У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 лютого 2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Севастополь АР Крим, зареєстрований та фактично проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 438 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000522.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.02.2023 р. відносно підозрюваного ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення строку дії такого запобіжного заходу.

Ухвалено, після затримання підозрюваного ОСОБА_5 , і не пізніш, як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді.

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник зазначає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною і та такою, що підлягає скасуванню.

На думку апелянта підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень є необґрунтованою, оскільки в діях підозрюваного не має складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 438 КК України.

Апелянт вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення недоведені, оскільки ОСОБА_5 має постійне місце мешкання, на даний час, не має можливості виїхати на підконтрольну Україні територію, через відсутність безпечного транспортного сполучення, а неприбуття його до слідчого, обумовлено тим, що він не знав про це. Ризик незаконного впливу на свідків спростовується тим, що всі свідки допитані та перебувають на території підконтрольній Україні, а ризики іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та продовжити кримінальне правопорушення, нічим не обґрунтовані та не підтверджені.

Апелянт вважає, що слідчий суддя не розглянув можливості застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, що є порушенням вимог КПК України та норм міжнародного права.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим відділом Управління СБ України в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000522 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 438 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, наступне.

У зв`язку з актом агресії РФ проти України з 24.02.2022 р. і до цього часу відповідно до Указів Президента України в Україні діє воєнний стан.

У період з 24.02.2022 р., у тому числі м. Херсон з 01.03.2022 р. по 11.11.2022 р., знаходився під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших формувань РФ, підпорядкованих і скерованих ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій РФ.

Після 24.02.2022 р., з метою підтримки збройної агресії РФ, усвідомлюючи, що Україна є унітарною державою, суверенітет якої поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, переслідуючи прямий злочинний умисел спрямований на посягання на територіальну цілісність і недоторканість України, на вчинення умисних дій, спрямованих на зміну меж території та державного кордону України, невстановлені особи із числа військового командування РФ залучили колишнього голову СБ України ОСОБА_8 , якому співучасники визначали роль в реалізації спільного плану на придушення будь-яких проявів незгоди з визнанням політики окупаційної влади, відокремленням Херсонської області від України та приєднання її територій до складу РФ, а останній погодився її виконати.

Розділяючи вказану мету, ОСОБА_5 , діючи під керівництвом ОСОБА_8 та, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами вчинили наступні дії.

У квітні-травні місяці 2022 року, точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 добровільно вступив на службу до незаконного збройного формування «Государственной службы безопасности Херсонской области» на посаду «начальника відділу економічної безпеки», де, у складі з іншими особами, з метою зміни меж території та державного кордону України, реалізуючи спільний план на придушення будь-яких проявів незгоди з визнанням політики окупаційної влади, відокремленням Херсонської області від України та приєднання її територій до складу РФ, відшукували та затримували громадян України, у тому числі проукраїнських активістів, противників окупаційної влади, інших цивільних осіб, яких намагались видавати за військових або диверсантів, проводили позасудові репресії над ними, катували. Окремих з них примушували надавати неправдиві покази про себе чи членів сім`ї щодо участі у диверсійно-розвідувальних групах, допомозі Збройним Силам України.

Крім того, учасники вказаного збройного формування переслідували мету незаконного збагачення за рахунок так званих «викупів» за визволення незаконно утримуваних громадян, тобто вчиняли пограбування осіб.

Реалізуючи заздалегідь запланований злочинний намір, упродовж червня-листопада місяця 2022 року, перебуваючи на території тимчасово окупованого м. Херсон та Херсонської області, ОСОБА_5 , як співробітником так званої «Государственной службы безопасности Херсонской области» під керівництвом ОСОБА_8 та з його безпосереднього відома, спільно з іншими учасниками вказаного незаконного збройного формування ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами незаконно, без складання будь-яких процесуальних документів, у різні проміжки часу, застосовуючи фізичну силу, затримували (нелегально ув`язнено) потерпілих: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , та інших невстановлених досудовим розслідування осіб, до яких застосовувались спецзасоби у вигляді кайданок та під примусом або, під загрозою позбавлення життя, поміщали до камер завчасно підготовленої катівні у підвальному приміщенні раніше захопленої офісної будівлі за адресою м. Херсон, вул. Пилипа Орлика, 15. Ув`язнених утримували у виснажливих для людського організму умовах упродовж різного проміжку часу (від однієї доби до трьох місяців), де вони не мали бажання знаходитись та не мали можливості вільно залишити вказане місце. Спричиняли потерпілим тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості кийками, руками та ногами, застосували биття електричним струмом, удушення, імітували вбивство, із застосуванням вогнепальної зброї, не надавали належної медичної допомоги, тобто створювали для потерпілих виснажливі для людського організму умови, тим самим змушували їх діяти проти своєї волі, визнавати зміну меж територій та державного кордону України, відмовлятись від патріотичних настроїв та заперечувати збройну агресію проти України.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 110 КК України, як умисні дії, вчиненні за попередньою змовою групою осіб, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України; за ч. 2 ст. 111 КК України, як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинено громадянином України на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, умисно сприяння РФ у підривній діяльності проти України у період воєнного стану; за ч. 2 ст. 260 КК України, як участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування.

Окрім того, реалізуючи заздалегідь запланований злочинний намір, упродовж червня-листопада місяця 2022 року, перебуваючи на території тимчасово окупованого м. Херсон та Херсонської області, ОСОБА_5 , як співробітник так званої «Государственной службы безопасности Херсонской области» під керівництвом ОСОБА_8 та його безпосереднього відома, спільно з іншими учасниками вказаного незаконного збройного формування ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами незаконно, без складання будь-яких процесуальних документів, у різні проміжки часу, із застосуванням фізичної сили, затримували (нелегально ув`язнено) потерпілих.

Потерпілі утримувались в умовах, які відповідають критеріям образливого та принизливого поводження з особами, у підвальних приміщеннях, без вікон та природнього освітлення, без опалення, з постійно увімкненим світлом або без такого, без будь-яких меблів. Утримуваних кайданками або стяжками приковували у кімнаті до металевих труб, що унеможливлювало їх вільне переміщення, зайняття горизонтального положення, підлога не мала будь-якого додаткового покриття, під час утримання не надавались жодні засобі гігієни, заборонялось відвідувати вбиральні, що зумовлювало здійснення біологічних потреб потерпілих у приміщеннях для утримання, вода та їжа надавалась у незначних розмірах через тривалий проміжок часу, осіб утримували без можливості виходу на двір, піднімали з підвалу на верхні поверхи лише для допиту, заборонялось будь-яке спілкування між потерпілими, вимагалось постійне носіння пакету або мішку на голові, був відсутній розподіл між жінками та чоловіками у камерах, медична допомога не надавалась, Застосовувались постійні словесні погрози щодо розправи, затримання їх близьких та рідних, завдання смерті самим утримуваним, примушували надавати неправдиві відомості про себе та членів сім`ї, оголюватися, що фіксувалось на відео.

Окрім того, ОСОБА_5 , спільно з чотирма невстановленими досудовим розслідуванням співробітниками вказаного незаконного формування, діючих під керівництвом та, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки, умисно, переслідуючи прямий умисел, спрямований на незаконне позбавлення волі особи та подальше її незаконне утримання, із застосуванням тортур та катувань, 14.06.2022 р. близько 16.00 год., без повідомлення підстав та будь яких дозвільних документів, знаходячись на дорозі біля виїзду з Фермерського господарства «Дубіна», неподалік с. Новотягинка Херсонського району Херсонської області, де перебував потерпілий ОСОБА_49 , демонструючи можливість застосування вогнепальної зброї, із застосуванням фізичного насильства, яке виразилось в спричиненні ударів прикладом автомату по тулубу, голові, одягли потерпілому кайданки та поліетиленовий пакет на голову, тим самим здійснили його незаконне затримання. Надалі ОСОБА_47 проти його волі доставили до будівлі за адресою: м. Херсон, вул. Пилипа Орлика, 15, де він незаконно утримувався близько 5 годин, протягом цього часу останнього допитував начальник відділу економічної безпеки так званої «Государственной службы безопасности Херсонской области» ОСОБА_5 та інші особи, із застосуванням фіксації в одному положенні на декілька годин, постійним побиттям руками, ногами по всьому тілу, застосуванням електричного струму за допомогою заздалегідь підготовленого пристрою. Надання відповідей на поставлені запитання не зумовлювали припинення жорстокого поводження з потерпілим, зокрема застосування вищевказаних тортур, крім того, при допиті потерпілий підписував документи, зі змістом яких не ознайомлювався.

Того ж дня, близько 22.00 год. потерпілого ОСОБА_47 відвезли на Бериславське шосе за межами м. Херсона біля с. Жовтневе, де звільнили з вимогою привести документи, які стосуються фермерського господарства.

21.06.2022 р. близько 12.00 год., ОСОБА_5 , спільно з іншими особами, перебуваючи на вул. Гоголя позаду будівлі Херсонської міської ради в м. Херсоні, без повідомлення підстав та надання будь-яких дозвільних документів, здійснили повторне незаконне затримання потерпілого ОСОБА_47 , яке супроводжувалось застосуванням фізичного насильства, що виразилось в спричинені ударів по тулубу, голові, одяганні потерпілому кайданків та поліетиленового пакету на голову. Надалі ОСОБА_47 проти його волі доставили до будівлі за адресою: м. Херсон, вул. Пилипа Орлика 15, де він незаконно утримувався до 23.06.2022 р., і неодноразово допитувався ОСОБА_5 та іншими особами, із застосуванням фіксації в одному положенні на декілька годин, постійним побиттям руками, ногами по всьому тілу, застосуванням електричного струму за допомогою заздалегідь підготовленого пристрою. Надання відповідей на поставлені запитання не зумовлювали припинення жорстокого поводження з потерпілим, зокрема застосування вищевказаних тортур.

31.07.2022 р. після підписання ОСОБА_50 документів, зі змістом яких потерпілий не ознайомлювався, останній був звільнений шляхом вивезення співробітниками ГСБ Херсонської області на авто у центр м. Херсона.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 438 КК України, як жорстоке поводження з цивільним населенням та вчинення інших порушень законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчинених за попередньою змовою групою осіб.

07.02.2023 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 438 КК України, про що у загальнодержавному засобі масової інформації газеті «Урядовий кур`єр» розміщено відповідне повідомлення та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а також повідомлено про необхідність прибуття останнього до найближчого територіального розташованого підрозділу Служби Безпеки України на 10.02.2023 р., 13.02.2023 р., 14.02.2023 р. в період часу з 09.00 год. по 18.00 год., для вручення йому письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, допиту як підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Своє клопотання слідчий мотивував тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна, є ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, вчините інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Врахувавши, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжких злочинів, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, знаходиться в державному розшуку, його фактичне місцезнаходження до цього часу не встановлено, що свідчить про наявність ризиків переховування від слідства та суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України, строк дії такої ухвали не зазначається.

Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 438 КК України.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання слідчого, зокрема, дані протоколів огляду приміщень будівлі за адресою: АДРЕСА_2 від 16.11.2022 р., 18.11.2022 р., 19.11.2022 р., 21.11.2022 р.-26.11.2022 р., 28.11.2022 р.-01.12.2022 р., огляду документів від 01.02.2023 р., допиту потерпілого ОСОБА_47 , та інші матеріали кримінального провадження у своїй сукупності дають підстави ґрунтовно припускати про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що є достатньою підставою для обговорення питання про обрання відносно нього запобіжного заходу.

Необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Суд на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для обрання запобіжного заходу, у зв`язку з чим, доводи захисника стосовно недостатньої обґрунтованості підозри ОСОБА_5 апеляційний суд оцінює як безпідставні.

Вирішуючи питання про необхідність застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою, апеляційний суд приходить до висновку про існування процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують прийняття такого рішення.

Так, ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно наданих матеріалів клопотання слідчого, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 438 КК України, які відноситься до особливо тяжких злочинів, за найтяжчий з яких, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, а отже, будучи обізнаний про ступінь тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень та покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що підозрюваний може переховуватися від суду, та з огляду на характер інкримінованих кримінальних правопорушень, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити вчиняти кримінальне правопорушення або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, підозрюваний обізнаний про свідків, яким відомі обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а отже ризик впливу на свідків також є обґрунтованим.

За наведеного, доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України є безпідставними.

Отже, оскільки рішення слідчого судді є обґрунтованим та вмотивованим, а прокурором доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, ухвала слідчого судді відповідає вимогам кримінального процесуального закону, підстав для її скасування, апеляційний суд не вбачає, тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 лютого 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ _____________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3