ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 568/948/22

Провадження № 1-кп/568/74/22

10 листопада 2022 року м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Радивилів кримінальне провадження №0000095 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб немає, не депутата, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :
29 липня 2022 року приблизно о 20 годині 30 хвилин на літній терасі магазину «Люкс», що в м.Радивилів вул.Міцкевича, 4 Дубенського району Рівненської області, між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_3 , з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс удар рукою зжатою в кулак по обличчю ОСОБА_6 .
В подальшому, 29 липня 2022 року близько 20 години 35 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи на території дендропарку «Радивилівський», що поряд з вул.Міцкевича в м.Радивилів Рівненської області, продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень, умисно наніс два удари рукою зжатою в кулак по обличчю та два удари ногою в область спини ОСОБА_6 .
Внаслідок вищезазначених незаконних умисних дій ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді рваної рани нижньої губи, забою верхньої губи. Отримані ОСОБА_6 тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розгляд здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та пояснив суду, що перебуваючи на літній терасі магазину «Люкс», сплутав ОСОБА_6 з іншою людино, з якою перебуває в неприязних стосунках, вдарив потерпілого один раз кулаком в обличчя. В подальшому, наздогнавши його парку, наніс ОСОБА_6 ще два удари кулаком в обличчя, та, після того як потерпілий впав на землю, вдарив ще два рази ногою в область спини. Розкаюється у вчиненому, вказує, що діяв під впливом емоцій та алкоголю, шкодує про вчинене.
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що перебуваючи зі своїм знайомим на терасі магазину «Люкс» в м.Радивилів, незнайомий йому хлопець вдарив його кулаком в обличчя. Працівник магазину попросила їх залишити приміщення тераси, та він із знайомим пішов додому через парк. Незнайомець, який перед тим вдарив його, в парку догнав, та наніс ще два удари кулаком в обличчя та після того, як він впав, ще декілька разів вдарив ногою в область спини. В результаті обвинувачений заподіяв йому тілесні ушкодженні у вигляді рваної рани губи.

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів у повному обсязі так як повністю погодився з висунутим обвинуваченням, висновки якого утворюють склад злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
Покази обвинуваченого ОСОБА_3 , допитаного в судовому засіданні, послідовні і логічні, повністю співпадають з фабулою обвинувачення, чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірність картини злочину за допитом обвинуваченого не викликає сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
В зв`язку з викладеним, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім допиту обвинуваченого, потерпілого та дослідження доказів, що характеризують особу обвинуваченого, матеріалів, що стосуються речових доказів та процесуальних витрат у вказаному кримінальному провадженні.
При цьому суд враховує, що обвинувачений вірно розуміє зміст цих обставин, не має сумнівів стосовно добровільності його позиції, а також йому та іншим учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Відповідно до положень ст.65 КК України, у кожному конкретному випадку суд має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо.
Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
У відповідності зі ст.12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_3 відноситься до кримінальних проступків, обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставин, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обтяжуючих покарання обставин згідно ст. 67 КК України не встановлено.
Суд враховує, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.
З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався і підстав для його застосування суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення;
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1