Справа № 947/9775/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000196 від 23.05.2022 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Подільськ Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону № 2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000196 від 23.05.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 01.09.2021 року № 940 о/с ОСОБА_5 призначено на посаду поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону № 2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

На підставі ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ч. 3 ст. 18 КК, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону № 2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України є службовою особою правоохоронного органу.

В ході досудового розслідування встановлено, що з 08 години 00 хвилин по 20 годину 00 хвилин 22.05.2022 року на денне чергування для виконання службових обов`язків, пов`язаних із забезпеченням публічної безпеки, наглядом за дорожнім рухом, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на автомобільний дорозі М - 05 «Київ - Одеса» на службовому транспортному засобі Renault Duster, номерний знак НОМЕР_1 , у складі екіпажу «Океан - Д - 502» заступили: поліцейський взводу № 1 роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП НПУ ОСОБА_5 , інспектор взводу № 2 роти № 6 батальйону № 2 полку ДПП НПУ ОСОБА_7 та інспектор взводу № 1 роти № 6 батальйону № 2 полку ДПП НПУ ОСОБА_8 .

В подальшому, 22.05.2022 року приблизно о 19 годині 05 хвилин, повертаючись після відпрацьованої зміни ОСОБА_5 керуючи транспортним засобом Mitsubishi Carisma, державний номерний знак НОМЕР_2 , у якому також перебував ОСОБА_7 в якості пасажира, здійснюючи рух у місті Одеса по проїжджій частині вулиці Балківська, з боку Автовокзалу міста Одеси в напрямку Пересипського мосту, при проїзді перехрестя вулиць Балківської та Розкидайлівської, порушив вимоги пунктів 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України (введені в дію 01.01.2002 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року).

Так, у зазначені вище дату та час ОСОБА_5 , керуючи технічно справним транспортним засобом Mitsubishi Carisma, державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснюючи рух в місті Одеса по проїжджій частині вулиці Балківська з боку Автовокзалу міста Одеси в напрямку Пересипського мосту, зі швидкістю близько 85 км/год., та наближаючись до регульованого світлофорним об`єктом перехресті вулиць Балківська та Розкидайлівська з подальшим наміром його проїзду, проявив необережність у виді кримінальної протиправної самовпевненості, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, легковажно розраховував на їх відвернення, не діяв таким чином, щоб не створювати небезпеку для руху, загрожувати життю та здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, у зв`язку з чим відповідно не відреагував на її зміну, мав технічну можливість запобігти зіткненню, шляхом виконання вимог п. 12.3, п. 12.4 Правил дорожнього руху України, в результаті чого, при проїзді вищезазначеного перехрестя скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що перетинав проїзну частину цієї вулиці справа наліво, по пішохідному переходу. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 , отримав поєднані травми голови, тулуба та кінцівок, від спричинення яких помер, в КНП «Міській клінічній лікарні №1» Одеської міської ради.

Отже, ОСОБА_5 шляхом належного виконання пунктів 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді і саме його фактичні дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 .

09.12.2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням до слідчого судді і просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 цілодобовий домашній арешт, обґрунтовуючи його тим, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного.

Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, зазначивши при цьому, що ризики зазначені у клопотанні сторони обвинувачення є необґрунтованими. Його підзахисний підозрюється у неумисному кримінальному правопорушенні. Має позитивні характеристики, а також відшкодовує потерпілій стороні збитки, про що свідчить розписка потерпілої. Враховуючи вказані обставини, просив застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту або особистого зобов`язання.

Підозрюваний у судовому зсіданні підтримав думку захисника.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 09.12.2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, зокрема: рапортом на внесення відомості до ЄРДР від 22.05.2022 року; протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.05.2022 року; висновком судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_9 від 24.06.2022 року; протоколом огляду, отримання та виготовлення копії інформації від 03.06.2022 року; висновком трасологічної експертизи № 22-2245 від 07.06.2022 року; висновком автотехнічної експертизи № 22-2246 від 07.06.2022 року; протоколом огляду, отримання та виготовлення копії інформації від 07.07.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 08.07.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 09.07.2022 року; висновком службового розслідування УПП в Одеській області ДПП від 06.06.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 07.07.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 08.07.2022 року; висновком комп`ютерно-технічної та автотехнічної експертизи № 22-3059/3060 від 15.09.2022 року та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги вищевказані рішення ЄСПЛ, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

Щодо посилання прокурора на існування в рамках кримінального провадження ризиків, передбачених п. п. 1-5 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати, виготовити або спотворити будь-які речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, а також те, що підозрюваний має постійне місце проживання та місце роботи, а також відшкодував потерпілій стороні витрати на поховання, слідчий суддя приходить до переконання про наявність існування ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду, однак вважає, що він є невеликого ступеня дії.

Слідчий суддя також погоджується із стороною обвинувачення в частині того, що в рамках даного кримінального провадження існує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_5 на свідків у даному кримінальному провадженні, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При цьому ризик незаконного впливу на свідків є об`єктивним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

В частині посилання сторони обвинувачення на існування в рамках кримінального провадження ризиків, передбачених п. п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується із стороною захисту та вважає вказані ризики недоведеним стороною обвинувачення, з огляду на наступне.

Слідчий суддя вважає, що у клопотанні відсутнє належне обґрунтування та аргументування стороною обвинувачення щодо того які саме документи може знищити підозрюваний ОСОБА_5 та яким чином він зможе перешкоджати кримінальному провадженню, а тому слідчий суддя прийшов до висновку, що ризики, передбачені п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України не знайшли свого підтвердження під час розгляду слідчим суддею клопотання.

При цьому, відхиляючі вказані ризики, окремо слідчий суддя звертає увагу на те, що підозрюваного ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді було відсторонено від посади поліцейського на час проведення досудового розслідування.

Сторона обвинувачення в своєму клопотанні посилається також на наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливе вчинення підозрюваним ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя погоджується із стороною захисту, що вказаний ризик також не знайшов свого підтвердження в матеріалах доданих в обґрунтування клопотання.

Так, щодо ризику можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, вказаний ризик не є обґрунтований, так як стороною обвинувачення не надано даних, що вказують на те, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності чи має намір вчинити кримінальне правопорушення, або відносно нього відкритті інші кримінальні провадження.

Слідчий суддя враховує, що метою застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ніж домашній арешт, в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави, особистого зобов`язання та особистої поруки є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

Між тим, щодо клопотання сторони обвинувачення в частині обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - цілодобово, слідчий суддя вважає, що вказаний запобіжний захід є надто жорстким та не відповідає ступеню існування ризиків встановлених слідчим суддею у судовому засіданні.

Слідчий суддя враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 не залишив місце ДТП, відшкодував потерпілій стороні кошти на поховання потерпілого, позитивно характеризується, має постійне місце проживання та місце роботи, вважає, що клопотання сторони обвинувачення підлягає частковому задоволенню та вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000196 від 23.05.2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 09.02.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком 09.02.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування, обов`язки:

1. прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

2. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3. утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

4. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .