Справа № 309/1746/23
Провадження № 1-кс/309/233/23
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

14 квітня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисниці ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000235 внесеному до ЄРДР від 12.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

До Хустського районного суду Закарпатської області 14.04.2023 року надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №№0000235 внесеному до ЄРДР від 12.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено про те, що ОСОБА_4 , 12 квітня 2023 року о 15 годині 40 хвилин, знаходячись в магазині "Єва", власником якого є ТОВ «РУШ», розташованого за адресою м. Хуст вул. Карпатської Січі 40/8, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи караність та протиправність своїх дій, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою особистого протиправного збагачення за рахунок таємного викрадення чужого майна, під час дії воєнного стану в Україні, таємно викрав парфуми марки «Moschino Toy Boy», вартістю 2699 гривень, які взяв із вітрини магазину та заховавши під верхній одяг, вийшов з магазину не оплативши їх вартість, спричинивши ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на вказану суму.

13.04.2023 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, відповідальність за вчинення якого, згідно ч. 4 ст. 185 КК України, передбачена у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

ОСОБА_4 ніде не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, перебуваючи на волі зможе незаконно впливати на потерпілу та свідків. ОСОБА_4 може переховуватись з метою уникнення покарання, як на стадії досудового розслідування так і судового розгляду, що у відповідності до вимог ст. 177 КПК України є ризиками та підставами для обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст. 176 КПК України, ніж тримання під вартою не зможе запобігти наведеним вище ризикам.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, посилаючись на наведені в ньому обставини та просив його задоволити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокатка ОСОБА_5 просила відмовити у задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, оскільки наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду підозрюваний не має.

Вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.

Європейський суд з прав людини підкреслює, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 суд враховує те, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою буде обґрунтованим не лише якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини та рішень Європейського суду з прав людини.

Так у справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» ЄСПЛ зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції про захист прав людини полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» термін обгрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться могла вчинити правопорушення.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини. (ст. 178 КПК України).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч.4 ст. 194 КПК України).

Оцінивши в сукупності всі доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 може ухилитися від явки до суду та впливати на потерпілого, свідків, може вчиняти кримінальні правопорушення.

Прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального злочину передбаченого ч.4 ст. 185 КК України. Підозрюваний характеризується посередньо по місцю проживання, раніше не судимий, у нього посередні соціальні зв`язки проживає один, не працює.

Слідчий суддя приходить до висновку, виходячи з вимог ч.4 ст. 194 КПК України про те, що слід відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати більш м`який запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання.

Особисте зобов`язання полягає у покладені на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176-179, 193-194 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, уродженця АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою АДРЕСА_2 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора та в суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ознайомити та вручити підозрюваному ОСОБА_4 під розписку копію ухвали про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1