Кримінальне провадження № 566/984/22
провадження № 1-кп/566/53/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року cмт. Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 та її законного представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 та її законного представника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_10 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів матеріали кримінального провадження № 0000224, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.10.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не працюючої, на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб та осіб похилого віку не має, не депутата, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2022 року приблизно о 14:40 год. ОСОБА_10 , перебуваючи на автостанції, що розташована в АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вступила у конфлікт із ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , в ході якого у неї виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень останнім. Реалізуючи свій протиправний намір, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, ОСОБА_10 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно нанесла ОСОБА_7 один удар кулаком правої руки в обличчя. Після чого, ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії, поєднані єдиним умислом, спрямовані на заподіяння тілесних ушкоджень, нанесла один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_4 . У результаті вчинення вказаних протиправних дій, ОСОБА_10 заподіяла ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді набряку в ділянці правої половини обличчя, повік правого ока та гіперемію, які згідно висновку експерта мають ознаки легких. У результаті вчинення вказаних протиправних дій, ОСОБА_10 , заподіяла ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани нижньої губи та осаднення шкіри мягких тканин обличчя, які згідно висновку експерта мають ознаки легких.

Таким чином, ОСОБА_10 обвинувачується в заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримала обвинувачення, просила визнати винною ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Допитана у судовому засіданні 21.02.2023 р. потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що 08.10.2022 року вона разом з ОСОБА_12 була на автостанції в смт. Млинів Рівненської області, оскільки мали їхати в с. Береги на цвинтар на могилу її батька. До них підійшла на той час невідома їм дівчина, обвинувачена, та нанесла ОСОБА_7 один удар кулаком в обличчя. Оскільки обвинувачена могла втекти, ОСОБА_13 побігла за нею, наздогнала її, а та в свою чергу повернулася та нанесла один удар кулаком в обличчя, вони почали шарпатися між собою і обвинувачена подряпала їй обличчя. Ту дівчину забрав тоді її хлопець. ОСОБА_13 викликала поліцію і з ними разом знайшли дівчину, яка наносила удари. Зі свого боку ані вона, ані ОСОБА_14 не могли спровокувати таку поведінку обвинуваченої, вони до неї не чіплялись та не розуміли чому та їх вдарила.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала власний цивільний позов та просила його задоволити, пояснила, що їй морально було важко, постійно переживала, а обвинувачена навіть не вибачилася перед нею. Щодо покарання обвинуваченій покладається на розсуд суду.

У судовому засіданні 21.02.2023 р. законний представник потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 пояснила, що 08.10.2022 року вона була на роботі і до неї зателефонувала сестра ОСОБА_4 , яка повідомила, що невідома дівчина нанесла спочатку ОСОБА_7 , а потім їй удари, вони викликали поліцію і що їй необхідно прибути у відділення поліції, що в смт. Млинів. Повідомила, що ОСОБА_13 постійно переживала та згадувала цю неприємну ситуацію. Підтримала цивільний позов в інтересах сестри та просила його задоволити.

Допитана у судовому засіданні 21.02.2023 р. потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що 08.10.2022 року вона разом з ОСОБА_15 була на автостанції в смт. Млинів Рівненської області, до них підійшла невідома на той час дівчина, обвинувачена, та нанесла їй один удар кулаком в обличчя, пошкодила їй окуляри. Оскільки та дівчина пішла від них, ОСОБА_13 побігла за нею. Через деякий час вона побачила як ОСОБА_13 із обвинуваченою шарпаються. ОСОБА_4 викликала поліцію.

У судовому засіданні 21.02.2023 р. законний представник потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_8 пояснив, що 08.10.2022 року він був на роботі і до нього зателефонувала дружина ОСОБА_16 , яка повідомила, що їх сестри ОСОБА_14 та ОСОБА_13 перебували на автостанції в смт. Млинів, а невідома дівчина побила ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , після чого ОСОБА_13 викликала поліцію, сказала, що йому необхідно з`явитися у відділення поліції № 1 в смт.Млинів. Повідомив, що ОСОБА_14 зовсім не конфліктна дівчина, постійно переживала, погано себе почувала, їй нічого не хотілося та неприємно згадувати цю ситуацію. Підтримав цивільний позов в інтересах сестри та просив його задоволити.

21.03.2023 року від потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та їх законних представників ОСОБА_5 та ОСОБА_8 надійшли клопотання, у яких просили судове засідання по кримінальному провадженню проводити за їх відсутності, за результатами розгляду заявлені цивільні позови задоволити повністю.

Представник потерпілої ОСОБА_4 та її законного представника ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні щодо покарання обвинуваченій поклався на розсуд суду, підтримав поданий потерпілою цивільний позов, просив його задоволити, зазначив, що обвинувачена щиро не розкаялася, а тому не можна враховувати цю обставину, як пом`якшуючу її покарання.

Представник потерпілої ОСОБА_7 та її законного представника ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 у судовому засіданні щодо покарання обвинуваченій поклалася на розсуд суду, підтримала поданий потерпілою цивільний позов, просила його задоволити, зазначила, що дівчата чекають вибачення від обвинуваченої.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_11 у судовому засіданні просив призначити покарання для ОСОБА_10 в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, а саме штраф в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Щодо заявлених цивільних позовів вважає розмір моральної шкоди завищений та необґрунтований, оскільки до позовних заяв потерпілих не долучено доказів, а саме довідок про те, що дівчата пропускали навчання, медичних документів, що потерпілі проходили лікування з приводу завданих тілесних ушкоджень. Вважає, що моральну шкоду слід стягнути з обвинуваченої в розмірі по 2000 грн. і по 1000 грн. витрат на правничу допомогу кожній потерпілій.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_10 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася, у судових дебатах попросила вибачення у потерпілих дівчат, обставин кримінального провадження не оспорювала, надала показання на підтвердження обставин, викладених в обвинувальному акті. Зокрема, пояснила, що дійсно 08.10.2022 року перебувала на території автостанції в смт. Млинів Рівненської області, де проходила повз двох незнайомих дівчат, одна з них засміялася, вона подумала, що сміються з неї і вдарила кулаком в обличчя одну з дівчат, за неї заступилася її подруга, догнала її коли вона вже відійшла від дівчат. Із другою дівчиною вони почали шарпатися, і вона нанесла потерпілій також удар кулаком в обличчя. Після цього дівчата викликали поліцію. Жодна з дівчат їй не наносила тілесних ушкоджень. Щодо заявлених потерпілими цивільних позовів вказала, що немає можливості виплатити вказані суми, а тому цивільні позови визнає частково, зокрема згідна заплатити по 3000 грн. (моральну шкоду 2000 грн. та правову допомогу 1000 грн.) кожній потерпілій, а також штраф, якщо така міра покарання буде присуджена судом.

Окрім повного визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_10 , її винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю доведена зібраними під час досудового розслідування та перевіреними в судовому засіданні доказами, які суд визнає достовірними, належними, допустимими та достатніми для кваліфікації її дій за ч. 1 ст. 125 КК України.

Зокрема, із протоколів огляду місця події та фототаблиці до нього від 09.10.2022 р. (а.к.п. 13-16, 71-74) встановлено загальний вигляд місця події території автостанції, що розташована в АДРЕСА_2 , та кожна потерпіла показала місце, де їм було нанесено тілесні ушкодження обвинуваченою.

Висновком судово-медичного експерта № 103 від 17.10.2022 р. (а.к.п. 22) підтверджується, що ОСОБА_4 08 жовтня 2022 року зверталась за медичною допомогою у Млинівську ЦРЛ, де у неї виявлено: «Забійна рана нижньої губи, осаднення шкіри мягких тканин обличчя». Вказані ушкодження мають ознаки дії тупого предмета, могли утворитись від удару (ударів) рукою чи іншим тупим предметом 8 жовтня 2022 року і згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (Наказ № 6 Міністерства охорони здоров`я від 17 січня 1995 року) мають ознаки легких. Ушкодження не характерні для самовільного падіння на тверду площину, виступаючий предмет чи нанесення власною рукою. Із обличчям потерпілої 1-2 рази контактував травмуючий предмет.

Висновком судово-медичного експерта № 104 від 17.10.2022 р. (а.к.п. 81-82) підтверджується, що ОСОБА_7 08, 11, 12 жовтня 2022 року зверталась за медичною допомогою в Млинівську лікарню, де у неї виявлено: «В ділянці правої половини обличчя, повік правого ока набряк, гіперемія». Встановлено діагноз: «ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забій правої половини обличчя. Астенічний синдром. Забій повік правого ока. Забій в висковій ділянці справа». Тілесні ушкодження «В ділянці правої половини обличчя, повік правого ока набряк, гіперемія» мають ознаки дії тупого предмета, могли утворитись від удару (ударів) рукою 8 жовтня 2022 року та згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (Наказ № 6 Міністерства охорони здоров`я від 17 січня 1995 року) мають ознаки легких. Вказаний у діагнозі «струс головного мозку» до уваги не брався, так як в медичних документах нема об`єктивних даних за таке ушкодження. Тілесні ушкодження могли утворитись від одноразового прикладання сили.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_4 та фототаблиці до нього від 13.10.2022 року (а.к.п. 23 - 28) потерпіла ОСОБА_4 показала місце, де і як було заподіяно їй та ОСОБА_7 тілесні ушкодження обвинуваченою ОСОБА_10 .

Висновком додаткової судово-медичної експертизи № 110 від 20.10.2022 р. (а.к.п. 30-31) підтверджено, що тілесні ушкодження, які були виявлені у ОСОБА_4 могли бути нанесені за обставин, на які вона вказала у ході проведення із нею слідчого експерименту 13 жовтня 2022 року.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_7 та фототаблиці до нього від 13.10.2022 року (а.к.п. 83-86) потерпіла ОСОБА_7 показала місце, де і як було заподіяно їй тілесні ушкодження обвинуваченою ОСОБА_10 .

Висновком додаткової судово-медичної експертизи № 111 від 20.10.2022 р. (а.к.п. 88-89) підтверджено, що тілесні ушкодження у ОСОБА_7 могли бути нанесені за обставин, на які вказали вони та потерпіла ОСОБА_4 під час проведеного із ними слідчого експерименту 13 жовтня 2022 року.

Проведеним оглядом згідно протоколу огляду предмета від 18.10.2022 року (а.к.п. 43-45) встановлено, що об`єктом огляду являються два відео, які були надані з камер відеоспостереження автостанції, що розташована в АДРЕСА_2 , на одному з яких зафіксовано, як ОСОБА_17 наносить удар правою рукою потерпілій ОСОБА_7 , після чого потерпіла ОСОБА_4 починає шарпатися із ОСОБА_10 . На другому відео ОСОБА_17 правою рукою наносить удар потерпілій ОСОБА_4 в обличчя. В ході огляду потерпілі впізнали ОСОБА_10 , підтвердили, що саме все так і відбувалося.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту за участю підозрюваної ОСОБА_10 та фототаблицею до нього від 10.10.2022 року (а.к.п. 113-118) ОСОБА_10 показала за яких обставин вона заподіювала тілесні ушкодження ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

Заслухавши учасників кримінального провадження, оцінивши сукупність доказів, показання обвинуваченої, потерпілих, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування дії ОСОБА_10 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_10 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винної, яка добре характеризується за місцем проживання (а.к.п. 103), раніше не судима (а.к.п. 100), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.к.п. 102).

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. У судовому засіданні не було встановлено обставин, які б прямо вказували про відсутність щирого каяття, наприклад, переховування від органів досудового розслідування або суду, незаконний вплив на свідків чи потерпілих, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. А тому, з огляду на повне визнання обвинуваченою своєї винуватості, вибачення перед потерпілими у судових дебатах, суд не вбачає підстав для не визнання щирого каяття обставиною, що пом`якшує покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої у судовому засіданні не встановлено.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_10 визнала вину, щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні, суд приходить до висновку про можливість обрати їй покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирішуючи цивільні позови потерпілих, суд виходить з такого.

15.11.2022 року неповнолітня потерпіла ОСОБА_4 та її законний представник ОСОБА_5 подали до суду цивільний позов, у якому просили суд стягнути з ОСОБА_10 на користь потерпілої 20000 (двадцять тисяч) гривень в якості відшкодування моральної шкоди, а також понесені, документально підтверджені судові витрати 3000 (три тисячі) гривень за правничу допомогу адвоката.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_7 та її законний представник ОСОБА_8 також 15.11.2022 р. подали до суду цивільний позов, у якому просили суд стягнути з ОСОБА_10 на користь потерпілої 20000 (двадцять тисяч) гривень в якості відшкодування моральної шкоди, а також понесені, документально підтверджені судові витрати за надання правничої допомоги 3000 (три тисячі) гривень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. На захист інтересів неповнолітніх осіб та осіб, визнаних у встановленому законом порядку недієздатними чи обмежено дієздатними, цивільний позов може бути пред`явлений їхніми законними представниками. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи обставини кримінального провадження, висновки судово-медичних експертиз, суд погоджується, що протиправними діями ОСОБА_10 цивільним позивачам - потерпілим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 та ОСОБА_4 дійсно була заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, негативних емоціях та переживаннях з приводу ушкодження їх здоров`я, у порушенні звичного способу життя та необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що зазначені потерпілими суми по 20000 грн. відшкодування моральної шкоди є завищеними, а тому, дотримуючись принципу розумності та справедливості, позовні вимоги потерпілих підлягають частковому задоволенню, а саме слід стягнути із обвинуваченої по 5000 гривень кожній потерпілій.

Оскільки потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_4 є неповнолітніми, стягнути із обвинуваченої зазначені суми слід на користь їх законних представників, які діють в інтересах неповнолітніх потерпілих.

Щодо розподілу процесуальних витрат, а саме витрат на правову допомогу, то суд виходить з такого.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються, зокрема і з витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

У матеріалах кримінального провадження наявні довідка та квитанція до прибуткового касового ордера № 35 від 15.11.2022 р. про оплату законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 правничої допомоги адвоката ОСОБА_6 на суму 3000 грн. (а.п. 47-48), а також довідка та квитанція до прибуткового касового ордера № 23 від 15.11.2022 р. про оплату законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_8 правничої допомоги адвоката ОСОБА_9 на суму 3000 грн. (а.п. 36-37).

Оскільки процесуальні витрати, а саме витрати на правову допомогу документально підтверджені, на підставі ст. 124 КПК України з ОСОБА_10 слід стягнути по 3000 грн. на користь кожного законного представника, який діє в інтересах неповнолітньої потерпілої.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_10 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_7 , її законного представника ОСОБА_8 до ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_8 , який діє в інтересах неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 - 5000 (п`ять тисяч) гривень у якості відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_8 , який діє в інтересах неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 , процесуальні витрати, а саме витрати на правову допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.

У решті позовних вимог ОСОБА_7 - відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_4 , її законного представника - ОСОБА_5 до ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_5 , яка діє в інтересах неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 - 5000 (п`ять тисяч) гривень у якості відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_5 , яка діє в інтересах неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 , процесуальні витрати, а саме витрати на правову допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.

У решті позовних вимог ОСОБА_4 - відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1