Справа № 297/3194/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/405/22 за апеляційною скаргою прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 21.06.2022.
Цією ухвалою:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України, не судима, обвинувачена у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, звільнена від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям, а кримінальне провадження щодо неї закрито.
Речові докази: міжнародне свідоцтво про вакцинацію видане на ім`я ОСОБА_8 від 06.08.2021, яке зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000309 ухвалено зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_8 на початку серпня місяця 2021 року, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи злочинний умисел, замовила у невстановленої досудовим розслідуванням особи одне підроблене міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику. При цьому, розуміючи, що вказаний документ буде підробленим, вчинила пособництво в цьому, надавши необхідні дані, а саме: свої паспортні дані, чим самим заздалегідь обіцяла придбати підроблений документ - міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику. На виконання вказаної домовленості, близько 06.08.2021 отримала підроблене міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику на своє ім`я, за яке заплатила грошові кошти в розмірі 3000 (три тисячі) грн.
Крім того, 08.10.2021 близько 14 год 27 хв, під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в пункті пропуску «Лужанка», через державний кордон розташований по АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою звільнення від обов`язку перебування на самоізоляції в запобіганні поширення COVID-19 та зменшення кількості хворих з тяжким перебігом COVID-19, в порушення вимог п. 7 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої
-2-

респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» зі змінами та доповненнями, як підставу звільнення від обов`язку перебування на самоізоляції в запобіганні поширення COVID-19 та зменшення кількості хворих з тяжким перебігом COVID-19 на території України, надала працівникам Державної прикордонної служби України завідомо підроблений документ, а саме: міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику, видане на її ім`я, яке Комунальним некомерційним підприємством «Ужгородський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Ужгородської районної ради, , не видавалося та не посвідчувалося, чим у такий спосіб використала завідомо підроблений документ.
Ці дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка уповноважена на виконання функцій держави, яка має право видавати документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його особою, та за ч. 4 ст. 358 КК України, використання завідомо підробленого документа.
Ухвалу суд першої інстанції вмотивував тим, що ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних проступків, щиро розкаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення та її діями збитки не завдані.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду від 21.06.2022 стосовно ОСОБА_8 , у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застування закону, який не підлягає застосуванню та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд при винесенні ухвали, не врахував вчинення ОСОБА_8 двох самостійних кримінальних правопорушень, які не утворюють ідеальну сукупність та звільнив останню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям. Тому підстав вважати, що ОСОБА_8 вчинила кримінальні проступки вперше у суду не було. Крім того, суд в порушення ст. 372 КПК України не встановив, що діяння, яке постановлено за провину ОСОБА_8 дійсно мало місце, натомість судом зазначено лише обставини, які були встановлені органом досудового розслідування та викладі в обвинувальному акті. Окрім того, в мотивувальній частині ухвали відсутні показання обвинуваченої щодо обставин кримінальних правопорушень.
Судове провадження розглядається за відсутності обвинуваченої та її захисника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.
Заслухавши доповідь судді, промову прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

-3-

Згідно ст. 45 КК України (в редакції закону, що діяла на час вчинення кримінальних правопорушень), особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно з усталеною судовою практикою, яка знайшла своє відображення у рекомендаціях, висловлених у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК України) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, яка раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів невеликої тяжкості, які утворюють сукупність (за винятком реальної), не може бути перепоною для застосування ст. 45 КК України.
Згідно судової практики, яка знайшла своє відображення у рекомендаціях, висловлених у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.06.2010 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», згідно зі статями 45-48, ч. 1 ст. 97 КК України однією з умов передбачених ними різновидів звільнення від кримінальної відповідальності є вчинення особою злочину відповідного ступеня тяжкості вперше. Тому особу, в діях якої вбачається повторність, реальна сукупність, рецидив злочинів або яка має непогашену чи не зняту судимість за попередній, у тому числі і необережний злочин, звільняти від кримінальної відповідальності на підставі цих статей не можна.
Згідно ст. 33 КК України сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жодне з яких її не було засуджено. При цьому не враховуються кримінальні правопорушення, за які особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом.
У кримінальному праві розрізняють два види сукупності кримінальних правопорушень ідеальну і реальну.
Виключно у разі ідеальної сукупності двох або більше кримінальних правопорушень відповідної тяжкості немає законодавчих перешкод для констатування передумови, передбаченої ст. 45 КК України, щодо вчинення правопорушення вперше. У такому випадку, дії особи не утворюють повторності кримінальних правопорушень. Особа вчиняє одне діяння, що лише кваліфікується одразу за двома статтями КК України.
Реальна сукупність має місце у тому випадку, коли особа вчиненими у різний час окремими діяннями скоює два або більше кримінальних правопорушення, які мають різні склади і кваліфікуються окремо. Реальна сукупність може мати місце і в ситуації, коли одне кримінальне правопорушення є умовою для вчинення іншого.
Як встановлено колегією суддів, органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що вона на початку серпня місяця 2021 року, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи злочинний умисел, замовила у невстановленої
-4-

досудовим розслідуванням особи одне підроблене міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику. При цьому, розуміючи, що вказаний документ буде підробленим, вчинила пособництво в цьому, надавши необхідні дані, а саме: свої паспортні дані, цим самим заздалегідь обіцяла придбати підроблений документ - міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику. На виконання вказаної домовленості, близько 06.08.2021 отримала підроблене міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику на своє ім`я, за яке заплатила грошові кошти в розмірі 3000 (три тисячі) грн. Крім того, 08.10.2021 близько 14 год 27 хв, під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в пункті пропуску «Лужанка», через державний кордон розташований по АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою звільнення від обов`язку перебування на самоізоляції в запобіганні поширення COVID-19 та зменшення кількості хворих з тяжким перебігом COVID-19, в порушення вимог п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» зі змінами та доповненнями, як підставу звільнення від обов`язку перебування на самоізоляції в запобіганні поширення COVID-19 та зменшення кількості хворих з тяжким перебігом COVID-19 на території України надала працівникам Державної прикордонної служби України завідомо підроблений документ, а саме: міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику, видане на її ім`я, яке Комунальним некомерційним підприємством «Ужгородський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Ужгородської районної ради, , не видавалося та не посвідчувалося, чим у такий спосіб використала завідомо підроблений документ.
Ці дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка уповноважена на виконання функцій держави, яка має право видавати документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його особою та за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
Колегія суддів, погоджується з доводами прокурора про те, що суд першої інстанції прийшовши до висновку про вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, не врахував, що вказані кримінальні правопорушення утворюють реальну сукупність, оскільки обвинувачена відокремленими одна від одної діями вчинила два різні кримінальні проступки, при цьому один кримінальний проступок є умовою для вчинення іншого, тобто, для використання підробленого документа особа направила свої протизаконні дії на пособництво у його підробленні, а потім використала цей підроблений документ.
Відтак, на переконання апеляційного суду для застосування положень ст. 45 КК України у суду першої інстанції не було законних підстав через відсутність такої обов`язкової об`єктивної умови, як вчинення кримінального правопорушення вперше.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Окрім того, судом не встановлено, що діяння, які ОСОБА_8 поставлено за провину, дійсно мали місце, що ці діяння містить саме той склад кримінального правопорушень, що ОСОБА_8 винна саме в їх вчиненні, не досліджувались характеризуючи дані про її особу, тобто не досліджено обставини, які підлягають обов`язковому дослідженню і мають значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, що підтверджується журналом судового засідання від 21.06.2022.

-5-

Отже, рішення суду першої інстанції про наявність підстав для застосування ст. 45 КК України та звільнення обвинуваченої ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України у зв`язку з дійовим каяттям та закриття провадження у справі не можна визнати обґрунтованим, а тому в силу ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України, у зв`язку з неповнотою судового розгляду, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону при закритті кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення таке підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала Берегівського районного суду Закарпатської області від 21.06.2022 про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України та закриття даного кримінального провадження скасуванню, з призначенням нового розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 21.06.2022 щодо ОСОБА_9 , обвинуваченої за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 у суді першої інстанції в іншому складі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді