Справа № 152/211/23
У Х В А Л А

про вирішення клопотання про продовження строку застосування

запобіжного заходу

16 березня 2023 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Шаргородського районного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000543 від 2 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_8 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 286? КК України, -

у с т а н о в и в:

Прокурор в судовому засіданні, посилаючись на неможливість закінчення судового розгляду до спливу чинного строку запобіжного заходу обвинуваченому, просить продовжити на 60 днів строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 з підстав того, що попередньо визначені ризики, пов`язані із можливістю обвинуваченого переховуватись від суду та здійснювати незаконний вплив на свідків в даному кримінальному провадженні дотепер не зменшились та не зникли.

Обвинувачений та його захисник просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора. Захисник обвинуваченого просив змінити міру запобіжного заходу, обрану його підзахисному з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_8 .. На думку захисника прокурор жодним чином не довів в даному випадку наявність ризиків того, що обвинувачений мав чи має намір переховуватись від суду або впливати на свідків в кримінальному провадженні. Крім цього, в результаті ДТП обвинувачений тривалий час лікувався, наразі також потребує подальшого лікування та реабілітації, що є неможливим в умовах перебування в слідчому ізоляторі.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав думку захисника обвинуваченого.

Представник потерпілого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 просив залишити обвинуваченому міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжити строк тримання під вартою.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19 січня 2023 року до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів. Строк дії ухвали до 19 березня 2023 року.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський Суд з прав людини (далі ЄСПЛ) в своїй прецедентній практиці вказав на те, що в розумінні Конвенції є обґрунтованою підозрою. Зокрема, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (п. 175, справа «Нечипорук і Йонкало проти України»). Вирішення питання щодо обґрунтованості підозри обвинуваченого потребує дослідження доказів у їх сукупності. Натомість, на даний час судове слідство (з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами) не розпочато, а тому вирішення зазначеного питання на даній стадії судового процесу є передчасним і може призвести до порушення приписів, закріплених у частині шостій статті 22 КПК, якою регламентовано, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно із частиною першою статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду; незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання; він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (п. 21, справа «Подвезько проти України»).

В даному випадку суд враховує, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, що призвело до загибелі людини, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років позбавлення волі. Відтак ризик того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду задля уникнення кримінальної відповідальності є досить високим.

Суд бере до уваги, що судове слідство (з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами) на теперішній час не закінчено, зокрема свідки в кримінальному провадженні ще не допитані. Тому ризик можливого незаконного впливу обвинуваченого на вказаних осіб, на думку суду, наразі продовжує існувати.

Клопотання обвинуваченого та його захисника щодо зміни обраного запобіжного заходу на більш м`який домашній арешт, на думку суду, є невмотивованим, оскільки стороною захисту не надано об`єктивних відомостей, які б підтверджували не лише можливість, а й достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді, зокрема, домашнього арешту. Документ, який би підтверджував, що за станом здоров`я обвинувачений не може перебувати під вартою суду наданий не був. Так само суду не було представлено доказів, що в слідчому ізоляторі обвинуваченому, який потребує лікування, таке лікування не надається.

З огляду на викладене, з метою забезпечення кримінального провадження та попередження переховування обвинуваченого від суду та попередження здійснення ним незаконного впливу на свідків в даному кримінальному провадженні, відповідно до положень частини першої статті 177 та частини першої статті 178 КПК, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Керуючись статтями 176-178, 183 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 286? КК України, продовжити строком на 60 (шістдесят) днів.

Визначити строк дії ухвали в частині продовження строку застосування запобіжного заходу - до 14 травня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА