Дата документу 19.01.2023
Справа № 334/1093/22
Провадження № 1-кс/334/175/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , внесене у кримінальному провадженні № 0000318 від 10.02.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, розлученому, який має на утриманні малолітню доньку, раніше не судимому, не працюючому, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358, ч.4 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , переслідуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, шляхом зловживання довірою, що полягає у недобросовісному використанні винним довірливих стосунків з потерпілою особою, заснованих на цивільно-правових відносинах та особистого знайомства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під приводом отримання позики на підставі Договору позики від 09 серпня 2018 року, не маючи наміру повертати отриману позику, заволодів грошима в іноземній валюті в сумі 80 000 доларів США, завдавши майнову шкоду ОСОБА_6 за наступних обставин.

Так, приблизно на початку серпня 2018 року ОСОБА_5 використовуючи свої особисті якості та можливості, володіючи організаторськими здібностями, маючи досвід підприємницької діяльності, переслідуючи мотиви особистого збагачення за рахунок чужого майна (грошових коштів), діючи умисно вирішив покращити своє матеріальне становище за рахунок вчинення злочину.

Напередодні вчинення злочину ОСОБА_5 ввійшов в довіру до потерпілого ОСОБА_6 , демонструючи повне та бездоганне виконання своїх обов`язків як сторони цивільно-правових угод, тим самим створивши у потерпілого ОСОБА_6 уяву надійного контрагента з бездоганною репутацією, здобувши в нього повагу та авторитет. Після чого, ОСОБА_5 , будучи упевненим в тому, що потерпілий ОСОБА_6 повністю довіряє йому, приблизно 02 серпня 2018 року, звернувся з проханням до останнього щоб той позичив ОСОБА_5 грошові кошти в іноземні валюті в сумі 80 000 доларів США, не маючи наміру їх повертати, та запевнивши потерпілого ОСОБА_6 в тому, що грошові кошти будуть повернуті в строк та в повному обсязі. Для того, щоб викликати більшу впевненість потерпілого ОСОБА_6 у нібито надійності угоди, ОСОБА_5 запропонував укласти договір позики та посвідчити його нотаріально, а також запропонував в якості забезпечення виконання своїх зобов`язань укласти договір іпотеки житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на які він оформив незадовго до вчинення злочину, а саме 31 травня 2018 року. При цьому, ОСОБА_5 порадив потерпілому ОСОБА_6 скористатися послугами приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 для нотаріального посвідчення правочинів, з яким ОСОБА_5 мав дружні стосунки. В свою чергу, ОСОБА_6 , будучи упевненим в надійності, розсудливості та свідомості ОСОБА_5 , погодився на його пропозицію. Після цього, ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного умислу, домовився з потерпілим ОСОБА_6 про зустріч для передачі грошових коштів, яку призначив на 09 серпня 2018 року біля офісу приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 50.

09 серпня 2018 року приблизно в обідній час (точний час під час досудового розслідування не встановлений), ОСОБА_5 зустрівся з потерпілим ОСОБА_6 біля офісу приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 , за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 50. Під час зустрічі, на виконання раніше узгоджених домовленостей ОСОБА_5 отримав від потерпілого ОСОБА_6 грошові кошти готівкою в іноземній валюті в сумі 80 000 доларів США, що становить еквівалент в сумі 2 156 938,08 грн за офіційним курсом Національного банку України, тим самим заволодів ними. В подальшому, вказаними грошовими коштами ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.

Після отримання ОСОБА_5 грошових коштів в іноземній валюті в сумі 80 000 доларів США від потерпілого ОСОБА_6 , з метою приховування свого дійсного наміру не повертати дані гроші, вони прослідували до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 , який здійснював свою діяльність за адресою: АДРЕСА_3 , де було укладено договір позики від 09 серпня 2018 року між позикодавцем потерпілим ОСОБА_6 та позичальником ОСОБА_5 зі строком виконання зобов`язання щодо повернення позики до 09 серпня 2019 року, а також договір іпотеки житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 . Вказані договори були посвідчені приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 та здійснено обтяження та заборону на відчуження вказаних об`єктів нерухомого майна. Після спливу строку виконання зобов`язання грошові кошти ОСОБА_5 повернуті не були та на підставі завідомо неправдивого документу заяви, складеної від імені ОСОБА_6 про нібито розрахунок ОСОБА_5 з ним за договором позики в повному обсязі, було знято обтяження на вказані об`єкти нерухомого майна, які ОСОБА_5 продав ОСОБА_8 , позбавивши можливості ОСОБА_6 звернути стягнення на них.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 завдав майнову шкоду потерпілому ОСОБА_6 в сумі 2 156 938,08 грн, що є особливо великим розміром.

Отже, ОСОБА_5 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Крім цього, ОСОБА_5 , не зупиняючись на вчиненому, після заволодіння грошовими коштами в іноземній валюті в сумі 80 000 доларів США, що належать потерпілому ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою останнього, 13 лютого 2020 року в денний час, переслідуючи злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись в приміщенні Центру надання адміністративних послуг м. Запоріжжя за адресою: АДРЕСА_4 , з метою зняття обтяження та заборони відчуження з житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , для подальшого їх відчуження на користь ОСОБА_8 , надав державному реєстратору, тим самим використав завідомо підроблений документ, а саме Заяву від імені обтяжувача ОСОБА_6 , в якій зазначено, що нібито ОСОБА_5 в повному обсязі розрахувався із ОСОБА_6 за Договором позики від 09 серпня 2018 року. Також в даній заяві зазначено, що вона була нібито посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстрована за № 59 від 08.02.2020 (за вказаним номером цією датою зареєстрована інша заява від іншої особи). При цьому, ОСОБА_5 достовірно знав, що дана заява є неправдивою, підробленою шляхом її повного виготовлення, за Договором позики від 09 серпня 2018 року він з ОСОБА_6 не розрахувався. Отримавши вищевказаний документ, державним реєстратором 13 лютого 2020 року о 15:02:01 годині проведено реєстраційну дію щодо припинення іпотеки житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 та цього дня о 16:51:47 годині проведено реєстраційну дію припинення обтяження на вищевказані об`єкти нерухомого майна.

В подальшому, ОСОБА_5 належні йому на праві приватної власності житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 відчужив на користь ОСОБА_8 16 лютого 2020 року.

Отже, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, який кваліфікується як використання завідомо підробленого документу.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, українець, громадянин України, який має середню освіту, розлучений, який має на утриманні малолітню доньку, раніше не судимий, не працюючий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Зібраними під час досудового розслідування доказами встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними в ході проведення досудового розслідування доказами, а саме:

- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 ,

- протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9

- копіями документів, а саме Заявою на ім`я всіх компетентних органів, яких це стосується та складеної від імені ОСОБА_6 , 1956 року народження, яка була посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_9 від 08.02.2020, зареєстрована в реєстрі за № 59, договором купівлі-продажу нерухомості, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , договором позики від 09.08.2018, укладеними між позикодавцем ОСОБА_6 та позичальником ОСОБА_5 , договором іпотеки від 09.08.2018, на підставі якого ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 в якості забезпечення виконання зобов`язання за договором позики від 09.08.2018 нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та земельну ділянку кадастровий номер :05:001:0831.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінального правопорушення, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, які істотно вплинуть на розгляд справи.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини «Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства» № 12244/86, № 12245/86, № 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994, «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 та інші, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що має місце і в даному кримінальному провадженні. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою затримання. Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі ст. 5&1, поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування підозрюваного під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду.

Згідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може:

?може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

?знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження;

?незаконно впливати на свідків, потерпілих, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні;

?перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

?вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вищевказаних ризиків підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами, а саме ОСОБА_5 вчинив злочин за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та невідворотності покарання за його вчинення, існують ризики, що підозрюваний перебуваючи на свободі може вчинити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінального покарання, що являється ризиком передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» № 9627/81 від 14.03.1984, де суд зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою та інший запобіжний захід; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 також зазначено, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, оскільки встановлено обставини, які свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 не одружений, не має роботи, джерело його доходу не відоме, не має стійких соціальних зв`язків. Тому можна зробити висновок, що за місцем проведення досудового розслідування його нічого не затримує, і він, знаючи про це, зможе сховатися від суду і слідства, тим самим завадить встановленню істини по даному кримінальному провадженню.

Так на даний момент, в рамках досудового розслідування ОСОБА_5 28.12.2022 було оголошено в розшук у зв`язку з тим, що місцезнаходження останнього невідоме, тобто він фактично переховується від слідства.

Прецедентною практикою Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001 зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, а тому ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання останнього винуватим у злочині, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останнього від суду. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Також встановлений ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може впливати свідків та потерпілих у вказаному кримінальному провадження та намагатись тиснути погрозами на них.

На теперішній час досудовим розслідуванням зібрано достатні дані, про те, що підозрюваний за місцем реєстрації не мешкає тривалий час, його теперішнє місце знаходження не відомо.

Крім цього, застосувати щодо ОСОБА_5 більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою, а саме особисте зобов`язання не можливо, так як він не зможе виконувати покладені на нього обов`язки у зв`язку із вчиненням особливо тяжкого злочину, особисту поруку також не можливо застосувати з зв`язку з відсутністю осіб, яких слідство вважає такими, що заслуговують довіру, і які б могли поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, і зобов`язатися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, домашній арешт також не можливо застосувати, так як фактичне місце проживання його на даний час не відоме. Заставу також не можливо застосувати, так як ОСОБА_5 ніде не працює, не має постійного джерела доходів та не має майна і грошових коштів, які можливо внести в якості застави.

Разом з тим, тримання під вартою, застосоване до підозрюваного ОСОБА_5 в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та узгоджується з вимогами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, правовими позиціями, викладеними в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Лєтельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд за своїм рішенням повинен забезпечити права не тільки підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи вищевикладене та дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 відсутність у нього достатньо стійких соціальних зв`язків, його поведінку в суспільстві, а також те, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим його оголошено у розшук та може продовжити свою злочинну діяльність, неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів

У клопотанні слідчий просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання слідчого, погоджено із прокурором ОСОБА_3 .

У судовому засіданні прокурор доводи клопотання підтримав і просив його задовольнити.

Підозрювана до суду не з`явився, місцезнаходження його невідомо.

Вислухавши доводи та пояснення прокурора, дослідивши надані матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання слідчого.

Відповідно до ст.. 186 КПК України клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядається судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання.

У ст. 187 КПК України визначений порядок забезпечення прибуття особи для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, де ч.2 передбачає, що якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Прокурор у судовому засіданні пояснив, що слідчим до суду подано клопотання про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що розгляд клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у її відсутність є неприпустимим, тому у задоволенні клопотання повинно бути відмовлено.

Керуючись ст.ст. 184, 188,189,190 КПК України, суд, --

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, внесене у кримінальному провадженні № 0000318 від 10.02.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1