Єдиний унікальний номер 205/6966/22
Єдиний унікальний №205/6966/22
Провадження №1-кс/205/1664/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2022 року м.Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м.Дніпропетровська - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваноного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 , погодженого прокурором Західної окружної прокуратури м.Дніпра, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000880, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянин України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, а також перевіривши надані матеріали клопотання, наглядового провадження та дослідивши докази по даних матеріалах,

В С Т А Н О В И В :

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи обізнаним про те, що в Україні введено воєнний стан, вчинив кримінальне правопорушення проти власності.

Так, ОСОБА_4 02.09.2022, о 18 годині, зустрівся з малознайомою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та в ході бесіди відповідно до усної домовленості про надання ним побутових послуг у вигляді ремонту приміщення, яке належить ОСОБА_6 , направились за місцем проживання останньої, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи у вищевказаній квартирі, ОСОБА_6 у зв`язку з особистими справами пішла з приміщення свого домоволодіння, а ОСОБА_4 залишився в квартирі, де у нього раптово виник злочинний умисел на викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що в приміщенні вказаної квартири, яка належить ОСОБА_6 , нікого немає і там знаходяться предмети, які він в подальшому визначить об`єктами свого протиправного посягання, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу до речей потерпілої знайшов у квартирі банківську картку банку «ПриватБанк» рахунок: НОМЕР_1 і додатковим рахункам договору: SAMDN8287, яку останній визначив об`єктом свого протиправного посягання та заховав її при собі. Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_4 дочекався повернення ОСОБА_6 , після чого під приводом використання мобільного ліхтарика на мобільному телефоні ОСОБА_6 , з метою освітлення важкодоступної ділянки кімнати, яка розташована під столом, з метою прикриття своїх протиправних дій, отримав у вільне користування мобільний телефон потерплої у розблокованому стані. В подальшому скориставшись наданою ОСОБА_4 можливістю, за допомогою невстановленого в ході досудового розслідування механізму, останній встановив ПІН-код (пароль безпеки) вищезазначеної банківської картки, після чого повернув мобільний телефон потерпілій ОСОБА_6 . Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 , вчиняючи злочин в умовах воєнного стану, утримуючи викрадене при собі, під приводом особистих справ покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, в подальшому використовуючи викрадену банківську картку банку «ПриватБанк» на якій були грошові кошти ОСОБА_6 в особистих цілях, а саме: для розрахунку за різноманітні послуги та товари, в тому числі зняття грошових коштів у вигляді готівки в банкоматах, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 83329 грн. 10 коп.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України.
21.10.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Прокурор у судовому засіданні вказане клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважає обґрунтованими причини та підстави викладені у клопотанні та просив слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання та просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думки учасників провадження, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя доходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи із наявних та наданих слідчому судді матеріалів провадження, зокрема:

-Протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення у ОСОБА_6 , від 05.09.2022;

-Протоколу огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 від 05.09.2022;

-Протоколів допиту потерпілої ОСОБА_6 від 06.09.2022 та 23.09.2022;

-Протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 10.09.2022;

-Протоколом впізнання особи за фотознімками з потерпілою 19.10.2022;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 19.10.2022;

-Протоколом впізнання особи за фотознімками з свідком 19.10.2022;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

-речовими доказами ;

-протоколом огляду компакт диску, на якому 3 відеозаписи з камер відеоспостереження супермаркету «АТБ», за участю ОСОБА_6 та іншими матеріалами кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку, що вказані вище докази, у їх сукупності, дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного до вчинення названого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що на вказаному етапі досудового розслідування він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати саме суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду вказаного клопотання наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України (ризику переховування від органів досудового розслідування та суду) та п.3 ч.1 ст.177 КПК України (ризику незаконного впливу на свідків та потерпілу особу у цьому ж кримінальному провадженні) та п.5 ч.1 ст.177 КПК України (ризик вчинення іншого кримінального правопорушення).

В даному випадку слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо того, що тяжкість можливого покарання сама по собі може бути суттєвим мотивом та підставою для підозрюваної особи переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Встановлені слідчим суддею обставини у сукупності з тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведення його вини, свідчать про існування цілком обґрунтованого ризику та наявності у підозрюваного реальної можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Також слідчий суддя звертає увагу і на те, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків, в даному випадку враховується встановлена КПК України процедура отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Таким чином, враховуючи характер і тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_10 та дані про його особу, які свідчать про відсутність будь-яких стримуючих факторів, які б переконували слідчого суддю в тому, що він не буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду у даному кримінальному провадженні, чи не буде намагатись впливати на свідків чи потерпілих, слідчий суддя вважає необхідним застосувати відносно вказаної особи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що в даному випадку жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризиків, а при обранні відносно підозрюваної менш суворого запобіжного заходу, останній із високою долею ймовірності може незаконно впливати на свідків чи потерпілих у даному кримінальному провадженні з метою уникнення від кримінальної відповідальності чи здійснити спробу переховування від органів досудового розслідування та суду а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом із цим, задовольняючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та враховуючи те що, запобіжний захід у вигляді застави у цьому провадженні йому раніше не обирався і не був порушений, а також враховуючи конкретні обставини інкримінованого кримінального правопорушення та наявні підстави, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу підозрюваної, суд приходить до переконання за необхідне визначити заставу відповідно до ч.5 ст.182 КПК України у розмірі 70 (сімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 182 000 (сто вісімдесят дві тисячі) грн. 00 коп., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 32, 110, 131,132,176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

1. Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 , погодженого прокурором Західної окружної прокуратури м.Дніпра, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню №0000880, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України - задовольнити.
2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб, тобто до 00 години 00 хвилин 19 грудня 2022 року, включно.
3. Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

4. Заставу визначити у розмірі, що становить 70 (сімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 182 000 (сто вісімдесят дві тисячі) грн. 00 коп, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

5. Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

6. У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися із населеного пункту, де проживає, без дозволу суду;

- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях;

- повідомляти суд, слідчого про зміну свого місця проживання.

7. Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту внесення застави.

8. Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави та з моменту його звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави. У разі порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

9. Ознайомити та вручити підозрюваного під розпис копію ухвали про обрання запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1