Справа № 740/2343/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/76/23
Категорія - ч. 1 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченої - ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000054 вiд 04.02.2022, за апеляційною скаргою прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05серпня 2022 року відносно ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кобижча Бобровицького району Чернігівської області, громадянки України, яка не працює, з повною загальною середньою освітою, раніше не судимої, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджена за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним в тому, що 04.02.2022 близько 13-00 години, перебуваючи у палаті №8 КНП «Ніжинський міський пологовий будинок» за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Московська, 21А, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю у палаті потерпілої ОСОБА_10 , з гаманця, що знаходився у рюкзаку у приміщенні палати, таємно викрала грошові кошти в сумі 3000 грн, що належали ОСОБА_10 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, отримавши можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

Не погодившись із вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини обвинуваченої, просив скасувати вирок місцевого суду, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 ( сімнадцять тисяч) грн.

Вважає, що суд необґрунтовано призначив покарання ОСОБА_7 у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 грн., так як таке покарання не передбачене санкцією та не призначив покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 ( сімнадцять тисяч) грн., тим самим суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

В судовому засіданнні прокурор підтримав подану апеляційну скаргу. Обвинувачена та її захисник просили призначити покаранння із застосуваннням ст. 69 КК України.

Заслухавши доповідача, поясненння сторін кримінального провадженння, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, фактичні обставини кримінального правопорушення під час судового розгляду ніким не оспорювалися і дослідження доказів щодо цих обставин судом визнано недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального правопорушення, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України, перевірці апеляційним судом не підлягають.

За визнаних судом першої інстанції встановленими та доведеними фактичні обставини кримінального правопорушення, дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність колегія суддів вважає такими, що знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Як вбачається з резолютивної частини вироку, ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначено останній покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Проте, 01.07.2020 набув законної сили Закон України від 22.11.2018 № 2617-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким внесено зміни до Кримінального кодексу України, в тому числі визначено поняття «кримінального проступку», змінено ряд диспозицій та санкцій статтей, які передбачають кримінальну відповідальність, в тому числі змінено санкцію ч. 1 ст. 185 КК України, яка вже не передбачає покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Санкція частини 1 статті 185 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Частиною 1 статті 65 КК України що суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Однак, суд першої інстанції необґрунтовано призначив покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 ( вісімсот п`ятдесят) грн., так як таке покарання не передбачене санкцією та не призначив покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 ( сімнадцять тисяч) грн. у зв`язку з чим, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що полягає у неправильному тлумаченні закону, яке суперечить його точному змісту.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Пункт 3 частини 1 статті 413 КПК України передбачає, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою, зокрема, скасування судового рішення, є неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що вирок суду щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, з ухваленням, відповідно до вимог ст. 420 КПК України, нового вироку суду апеляційної інстанції, про що ставить питання прокурор в апеляційній скарзі.

Згідно положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При визначенні виду і розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_7 колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винної, яка раніше не судима, її молодий вік, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, обставини, які обтяжують покарання, - вчинення кримінального правопорушення щодо жінки, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_7 повинно бути призначене покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 ( сімнадцять тисяч) грн.

На думку колегії суддів, саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням вищезазначеного, вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 серпня 2022 року щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню в частині призначення покарання з ухваленням нового вироку в цій частині.

Керуючись ст., ст. 404, 405, 407, 409, 413, 420, ст. 615 ч. 15 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И ЛА

Апеляційну скаргу прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 серпня 2022 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити за ч.1 ст. 185 КК України (в редакції Закону України №2617-VIІІ від 22.11.2018) покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 3 місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_11 ОСОБА_3