Справа № 738/164/23
№ провадження 1-в/738/13/2023
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2023 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:

суддi - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою «Менська виправна колонія (№91)» клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_3

учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4

представника установи

виконання покарань - ОСОБА_5

засудженого - ОСОБА_2

В С Т А H О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

До Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яке мотивоване тим, що він засуджений вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 травня 2015 року за ч.2 ст.152, ч.2 ст.153, ст.70, 71 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислюється з 13 лютого 2015 року. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 15 лютого 2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 13 лютого 2015 року по 28 липня 2015 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В місцях позбавлення волі перебуває з 13 лютого 2015 року. Перебуваючи в слідчому ізоляторі порушень не допускав, стягнень та заохочень не мав. З 24 листопада 2015 року по теперішній час відбуває покарання в ДУ «Менська виправна колонія (№91)», де діючих стягнень не має, оскільки раніше накладені на нього шість стягнень, погашені в установленому законом порядку, на даний час дотримується вимог, що визначають порядок та умови відбування покарання, порушень розпорядку дня не допускає. З 16 січня 2016 року по 2019 рік працював в майстерні установи, на даний час працює на швейній дільниці установи виконання покарань, має заохочення, бере участь у роботах з благоустрою установи. Враховуючи викладене, засуджений просить застосувати до нього пільгу, передбачену ст.81 КК України.

Виклад позиції учасників судового розгляду.

Засуджений ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ньому, наголосив на тому, що він працює, своїм сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує на застосування до нього ст.81 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_2 , посилаючись на те, що останній за весь час відбування покарання в місцях позбавлення волі неодноразово допускав порушення розпорядку дня, за що шість разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, останні два рази протягом 2022 року, а тому поведінка засудженого не свідчить про те, що він довів своє виправлення.

Представник установи виконання покарань в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Представник Спостережної комісії в судове засідання не з`явився, його неприбуття в судове засідання відповідно до ч.5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Встановлені судом обставини.

ОСОБА_2 засуджений вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 травня 2015 року, який набрав законної сили 29 липня 2015 року, за ч.2 ст.152, ч.2 ст.153, ст.70, 71 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислюється з 13 лютого 2015 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 15 лютого 2016 року, яка набрала законної сили 23 лютого 2016 року, засудженому ОСОБА_2 на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 13 лютого 2015 року по 28 липня 2015 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два позбавлення волі.

З характеристики засудженого, затвердженої 18 січня 2023 року начальником ДУ «Менська ВК(91)» ОСОБА_6 та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_2 в місцях позбавлення волі знаходиться з 16 лютого 2015 року.

За час перебування в Чернігівському СІЗО порушень встановленого режиму утримання не допускав, розпорядок дня виконував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, до суспільно корисної праці не залучався, заохочень не мав.

З 04 листопада 2015 року засуджений ОСОБА_2 відбуває покарання в Державній установі «Менська виправна колонія (№91)».

За час відбування покарання в установі допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, за що мав стягнення, які на даний час погашені та зняті у встановленому законом порядку. На оперативно-профілактичних обліках не перебуває.

На підставі наказу №4 від 18 січня 2016 року був залучений до суспільно корисної праці на посаду робітника майстерні установи, з відрядною оплатою праці, до покладених обов`язків ставився з відповідальністю, поставлені перед ним завдання виконував вчасно та якісно, за сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав заохочення, з даної посади був звільнений за власним бажанням 31 грудня 2019 року.

На підставі договору цивільно-правового характеру №158 від 02 листопада 2020 року засуджений був працевлаштований робітником швейної дільниці підприємства установи, до роботи ставився добре, поставлені перед ним завдання виконував вчасно та якісно.

На підставі договору цивільно-правового характеру №56 від 05 травня 2021 року на даний час працевлаштований робітником швейної дільниці підприємства установи, поставлені перед ним завдання виконує вчасно та якісно, має заохочення.

Заходи виховного характеру, які проводяться в секторі відвідує, бере участь, реагує на них позитивно. Залучений до програми диференційованого впливу на засуджених «Фізкультура та спорт», вказану програму виконує (а.с.7-9).

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_2 , за час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений мав 6 стягнень, а саме: 05 липня 2017 року - за допущення порушення внутрішньо-цехового режиму у вигляді попередження (на даний час погашене); 21 липня 2019 року - за допущення порушення правил ізоляції у вигляді попередження (на даний час погашене); 09 серпня 2019 року - за зберігання забороненого предмету, планшету, у вигляді догани (на даний час погашене); 10 квітня 2020 року - за перешкоджання проведення обшуку у вигляді попередження ( на даний час погашене); 25 січня 2022 року - за допущення порушення правил користування глобальною мережею Інтернет у вигляді попередження (на даний час зняте); 21 червня 2022 року - за допущення порушення правил користування глобальною мережею Інтернет у вигляді догани (зняте); та 6 заохочень, а саме: 09 березня 2017 року, 23 січня 2018 року, 15 березня 2021 року, 10 серпня 2021 року у вигляді подяки за сумлінну поведінку та ставлення до праці; 09 травня 2022 року за сумлінну поведінку та ставлення до праці засудженому достроково було знято раніше накладене стягнення від 25 січня 2022 року; 10 грудня 2022 року за сумлінну поведінку та ставлення до праці достроково знято раніше накладене на нього стягнення від 21 червня 2022 року (а.с.10).

З довідки №97/ЗС-22 від 14 грудня 2022 року, даної планово-виробничим відділом ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№91)», вбачається, що засуджений ОСОБА_2 залучений до суспільно корисної праці на швейній дільниці підприємства, до роботи ставиться добре, поставлені перед ним завдання виконує сумлінно, зауважень до якості виконаних робіт не має, за результатами роботи в січні, в травні та в вересні 2022 року засуджений отримав за три заохочення від директора підприємства (а.с.5-6).

З матеріалів особової справи вбачається, що рішенням комісії Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» (протокол №24 від 30 грудня 2020 року) засудженому ОСОБА_2 було відмовлено в застосуванні до нього ст.82 КК України, оскільки останній не став на шлях виправлення (а.о.с.190 том 1).

Згідно з опитувальним аркушем щодо зміни умов тримання, заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокового звільнення від відбування покарання стосовно засудженого ОСОБА_2 члени комісії установи висловили думку про те, що засуджений ОСОБА_2 не заслуговував на застосування до нього ст.82 КК України (а.о.с.191 том 1).

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 02 лютого 2021 року, залишеною без змін ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року, в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_2 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме обмеженням волі, було відмовлено.

Рішенням комісії Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» (протокол №22 від 13 жовтня 2021 року) прийнято рішення погодити застосування до засудженого ОСОБА_2 пільги, передбаченої ст.81 КК України (а.о.с.227 том 1).

У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в задоволенні якого ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2021 року, залишеною без змін ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 26 січня 2022 року, відмовлено (а.о.с.46-47, 49-50 том 1).

27 січня 2023 року засуджений ОСОБА_2 повторно звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього пільги, передбаченої ст.81 КК України.

На засіданні спостережної комісії Менської районної державної адміністрації 07 лютого 2023 року було розглянуто клопотання засудженого ОСОБА_2 щодо можливості застосування до нього пільги у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, та прийнято постанову №3 (протокол №1 від 07 лютого 2023 року) про передчасність застосування до засудженого ОСОБА_2 такої пільги.

Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" орієнтує суди нижчих ланок на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, підвищує виробничу кваліфікацію, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.

Застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Посилання засудженого на те, що він не має діючих стягнень та на даний час не порушує режим утримання, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення, не заслуговують на увагу, оскільки погашення та зняття стягнень має важливе значення, проте ці обставини не мають виключного значення при прийнятті рішення про застосування до засудженого пільги, передбаченої ст. 81 КК України.

Висновок суду про те, що засуджений довів своє виправлення повинен ґрунтуватися не на характеристиці особи, за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування умовно-дострокового звільнення, або розгляду клопотання, а на даних за увесь час відбування покарання або принаймі протягом значної частини цього строку.

З наявної в матеріалах справи характеристики, довідки про стягнення та заохочення, матеріалів особової справи засудженого вбачається, що під час перебування в слідчому ізоляторі ОСОБА_2 порушень режиму утримання не допускав, до суспільно корисної праці не залучався, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав.

Відбуваючи покарання в ДУ «Менська ВК (№91)» ОСОБА_2 працює на підприємстві установи виконання покарань, до роботи ставиться сумлінно, зауважень щодо якості виконаної роботи не має, однак поведінка засудженого за час відбування покарання не була завжди сумлінною, протягом 2017 року-2020 року останній допускав порушення режиму утримання, за що мав чотири стягнення, та при цьому заохочувався лише двічі, в 2021 році за сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав два заохочення.

Судом встановлено, що після відмови суду в застосуванні до засудженого ОСОБА_2 умовно-дострокового звільнення позитивних змін в його поведінці не відбулося, останній допустив порушення правил користування глобальною мережею Інтернет, за що 25 січня 2022 року отримав стягнення у вигляді попередження, після цього за сумлінну поведінку та ставлення до праці 09 травня 2022 року отримав заохочення у вигляді зняття раніше накладеного від 25 січня 2022 року, в подальшому повторно вчинив аналогічне порушення, за що 21 червня 2022 року отримав стягнення у вигляді догани, яке 10 грудня 2022 року за сумлінну поведінку та ставлення до праці також було достроково знято.

Вказані обставини свідчить про те, що засуджений ОСОБА_2 хоча і сумлінну ставиться до праці, однак його поведінка не є стабільно позитивною.

Окрім цього, суд зауважує, що ОСОБА_2 раніше неодноразово засуджувався за вчинення злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості (рецидив злочинів), звільнявся умовно-достроково від відбування покарання, проте знову вчинив ананалогічний злочин, винуватість у вчиненні якого не визнав.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, а також враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покаранні, оскільки відсутні підстави однозначно стверджувати про виправлення засудженого, його поведінка за весь час відбування покарання не завжди була сумлінною, а відбутий ним строк покарання хоч формально і узгоджується з вимогами ст. 81 КК України, проте в даному випадку є недостатнім для об`єктивного висновку щодо виправлення останнього.

Керуючись ст. 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 27 лютого 2023 року.

Суддя ОСОБА_1