимог пунктів 10.1 та 10.2 Правил дорожнього руху України.

Дії водія автомобіля «Тойота Камрі» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 не відповідали технічним вимогам пунктів 10.1 та 10.2 Правил дорожнього руху України та знаходяться в причинному зв`язку з технічним характером настання дорожньо-транспортної пригоди, а саме зіткненням з мотоциклом «Сузукі» д НОМЕР_4 .

Водій мотоцикла «Сузукі 0664 АВ ОСОБА_1 , для забезпечення безпеки дорожнього руху, з технічної точки зору повинен був діяти у відповідності до технічних вимог пунктів 12.3, 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху України.

З технічної точки зору, в діях водія мотоцикла «Сузукі» д/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимог пунктів 12.3, 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з технічним характером настання дорожньо-транспортної пригоди, а саме зіткненням з автомобіля «Тойота Камрі» д/н НОМЕР_1 .

Висновком судової авто технічної експертизи № 42 від 28.11.2014 року встановлено, що вирішити експертним шляхом питання про відповідність дій водіїв ОСОБА_9 та ОСОБА_10 технічним вимогам ПДР України, не надається можливим з причин відсутності в матеріалах кримінального провадження об`єктивних даних про обставини ДТП, і він підтверджує наведений вище висновок суду саме про відсутність таких даних.

Висновок судової авто технічної експертизи № 14071 від 25.12.2014 року, як доказ по справі до уваги не приймається, так як в його основу покладено суб`єктивне правове трактування експертом вимог п. 1.4 Правил дорожнього руху України.

Висновком комісійної судово-медичної експертизи № 343-КЕ/2-14/пп від 23.01.2015 року, в тому числі встановлено заподіяня ОСОБА_10 тілесних пошкоджень, і вони за своїм характером, локалізацією дублюють попередню (первинну) судово-медичну експертизу.

Конкретний механізм утворення ушкоджень зазначений в судово-медичній експертизі яка досліджується, а саме що:

- в момент первинного контакту з транспортним засобом (автомобілем) сталося зіткнення тіла мотоцикліста з елементами конструкції мотоцикла і автомобіля, що супроводжувалося осьовим навантаженням на трубчасті кістки лівого передпліччя та правого стегна та їх пошкодженням;

- внаслідок інерційного зміщення тіла із зіткненням та тертям про деталі мотоцикла утворилися пошкодження нижніх кінцівок, промежини та тазу, а від удару об лобове скло та дах автомобіля лівою тім`яно-скроневою областю було виявлено закриту черепно-мозкову травму. Після первинного контакту відбулося відбрасування мотоцикліста вперед по траєкторії руху з наступним падінням (ковзанням) по дорожньому покриттю. Результатом контакту з дорожнім покриттям стало заподіяння множинних ран, синців і садна на тілі потерпілого з морфологічними проявами загального струсу тіла,

в частині «навантаження на трубчасті кістки лівого передпліччя та правого стегна та їх пошкодженням» не може бути прийнято судом до уваги з огляду на те, що він є досить суб`єктивний, з зазначенням «видається наступним», без надання конкретних та об`єктивних даних про таке «навантаження» (в тому числі рани та ссадна в цих ділянках), які б свідчили і підтверджували саме про такий механізм утворення переломів.

Загальнодоступною медичною літературою встановлено і є загальновизнаним, що взагалі кістки людини характеризуються значним запасом надійності. Найміцнішою кісткою в тілі людини вважається стегнова кістка, яка здатна витримувати навантаження в 1650 кг. Головною функцією стегнової кістки є опорна. Завдяки її міцності людина може міцно стояти на ногах, і здатна переносити великі вантажі.

Зазначені параметри міцності цієї кістки стосуються саме її вертикального навантаження, і безумовно такі параметри значно менші при навантаженні в горизонтальній площині, але в зазначеному висновку експертизи це питання не розглядалось.

Біологічна функція кістки є місцем накопичення мінеральних солей (в основному солі кальцію та фосфору) та, при необхідності, постачають їх організму. 99% усього кальцію знаходиться в кістках. При нестачі у їжі солей кальцію компенсація їх в організмі здійснюється за рахунок кальцію кісток.

Хімічний склад кісток непостійний - він змінюється з віком, залежить від функціональних навантажень, харчування, нестачі відповідних вітамінів, захворювань, та інших факторів, що знижує її міцнісні властивості, створюючи передумови до більш частих переламів кісток, і незважаючи на значну міцність, кістка досить пластичний орган і може перебудовуватися протягом всього життя людини.

Відсутність морфологічних проявів які могли б вплинути саме на характер пошкоджень (переломів), про які йдеться в зазначеній експертизі, не обґрунтовані, так як відповідних досліджень з цього приводу ніким не проводилось.

У цьому ж сенсі, та за відсутності опису контактування (ран, ссаден), відкритим залишається питання можливого механізму утворення переломів кісток лівого передпліччя та правого стегна при падінні, після відбрасування мотоцикліста вперед по траєкторії руху, з наступним падінням з силою на тверду (асфальт) поверхню.

Виходячи з наведеного суд не сприймає як належний та допустимий доказ, що:

«… ґрунтуючись на встановленому механогенезі заподіяних потерпілому ушкоджень, беручи до уваги результати раніше проведених експертних досліджень, з урахуванням відомих обставин зіткнення транспортних засобів, слід вважати, що сумарна кінетична енергія тіла ОСОБА_1 в момент зіткнення складала в межах 56275 - 85199,6 Дж., а встановлені параметри кінетичної енергії водія мотоцикла дозволяють вважати, що в момент зіткнення з автомобілем ОСОБА_1 рухався зі швидкістю не більше 135 -165,6 км/год.»

Окрім цього, експертиза містить протиріччя.

За відсутності морфологічних проявів які могли б вплинути саме на характер пошкоджень, без надання конкретних та об`єктивних даних про контакт в ділянках таких навантажень (рани та ссадна), які б свідчили і підтверджували саме про такий механізм утворення переломів, та встановивши, що рух ОСОБА_10 в момент зіткнення з автомобілем становить відповідну величину, експертами зазначається, що «припущення про можливий характер тілесного ушкодження, який ґрунтується лише на величині енергії впливу, не враховуючи всього комплексу умов травматизації, не можна вважати науково-обґрунтованим судженням»

Судом відзначається, що величина швидкості руху автомобіля є одним з найбільш істотних чинників при автотехнічному експертному дослідженні обставин ДТП. Існують різні підходи до визначення швидкості руху транспортного засобу, і найбільш поширений в експертній практиці спосіб визначення швидкості це за довжиною залишених на місці пригоди слідів гальмування. Такий спосіб є прийнятний, якщо на місці пригоди зафіксовані сліди гальмування транспортного засобу і визначене розташування місця наїзду.

Враховуючи те, що далеко не в усіх випадках на проїзній частині залишаються сліди гальмування, його не завжди можна використати.

Сучасні підходи до визначення швидкості руху транспортного засобу враховують відстані фаз відкидання тіла, механізм закидання тіла на автомобіль, навіть досліджується контакт між головою потерпілого і вітровим склом автомобіля, а саме, з розміру вм`ятини на лобовому склі, утвореної його головою.

Також, задача визначення швидкості транспортного засобу може бути вирішена з використанням інших різних підходів: в тому числі і енергетичного визначення швидкості руху транспортного засобу, яка відповідала витратам кінетичної енергії на утворення тілесних ушкоджень потерпілого і відповідної деформацій деталей транспортного засобу.

При визначенні швидкості руху автомобіля, коли враховуються ступінь тяжкості травмування потерпілого необхідно проводити комплексне дослідження за участю судово-медичного і автотехнічного експертів. Найбільш перспективним є наведений попередньо енергетичний підхід, оскільки не завжди на місці наїзду залишаються сліди гальмування, за якими можна визначити швидкість, а пошкодження транспортного засобу і тілесні ушкодження потерпілого достатньо повно зафіксовані в матеріалах кримінальної справи. Крім того, транспортний засіб може бути досліджений експертом безпосередньо.

Також, експертними установами розроблено методику оцінки енерговитрат на утворення деформацій деталей транспортного засобу з використанням залежностей, виведених на основі статистичних даних краш-тестів.

Об`єм пошкоджень транспортного засобу визначається методами транспортної трасології шляхом огляду або дослідження фотоматеріалів, наданих слідством (судом)

Саме така комплексна експертиза призначалась судом, однак по незалежним від суду причинам не виконана.

Виходячи з наведеного, визначення швидкості транспортного засобу фактично тільки по переломам однієї кістки тіла потерпілого, без врахування того, чи стояв чи рухався автомобіль в боковому інтервалі назустріч мотоциклісту, про що йдеться річ у висновку № 343-КЕ/2-14/пп від 23.01.2015 року, є занадто спрощеним підходом і не може мати доказове значення у цій справі.

Висновок комплексної авто технічної та транспортно-трасологічної експертизи № 000193/1 від 12.03.2015 року встановлює, що місце зіткнення мотоцикла з автомобілем по ширині проїзної части вул. Сировця, знаходиться на другій (лівій за напрямком руху мотоцикла) смузі на відстані 0,9.. 1,0 м від крайньої рейки трамвайної колії.

Подальше встановлення цією суто технічною експертизою параметрів швидкості руху мотоцикліста за грубим руйнуванням його кісткового скелета, суд вважає неприйнятним, таким, що в цьому дослідженні виходить за межі компетенції експертів.

Враховуючи пояснення свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_54 та ОСОБА_55 про швидкість руху мотоциклу, встановлену неприйнятність показань свідка ОСОБА_22 , суд погоджується з висновками експертів, що:

«Стверджувати, що швидкість руху мотоцикла Suzuki GSX R1000 реєстраційний номер НОМЕР_2 перед зіткненням з автомобілем Toyota Camry реєстраційний номер НОМЕР_1 . 60.0...70,0...90,0 км/год. немає підстав технічного характеру»

В цьому контексті експертом вірно зазначається, та підтверджує висновки суду, що покази свідка ОСОБА_39 відносно швидкості руху мотоцикла випадають із контексту показів інших свідків та водія автомобіля «Тойота» ОСОБА_5 , суперечать розрахункам, і є підстави вважати їх технічно неспроможними, тобто такими, що з технічної точки зору не відповідають дійсності.

Подальші розрахунки швидкості мотоцикліста, на думку суду носять суб`єктивний характер, в тому числі з посиланням на попередні експертизи, як докази судом прийняті не можуть.

Висновки про те, що якщо в момент виїзду автомобіля «Тойота» з провулка на проїзну частину вул. Сировця, мотоцикл «Сузукі» знаходився на перехресті вулиць Сировця і Спортивної на відстані від місця зіткнення 296 м., то у водія мотоцикла ОСОБА_1 , шляхом гальмування при своєчасному вжитті заходів зупинки керованого ним мотоцикла була технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем, подальші розрахунки швидкості мотоциклу,

на думку суду позбавлені здорового глузду так як стосуються розрахунків якихось обставин самогубства водія ОСОБА_10 .

Висновок експерта, що при даних дорожніх умовах водій мотоцикла «Сузукі» ОСОБА_1 повинен був керуватися вимогами п.п. 12.3, 12.4 і 12.9 Правил Дорожнього руху, є прийнятним як такий, що узгоджується з дослідженими доказами по справі у їх сукупності.

Висновок про порушення Молчановим вимог п. 11.2 ПДР, з огляду на обставини справи, не може бути прийнятий судом до уваги. Дослідженими матеріалами справи дійсно встановлено, що руху мотоциклу по вулиці Сировця нічого не заважало, однак ніяких достовірних даних про повністю вільну дорогу, відсутність запаркованих на правій полосі руху автомобілів, матеріали справи не містять. Ніким не встановлювалась ширина дороги вулиці Сировця від перехрестя з вулицею Спортивною до вулиці Комунарної, наявність чи відсутність в цій частині з лівої сторони по ходу руху мотоциклу бордюру. Дослідженими доказами встановлено наявність каналізаційних люків на дорозі, що при керуванні двоколісним транспортним засобом вже само по собі вимушує такого водія встановлювати для себе більш-менш безпечний маршрут.

Судом встановлено та підтверджується, що в даних дорожніх умовах водій автомобіля «Тойота» ОСОБА_5 повинна була керуватися вимогами п. 10.2 Правил дорожнього руху, і в цій частині висновок експерта є вірним як такий, що узгоджується з об`єктивно встановленими судом обставинами ДТП.

Висновок про те, що невідповідності правилам ПДР водій мотоцикла «Сузукі» ОСОБА_1 допустив своїми односторонніми діями, на які не впливали інші учасники руху, в числі і водій автомобіля «Тойота» ОСОБА_5 , а не встановлення невідповідностей в її діях вимогам пунктів Правил дорожнього руху, які б перебували в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою,

є суб`єктивним сприйманням зазначених Правил експертом та не може прийматись судом до уваги як беззаперечний доказ.

Висновок комісійної транспортно-трасологічної експертизи № 5572/5573 від 20.05.2021 року згідно якого на фотознімків вбачається наявність сліду бокового ковзання бігової доріжки шини лівого переднього колеса автомобіля марки «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що свідчить про переміщення передньої частини автомобіля зліва-направо на віддаль, що дорівнює довжині сліду,

не може бути прийнятим судом до уваги, так як зазначені сліди не фіксувались об`єктивно в протоколі огляду місця події. Походження слідів ковзання саме від переднього колеса автомобіля «Тойота», тільки на підставі вивчених фотокарток, є більш ніж сумнівним, не підтвердженим об`єктивними даними та достовірними фактами.

Суд погоджується, що зіткнення мотоцикла марки Suzuki з автомобілем марки Toyota Camry відбулось на другій смузі правої сторони проїзної частини вул. Сировця, яка призначена для руху транспорту в сторону пр. Аношкіна на ділянці, що відповідає кінцевому розміщенню на місці події передньої частини лівих передніх дверей автомобіля. В первинний момент зіткнення між собою увійшли в контакт ліва передньо-бічна частина мотоцикла та ліва бічна частина кузова автомобіля на ділянці розміщення лівих передній дверей і при цьому поздовжні осі цих транспортних засобів були розташовані під кутом 120±10°, так як ці висновки зроблено на підставі дослідження об`єктивних даних встановлених ОМП та експертизами транспортних засобів.

Суд погоджується з висновком експертизи в частині встановлення, що в первинний момент зіткнення автомобіль марки Toyota Camry знаходився у нерухомому стані або ж рухався із швидкістю, близькою до зупинки, перетинаючи при цьому праву сторону проїзної частини вул. Сировця справа-наліво, а мотоцикл марки Suzuki в рухомому стані переміщувався по вул. Сировця в сторону пр. Аношкіна, але ж цей факт ніяк не доводить відстань між транспортними засобами, в час коли саме і відбувалась зупинка автомобіля.

Висновок судової інженерно-транспортної експертизи № 5574 від 16.06.2021 року, згідно якого встановлені параметри підйому проїжджої частини по вулиці Сировця у м. Дніпродзержинську, а саме:

-з урахуванням даних відображених в протоколі огляду місця ДТП (т.7 а.с. 5-16) кут нахилу відповідає 3,15 , відповідей КП «Трамвай» (т.7 а.с. 115) повздовжній ухил дорівнює 70промілей, що відповідає 4°. Згідно даних наданих Головним архітектором міста (т.7 а.с. 116-119) кут нахилу відповідає 7,27% ~4,15 ° (підйому),

є суто технічним, виконаний на підставі наданих в установленому порядку документах, є належним та допустимим доказом.

У понятійному апараті судової експертизи важливе місце належить таким категоріям, як «компетентність» і «компетенція». Згідно ст. 69 КПК України у кримінальному провадженні в якості судового експерта можна залучити особу, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України «Про судову експертизу» на проведення експертизи.

Під час вибору експерта для проведення експертизи, неминуче виникає питання про компетенцію даної особи. Друга проблема постає перед ініціатором провадження експертизи після проведення дослідження в ході оцінки висновку і включає визначення компетентності експерта. Компетенція і компетентність одні з основних понять теорії і практики експертиз, які багато в чому обумовлюють порядок призначення експертиз, вибір експерта, права та обов`язки судового експерта, особливості оцінки висновку експерта.

Експерт який проводив зазначену експертизу, пояснюючи помилки у її висновках, в судовому засіданні показав, що при проведенні експертизи він користувався виключно ухвалою суду, не досліджував передані судом матеріали справи.

Ухвала суду не містить помилок. Враховуючи відсутність відповідної технічної освіти, всі дані наявні в процесуальних документах переносились до неї судом фотографічно.

Не дослідження матеріалів справи та не з`ясування явної невідповідності вихідних даних здоровому глузду, експерт з невідомою метою виповнив фантастичні розрахунки про швидкість мотоциклу в 1300 1600 км/г., і як підсумок зазначивши про її неспроможність технічним характеристикам мотоцикла «Сузукі»

Шляхом допиту експерта в суді та не важких математичних розрахунків зазначену помилку судом виправлено.

Однак, учасниками судового засідання знов зроблено зауваження щодо достовірності виконаних розрахунків по слідчому експерименту зі свідком ОСОБА_22 , зазначивши про невірність вихідних для того даних. Як пояснив експерт, вихідні дані він взяв з слідчого експерименту з іншим свідком ОСОБА_26 . При дослідженні матеріалів справи, встановлено що вихідні дані отримані експертом знов з іншого джерела зі слідчого експерименту з свідком ОСОБА_24 .

Виявлені грубі помилки, не дослідження експертом матеріалів надісланої на експертизу справи, викликают у суду обґрунтований сумнів у компетенції експерта, тому інші висновки цієї еспертитзи судом не досліджуються, та визнаються недопустими доказом по справі.

Висновок комісійної судово-медичної експертизиа № 6 від 05.11.2021 року, відповідно до якого встановлений характер, локалізація та інші дані щодо виявлених у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, визнаються судом як належний та допустимий доказ.

Зазначена експертиза, на відмінність від комісійної експертизи № 343-КЕ/2-14/пп від 23.01.2015 року, містить механізм утворення тілесних ушкоджень, окремі фази їх утворення, відповідну слідові інформацію.

На відміну від висновку згаданої експертизи, при проведені саме цієї експертизи, експерти з посиланням на те, що при проведенні судово-медичного дослідження тіла не проводилось судово-гістологічне дослідження, дати категоричну відповідь на можливі захворювання ОСОБА_10 відмовились.

Надати висновок щодо швидкості транспортного засобу в момент ДТП, експерти відмовились мотивуючи відсутністю відповідних методик.

Суд погоджується з висновками експертизи, що у випадку відсутності на голові мотоциклетного шолому, це сприяє важкості спричинення черепно-мозкової травми та настанню смерті.

Підсумовуючи оцінку висновків експертиз та думки експертів, які надавали покази в суді, суд відмічає, що вони можуть визнаватися доказом, лише якщо такий висновок або думка корисні для ясного розуміння показів (їх частини) і ґрунтуються на спеціальних знаннях.

Стандарт доведення обвинувачення поза розумним сумнівом, який є усталеною правовою позицією, означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд вважає, що єдиною вірною версією дорожньо-транспортної пригоди яка розглядається, є версія викладена саме в обвинувальному акті.

Така версія є більш проста у порівнянні з версіями сторони захисту та потерпілих, які містять суб`єктивні та змінні дані щодо умов та причин настання ДТП, але саме вона узгоджує всі протиріччя, знаходиться у відповідності зі всіма доказами у справі, які визнані судом належними та допустимими, і саме вона є повністю прийнятна сторонньому спостерігачу.

Вуличні гонки (стрит-рейсинг), це перегони на максимальне прискорення по прямій ділянці траси (402 або 804 метри) з твердим покриттям, в тому числі по вулицях міст або за їх межами де головне завдання - прийти до фінішу першим, обігнавши своїх суперників. Вони вважається одним з найпопулярніших і найдоступніших видів автоекстріму.

На законодавчому рівні стрит-рейсинг не заборонений, державні органи, і в тому числі Державтоінспекція України, не проти таких змагань, але за обов`язкової умови, щоб перегони проводилися на спеціально відведених місцях (автодромах, спеціальних трасах тощо)

Встановлено, що водій ОСОБА_10 був стрит-рейсером, тобто водієм мотоциклу на меті якого є швидке подолання короткої (402 метри) дистанції, на що у своїх показаннях посилається потерпіла сторона.

Відповідно до пояснень свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_56 , водій мотоциклу ОСОБА_10 в день ДТП, але до самої пригоди, вже проходив дистанцію вулиці Сировця на великій швидкості, і суд визнає їх за належні та допустимі докази.

Судом сприймаються та вважаються належними доказами пояснення свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_54 , ОСОБА_56 щодо значного перевищення швидкості водієм мотоциклу ОСОБА_10 під час руху по проспекту Шевченка та наближення до прилеглої території, з якої саме виїжджала обвинувачена ОСОБА_9 .

Суд не може в своїх висновках використовувати припущення зазначених свідків щодо швидкості мотоциклу в діапазоні від 110 до 180 км/г., і вважає вірною позицію державного обвинувачення про рух ОСОБА_10 за обставинами ДТП з перевищенням допустимої швидкості в населеному пункті, тобто вище ніж 60 км/г.

Той факт, що внаслідок порушення ПДР перевищення допустимої швидкості, потерпілий ОСОБА_10 створив відповідну небезпеку для дорожнього руху, не викликає у суду сумніву.

Разом з тим, відповідно до пояснень потерпілих, свідка ОСОБА_53 , наданих характеристик, судом встановлено, що ОСОБА_10 маючи позитивні плани на життя, не був самогубцем, та перевищуючи встановлену швидкість, не обирав такий спосіб піти з життя.

Їдучи хоч і на великій швидкості, ОСОБА_10 принаймні розраховував на виконання водіями, які виїжджають з другорядної дороги чи прилеглих територій Правил дорожнього руху поступитись транспортному засобу який рухається по головній дорозі.

Виїзд автомобіля під керуванням водія ОСОБА_9 , яка не поступилась дорогою, став несподіваною перешкодою для ОСОБА_10 , на яку він, навіть маючи відповідний досвід спортсмена-мотоцикліста, вже не мав часу відреагувати, про що свідчить відсутність будь-яких слідів гальмування керованого ним мотоциклу.

Встановлення того факту, чи рухався автомобіль в час зіткнення з мотоциклом з відповідною швидкістю, чи з швидкістю близької до зупинки (зупинявся), чи взагалі стояв (тобто зупинився), про що йдеться в позиціях сторін та потерпілої сторони, на думку суду в даному випадку не має суттєвого значення для справи, внаслідок саме встановленого факту несподіваного виникнення такої перешкоди для мотоцикліста.

Вважаючи встановленим факт перевищення водієм ОСОБА_10 швидкісного режиму, суд відзначає, що водій ОСОБА_9 в свою чергу безумовно допустила злочинну самовпевненість, яка виразилась в тому, що протягом досить тривалого часу, який виміряється щонайменше в 7-м секунд час руху мотоциклу від пререхрестя вулиці Спортивної до місця зіткнення, і про який йдеться в поясненнях всіх свідків та самої обвинуваченої, вона взагалі не контролювала ліву від себе сторону головної дороги, хоча повинна це була робити відповідно до ПДР України, і не виявила, що мотоцикл під керуванням ОСОБА_10 рухаючись по головній дорозі набирає швидкість, чомусь не почула гучного звуку двигуна мотоциклу, про який зазначають всі свідки.

Контроль лівої сторони головної дороги, на яку ОСОБА_9 виїжджала з прилеглої території, був для неї нагальною необхідністю зважаючи на те, що:

- оглядовість при виїзді з прилеглої території сама собою значною мірою обмежена;

- виїзд здійснюється з-за будинку, що само по собі не додає оглядовості дороги;

- дорога на яку вона виїжджала, йде від неї вліво під уклін, що певною мірою зменшує її оглядовість;

- обмеження оглядовості зліва, додавало знаходження саме з цієї сторони припаркованого автомобіля свідка ОСОБА_26 .

Також, постійний та неухильний контроль лівої сторони головної дороги, при виїзді на неї з прилеглої території, був необхідним для ОСОБА_9 зважаючи на можливий виїзд на головну дорогу транспортних засобів з парковки розташованої від неї за декілька метрів, можливий виїзд транспортних засобів з вулиці Комунарної, розташованої від неї неподалік, і яким, вона виїжджаючи з прилеглої територію, також повинна була поступитись дорогою.

Суд вважає, що в даному випадку, незалежно від причин виникнення небезпеки для руху або перешкоди, водій ОСОБА_9 зобов`язана була виконати вимогу п.10.1 ПДР України - перед початком руху, перестроюванням, та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виконати вимоги п. 10.2 зазначених Правил - виїжджаючи на дорогу з прилеглої території, перед проїжджою частиною дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по ній.

Таким чином беззаперечно встановленими судом фактами є наступне:

- ОСОБА_9 побачивши мотоцикл на перехресті, на відстані 300 метрів від себе, у подальшому протягом тривалого, як для дінамічних дорожніх умов, не контролювала важливу частину головної дороги і виїхала на неї з прилеглої території;

-водій ОСОБА_10 перевищив встановлену ПДР швидкість руху;

-гальмівний шлях мотоцикла відсутній;

-водій мотоциклу ОСОБА_10 не був самогубцем.

Обставини того, що небезпеку для руху, а саме перевищення допустимої швидкості також було створено і внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_10 , не звільняло водія ОСОБА_9 від виконання вимог зазначених вище правил ПДР.

При розгляді зазначеної справи судом встановлено, що суспільно небезпечний наслідок у вигляді заподіяння смерті потерпілого, був породжений конкретними діями ОСОБА_9 , яка порушила правила дорожнього руху, що свідчить про наявність однієї з обов`язкових ознак об`єктивної сторони злочину - причинного зв`язку між порушенням правил безпеки дорожнього руху і зазначеними наслідками.

Правило п. 1.4 ПДР, яке передбачає, що «кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила», на які посилається сторона захисту як на підставу виправдання дій ОСОБА_9 , означає, що водій може розраховувати на те, що певний вид небезпеки не виникне внаслідок того, що всі учасники дорожнього руху дотримуються правил.

Такі доводи не можуть слугувати підставою для визнання невинуватості обвинуваченої у вчиненні ДТП, внаслідок якої загинув ОСОБА_10 , оскільки ОСОБА_9 , керуючи транспортним засобом, повинна була бути крайнє уважною до дорожньої обстановки, її змін, об`єктивно оцінювати дорожню ситуацію.

Зазначені положення ПДР ніяким чином не означають, що водій вправі ігнорувати дійсну дорожню обстановку, яка склалася на момент прийняття ним відповідного рішення, у тому числі й небезпеку, що виникла внаслідок порушення ПДР іншим учасником.

Пленум ВС у Постанові «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14., в п.7 роз`яснює, що у випадках, коли передбачені ст.286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також, чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість їх уникнути.

Така ж правова позиція знайшла своє відображення в постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 05 листопада 2015 року № 5-218кс15, та постанові ВС від 20.11.2014 року справа №5-18кс14, де визначена позиція, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їхніх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами ст.286 КК, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку.

В цьому випадку досліджується характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясовується ступінь участі кожного у спричиненні злочинного наслідку.

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду, розглядаючи справу № 490/10025/17 наголосив, що основним чинником, який визначає відповідальність водія у разі створення небезпеки під час дорожнього руху, залишається його можливість вчасно виявити цю небезпеку і здійснити відповідні заходи для її уникнення чи зменшення. Причина, через яку створена небезпека для руху не має значення, якщо встановлено, що водій мав можливість її вчасно виявити.

Порушення учасником дорожнього руху правил само собою не виключає винуватість іншого учасника руху і створення небезпеки учасником дорожнього руху, яку водій був у стані виявити, не звільняє того від обов`язку вжити заходів, необхідних для уникнення або зменшення шкідливих наслідків від створеної небезпеки.

Зауваженння сторони захисту, що як докази по справі є недопустимим слідчий експеримент проведений з ОСОБА_9 як свідком, спростовується правовою позицією Верховного Суду, який при розгляді справи № 345/522/16-к зазначив, що не вважаються недопустимим доказом пояснення свідка, надані під час слідчого експерименту, проведеного з метою відтворення обставин ДТП, якщо до проведення слідчого експерименту були відсутні дані про те, що саме ця особа винувата у порушенні правил дорожнього руху, а висновок експерта, яким було встановлено, що саме дії цієї особи призвели до настання суспільно небезпечних наслідків, передбачених у ч. 2 ст. 286 КК, був наданий після проведення слідчого експерименту.

Слідчий експеримент з свідком ОСОБА_9 проведено 19.09.2014 року. автотехнічна експертиза, якими первинно встановлювались порушення правил ПДР водіїв ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , проведена 26.09.2014 року.

Зауваження сторони обвинувачення, що як доказ по справі є недопустимим допит ОСОБА_11 в суді у якості експерта, так як той не проводив експертиз, був спеціалістом під час огляду місця події, суд вважає недоречним, так як під час проведення досудового розслідування, слідчим МВС, під процесуальним керівництвом Дніпропетровської обласної прокуратури, Головань допитаний саме як експерт (т.6 а.с. 178-180), і суд зважаючи на визначений на досудовому слідстві процесуальний статус, не вважав доцільним його змінювати.

Суд вважає, що під час судового розгляду, за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів встановлена сукупність обставин справи, що у пред`явленому обвинуваченні утворює об`єктивну сторону діяння обвинуваченої, визначає його суб`єктивну сторону. Будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цього розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено і ОСОБА_9 поза розумним сумнівом є винною у його вчиненні, судом виключається.

Обгрунтувавши своє рішення, суд використовуючи правові позиції практики ЄСПЛ, зокрема викладені в справі «Серявін та інші проти України», зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

У відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд підстав не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Керуючись ст. 22 КПК України, якою передбачається передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив всі необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_9 , судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення означає з`ясування судом насамперед питання про те, до злочинів якої категорії тяжкості відносить закон (ст. 12 КК) вчинене у конкретному випадку злочинне діяння. Беручи до уваги те, що у ст. 12 КК дається лише видова характеристика ступеня тяжкості злочину, що відображено у санкції статті, встановленій за злочин цього виду, суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Під особою обвинуваченого у контексті КПК України розуміється сукупність фізичних, соціальнодемографічних, психологічних, правових, морально-етичних та інших ознак індивіда, щодо якого ухвалено обвинувальний вирок, які існують на момент прийняття такого рішення та мають важливе значення для вибору покарання з огляду мети та засад його призначення.

Згідно зі статтею 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційними повноваженнями суду, оскільки при визначенні виду, розміру покарання потребує врахування та оцінки конкретних обставин провадження, суспільної небезпечності і характеру кримінального правопорушення, ступеня його тяжкості, даних про особу винного, обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання тощо.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 КК України, законодавцем віднесено до злочинів проти безпеки руху, а тому думка потерпілого щодо виду та розміру покарання сама собою не є вирішальною в цьому питанні.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_9 виду та міри покарання, суд враховує характер скоєного нею кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка є раніше не судимою, вину не визнала, позитивно характеризується за місцем роботи, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, враховує принцип індивідуалізації покарання.

Враховуючи викладене, позицію державного обвинувачення та потерпілої сторони щодо міри покарання, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченої можливо тільки шляхом призначення їй покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до Закону України «Про застосування амністії в Україїні» в редакції, що діяла на час вчинення ОСОБА_9 злочину:

Стаття 1. Амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Стаття 3. Установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Під коло осіб, амністія до яких застосована бути не може, що визначено ст. 4 Цього Закону, ОСОБА_9 не підпадає.

Стаття 5. Дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно.

Стаття 6. Особи, на яких поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності законом про амністію.

Законом України «Про амністію у 2016 році» встановлено:

Стаття 1. Звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили:

б) жінок, вагітних на день набрання чинності цим Законом;

в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Під колом осіб, амністія до яких застосована бути не може, що визначено ст. 9 Цього Закону, та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україїні» ОСОБА_9 не підпадає.

Стаття 10. Виконання цього Закону покладається на суди.

Питання про застосування амністії суд вирішує…також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.

Особа, щодо якої вирішується питання про застосування амністії, дає свою згоду суду в усній чи письмовій формі з обов`язковим зазначенням цього в журналі судового засідання.

Стаття 13. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Стаття 15. Особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.

Овсяннікова під час судового розгляду справи, у разі визнання її винуватою у вчиненні злочину передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, в усній формі просила застосувати до неї акт амністії, про що зроблено відповідний запис в журналі судового засідання.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_9 раніше не судима, акт амністії до неї не застосовувався, на час вчинення злочину на утриманні мала неповнолітню дитину та перебувала в стані вагітності, і ці обставини є об`єктивно встановленими.

Вирішуючи питання застосування до ОСОБА_9 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд зважаючи що обвинувачена свою вину не визнала, враховуючи наслідки у виді загибелі потерпілого ОСОБА_10 внаслідок хоч і неумисних, але злочинних дій, позицію прокурора та потерпілої сторони, вважає застосування такого додаткового покарання доцільним та необхідним.

Рішення суду стосовно цивільних позовів та мотиви їх прийняття:

Якщо злочином було завдано шкоду, то звільнений на підставі закону про амністію повинен її відшкодувати, оскільки амністія не звільняє засудженого від цього обов`язку.

Злочин тягне за собою ряд юридичних наслідків, з яких для потерпілого найважливішим є відновлення його порушеного права, яке досягається за допомогою цивільного позову. У відповідності зі ст. 128 КПК України фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано збитків, має право під час кримінального провадження, проте виключно до суду, пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Стаття 1166 ЦК України, якою визначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлює, що така шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Розглядаючи цивільні позови потерпілих в частині стягнення сум відшкодування з цивільного відповідача ОСОБА_6 , суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст.1187 ЦК встановлено відповідальність за завдання шкоди особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідальність у таких випадках має нести винна в завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи людина, яка керувала автомобілем та з вини якої сталася ДТП. Тобто якщо особа під час керування автомобілем має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на нього, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п.2.2 Правил дорожнього руху).

Перебування ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на час події у шлюбі не є підставою для їх солідарної відповідальності за наслідки ДТП, та відповідальності останнього перед потерпілими особами за завдану обвинуваченою майнову та моральну шкоду,

Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_9 майнової шкоди, суд встановив наступне.

Відповідно до висновку експерта № 70/05-101 авто-товарознавчої експертизи від 23.12.2014 року, встановлено, що сума матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП власнику мотоциклу «Сузукі» державний номер НОМЕР_2 дорівнює його ринковій вартості в сумі 136 682 гривні (т. 5 а.с. 130-138)

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)

Враховуючи максимально визначену ст. 1201 ЦК України, ст. 13 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» та страховим полісом № АІ/6516244 (т.5 а.с. 164) суму стягнення з страхувальника, суд враховуючи недостатність виплат страхових сум для повного відшкодування завданої шкоди, важає позов в частині стягнення з ОСОБА_9 на користь позивача ОСОБА_1 :

- 27 133,13 гривень як частини документально підтверджених витрат на поховання загиблого ОСОБА_1 ;

- 86 682,33 гривень як частини вартості пошкодженого мотоциклу,

підтвердженим відповідними матеріальними носіями які досліджені у якості доказів під час судового розгляду справи, законним, справедливим, такими що підлягає повному задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги до ОСОБА_9 в частині стягнення моральної шкоди, суд встановив наступне.

У відповідності до Постанова Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Чітких механізмів встановлення наявності моральної шкоди спричиненої внаслідок кримінального правопорушення, визначення її розміру, механізму доказування, в законодавстві України не визначено, але в будь-якому випадку, для стягнення моральної шкоди необхідно першочергово довести саме її наявність, обґрунтувати розмір моральної шкоди.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода полягає, зокрема у моральних переживаннях у зв`язку з настанням для особи негативних наслідків, душевним стражданням, емоційним дискомфортом тощо, психотравмувальною ситуацією для потерпілого, у даному випадку за умов вчинення злочину щодо члена родини.

Стаття 1167 ЦК України визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду та встановлює, що така шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується батькам, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Тобто саме така особа має право на відшкодування морально (немайнової) шкоди та можуть звернутись до суду з позовною заявою про її відшкодування.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Вина обвинуваченої, причинний зв`язок між злочинними діями та бездіяльністю, заподіянням моральної шкоди, у судовому засіданні встановлено. Моральні страждання потерпілих, батьків загиблого - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , сестри загиблого ОСОБА_3 , як осіб, які втратила близьку людину кровної спорідненості, останні підтвердили під час допиту, є загальновизнаними у цивілізованому суспільстві.

Потерпіла ОСОБА_3 мешкала разом з загиблим ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , тобто відповідно до наведених норм законодавства має право на відшкодування моральної шкоди.

Внаслідок смерті сина та брата, перерваний істотний, звичний для них ритм життя та майбутніх планів, виникла необхідність їх перегляду та відновлення, що потребує від них значних зусиль, негативно впливають на їх емоційний стан.

Протягом розгляду справи в суді, ця потужна психологічна травма не зменшилась, спричиняє страждання та переживання, тобто завдають їм моральної шкоди.

Моральна шкода є не такою очевидною, бо, як правило, вона є нематеріальною, а тому і являє собою поняття оціночне. Саме оціночність цього поняття, яке в кожному конкретному випадку трактується по-своєму, з урахуванням не лише правових знань, але й набутого життєвого досвіду, зумовлює складність у визначенні розміру заподіяної моральної шкоди і її доказуванні.

Сторона, яка пред`являє вимоги відшкодування завданої їй моральної шкоди, не звільняється від обов`язку довести наявність такої шкоди, її розмір, надавши належні, допустимі та достовірні докази цього факту, у порядку встановленому процесуальними нормативно-правими актами.

На сьогодні у законодавстві відсутнє чітке визначення поняття «моральна шкода». Це пов`язано із неможливістю вичерпного опису цього оціночного поняття, так як неможливо виділити в такому понятті універсальні, визначальні, родові риси, які були б характерними для нього в цілому і вичерпували б його зміст повністю у кожному конкретному випадку.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, завданої батькам внаслідок загибелі дитини, сестрі внаслідок загибелі брата з яким вона мешкала разом, необхідно враховувати глибину і тривалість моральних страждань, характер дій винної особи, а також те, що особи зазнали моральних страждань, пов`язаних з необхідністю докладати зусилля для виявлення та законного покарання особи, винної в смерті їхньої дитини.

Коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати, що діє на час розглядусправи.

Тривалий час слухаючи зазначену справу суд пересвідчився, що ні мільйони та мільярди грошових коштів не будуть достатньою мірою відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок загибелі потерпілого ОСОБА_10 , і такі кошти рідні останнього не вагаючись віддали би за його життя.

Підтримуючи заявлені цивільні позови, потерпілі зазначали, що обвинувачена свою вину не визнала, перед потерпілою стороною за наслідки смерті ОСОБА_10 не вибачилась.

На підтвердження заподіяння моральної шкоди суду надані психологічні експертизи, згідно до яких:

Відповідно до висновку 4069-14 від 19.12.2014 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 були спричинені (моральні) страждання внаслідок скоєння 08.07.2014 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в результаті якого загинув його рідний син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Можливий розмір грошової компенсації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за завданні психологічні страждання (моральну шкоду), за умов, що дії водія автомобіля «Тойота Камрі» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 знаходяться в причинному зв`язку з технічним характером настання дорожньої-транспортної пригоди, а саме зіткненням з мотоциклом «Сузукі» д/н НОМЕР_2 . а дії водія мотоцикла «Сузукі» д/н НОМЕР_2 не знаходяться в причинному зв`язку з технічним характером настання дорожньо-транспортної пригоди, а саме зіткненням з автомобілем «Тойота Камрі» д/н НОМЕР_1 , становить 648 МЗП.

Можливий розмір грошової компенсації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за завданні психологічні страждання (моральну шкоду ), за умов, що дії водія автомобіля «Тойота Камрі» д/н НОМЕР_8 ОСОБА_5 в причинному зв`язку з технічним характером настання дорожньо-транспортної пригоди, а саме зіткненням з мотоциклом «Сузукі» д/н НОМЕР_2 , так і дії водія мотоцикла «Сузукі» д/н НОМЕР_2 знаходяться в причинному зв`язку з технічним характером настання дорожньо-транспортної пригоди, а саме зіткненням з автомобілем «Тойота Камрі д/н НОМЕР_9 , становить 162 МЗП.

Можливий розмір грошової компенсації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за завданні психологічні страждання (моральну шкоду), за умов, що дії водія автомобіля «Тойота Камрі» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 не знаходяться в причинному зв`язку з технічним характером настання дорожньо-транспортної пригоди, а саме зіткнення з мотоциклом «Сузукі» д/н НОМЕР_2 , становить 0 МЗП (т.5 57-780

Згідно висновку судової психологічної експертизи № 417-15 від 25.02.2015 року, можливий розмір грошової компенсації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за завданні психологічні страждання (моральну шкоду), за умов, що дії автомобіля «Тойота Камрі» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 знаходяться в зв`язку з технічним характером настання дорожньо-транспортної пригоди, а м з мотоциклом «Сузукі» д/н НОМЕР_2 , а дії водія мотоцикла «Сузукі» д/н НОМЕР_2 не знаходяться в причинному зв`язку з технічним характером настання дорожньо-транпортної пригоди, а саме зіткненням з автомобілем «Тойота Камрі» д/н НОМЕР_1 становить 648 МЗП.

Можливий розмір грошової компенсації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за завданні психологічні страждання (моральну шкоду), за умови, що як дії автомобіля «Тойота Камрі» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 знаходяться в причинному зв`язку з технічним характером настання дорожньо-транспортної пригоди, так і дії водія з мотоциклом «Сузукі» д/н НОМЕР_2 , так і дії водія мотоцикла «Сузукі» д/н НОМЕР_2 знаходяться в причинному зв`язку з технічним характером настання дорожньо-транспортної пригоди, а саме зіткненням з автомобілем «Тойота Камрі» д/н і. становить НОМЕР_10 .

Можливий розмір грошової компенсації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за завданні психологічні страждання (моральну шкоду), за умови, що дії автомобіля «Тойота Камрі» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 не знаходяться в причинному в`язку з технічним характером настання дорожньо-транспортної пригоди, а саме зіткненням з мотоциклом «Сузукі» д/н НОМЕР_2 ,. становить 0 МЗП (т.6 а.с. 119-139)

Відповідно до висновку судової-психологічної експертизи № 416-15 від 26.02.2015 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , були спричинені психологічні (моральні) страждання внаслідок скоєння 08.07.2014 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в результаті якого загинув її рідний брат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Можливий розмір грошової компенсації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 за завданні психологічні страждання (моральну шкоду), за умов, що дії водія автомобіля «Тойота Камрі» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 знаходяться в причинному зв`язку з технічним характером настання дорожньо-транспортної пригоди, а саме зіткненням з мотоциклом «Сузукі» д/н НОМЕР_2 , а дії водія мотоцикла «Сузукі» не знаходяться в причинному зв`язку з технічним характером настання дорожньо-транспортної пригоди, а саме зіткненням з автомобілем «Тойота Камрі» д/н НОМЕР_2 , становить 324 МЗП.

Можливий розмір грошової компенсації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 за завданні психологічні страждання (моральну шкоду), за умови, що, як водія автомобіля «Тойота Камрі» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 знаходяться в причинному зв`язку з технічним характером настання дорожньо-транспортної пригоди, а зіткненням з мотоциклом «Сузукі» д/н НОМЕР_2 , так і дії водія мотоцикла «Сузукі» НОМЕР_2 знаходяться в причинному зв`язку з технічним характером настання дорожньо-транспортної пригоди а саме зіткненням з автомобілем «Тойота Камрі» д/н НОМЕР_11 , становить 81 МЗП.

Можливий розмір грошової компенсації ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_8 за завданні психологічні страждання (моральну шкоду), за умови, що дії водія автомобіля «Тойота Камрі» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 не знаходяться в причинному зв`язку з технічним характером настання дорожньо-транспортної пригоди, а саме зіткненням з мотоциклом «Сузукі» д/н НОМЕР_2 становить 0 МЗП (т.6 а.с. 146-165)

Конституцією України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, гарантується, що кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

При визначенні суми заподіяної позивачам моральної шкоди суд враховує, що згідно ч. 10 ст. 101 КПК висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, про що йдеться і у вищенаведених висновках експерта-психолога про імовірний характер психологічного дослідження при встановленні розміру відшкодування компенсації за моральну шкоду.

Розрахунки грошової компенсації за спричинену позивачу моральну шкоду є лише науково-практичною рекомендацією для визначення характеру і ступеня моральних страждань, і взагалі, на думку суду проведення судово-психологічної експертизи можливо по встановленим та доведеним фактам порушення прав позивача. Таким чином, для проведення судової психологічної експертизи з визначення розміру заподіяної моральної шкоди, судовому експерту необхідні певні встановлювані лише судом вихідні дані - рішення суду, що набрало законної сили, щодо встановленого ступеня вини обвинуваченої, засудженої.

Відповідно до ч. 4 статті 69 та ч.1 ст 243 КПК України, експерт не має права за власною ініціативою збирати матеріали для проведення експертизи та на свій розсуд вирішувати питання права в справі або в кримінальному провадженні, яке розслідується та встановлювати ступінь винності осіб у справі, вирішувати чи було скоєно злочин чи ні тощо.

Разом з тим, в судово-психологічних експертизах експерт не обмежившись суто психологічними аспектами, вдався до досліджень матеріалів кримінального провадження, встановлення невідповідностей висновків авто технічної експертизи, що виходить за межі його компетенції.

У відповідності до Науково-методичних рекомендацій з питань призначення судових експертиз та експертних досліджень, які затверджені наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 № 53/5 до компетенції атестованого судового експерта-психолога відноситься питання визначення можливого розміру грошової компенсації за завдані особі страждання (моральну шкоду), якщо такі страждання будуть встановлені.

У цьому сенсі, сама по собі структура висновків експерта-психолога відшкодування моральної шкоди потерпілим за смерть рідної для них людини від 648 мінімальних заробітних плат до нуля, викликає обґрунтоване здивування, так як не зрозуміло внаслідок яких психологічних чинників зменшується вже встановлені моральні страждання потерпілих в залежності від результатів розгляду справи.

З урахуванням викладеного та прерогативи суду для прийняття з цього приводу остаточного рішення, зважаючи на те, що життя та здоров`я людини є абсолютним благом і не може підлягати грошовій оцінці, суд вважає цивільні позови потерпілих про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_9 моральної шкоди від злочину підтвердженими, але враховуючи обставини справи, встановлені порушення ПДР України в діях як обвинуваченої так і загиблого ОСОБА_10 , такими, що підлягають частковому задоволенню.

Суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що заподіяна моральна шкода буде відповідати стягненню з обвинуваченої на користь ОСОБА_1 в розмірі 100 мінімальних заробітних плат на час ухвалення рішення, на користь ОСОБА_2 в розмірі 100 мінімальних заробітних плат на час ухвалення рішення, на користь ОСОБА_3 в розмірі 50 мінімальних заробітних плат на час ухвалення рішення.

Розглядаючи цивільні позови потерпілих до страхувальника, суд встановив наступне.

Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/6516244 від 18.04.2014 року, зі строком дії до 17.04.2015 року, включно, забезпечено транспортний засіб «Тойота Камрі» державний номер НОМЕР_1 . Поліс укладено між страховиком - Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» та страхувальником ОСОБА_57 .

Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю складає 100 000 гривень, а за шкоду, заподіяну майну 50 000 гривень. Повідомлення про настання 08.07.2014 року року події: дорожньо-транспортної пригоди, що має ознаки страхового випадку, до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» подано.

Відповідно до висновку експерта № 70/05-101 авто-товарознавчої експертизи від 23.12.2014 року, встановлено, що сума матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП власнику мотоциклу «Сузукі» державний номер НОМЕР_2 дорівнює його ринковій вартості в сумі 136 682 гривні (т. 5 а.с. 130-138)

Положеннями частини 1 статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Правовідносини в сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспорт них засобів», що спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно п.1.7 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

В зазначеному Законі України закріплено основні поняття, які використовуються у даному виді відносин зі страхування.

Страхувальники - дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу.

Особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Відповідно до приписів статей 22, 29 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

З врахуванням задоволених вимог позивача про стягнення 86 682,33 гривень матеріальної шкоди внаслідок пошкодження майна з ОСОБА_9 , суд вважає, що вимоги про стягнення решти матеріальної шкоди з відповідача страхової компанії, в сумі 50 000 гривень належним чином обґрунтовані, підлягають повному задоволенню.

Стягнення з страхувальника 14 616 гривень на поховання загиблого ОСОБА_1 , відповідають положенням ст. 1201 ЦК України в частині загального розміру відшкодування таких витрат та ст. 13 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», в частині визначення грошового еквіваленту мінімальної заробітної плати.

Цивільний позов до страхувальника в частині стягнення моральної шкоди, не передбачений страховим полісом, задоволений бути не може.

Процесуальні витрати по проведенню судових експертиз, коштів витрачених потерпілими на отримання правової допомоги, відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягнення з обвинуваченого.

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченої не обрана.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_58 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у скоєнні пред`явленого обвинувачення за ч.2 ст.286 КК України та призначити їй покарання у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

На підставі ст. 1 п.п б), в) Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_58 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання у виді позбавлення волі на 5 років.

Позовні вимоги потерпілих, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди 27 133,13 гривень, та 86 682,33 гривні, моральної шкоди в розмірі 100 мінімальних заробітних плат, що на дату ухвалення вироку становить 670 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 мінімальних заробітних плат, що на дату ухвалення вироку становить 670 000 гривень.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 мінімальних заробітних плат, що на дату ухвалення вироку становить 335 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

В задоволенні цивільного позову потерпілих до ОСОБА_6 , відмовити повністю.

Цивільні позови потерпілих до ПрАТ «Страхова група ТАС» задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь позивача ОСОБА_1 в якості відшкодування матеріальної шкоди 14 616 гривень витрат на поховання, 50 000 гривень матеріальної шкоди за пошкоджене майно.

Стягнути з ПрАТ «Страхова група «ТАС», на користь потерпілої ОСОБА_2 в якості відшкодування матеріальної шкоди 14 616 гривень.

В іншій частині позову до ПрАТ «Страхова група ТАС», відмовити.

Стягнути з засудженої ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судових експертиз в загальній сумі 52 373,44 гривень.

Речові докази по справі:

- лазерні компакт-диски, зберігати при справі;

- мотоцикл «Сузукі», який знаходиться на зберіганні потерпілого ОСОБА_1 , залишити в повному володінні останнього.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню обвинуваченій та прокурору.

Суддя Савранський Т. А.