Справа № 760/1791/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 р. м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000794 від 04.09.2021 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки села Требухів Броварського району Київської області, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , заміжня, із вищою освітою, фізична особа підприємець, не судима

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2021 року, приблизно 05 год. 24 хв., ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Hyundai Getz», р.н. НОМЕР_1 , рухалась по проїзній частині вул. Кільцева дорога, зі сторони пл. Одеської, в напрямку вул. Нової у м. Києві, зі швидкістю 55,08 км/год. ± 2,75 км/год., яка перевищувала максимально дозволену на даній ділянці дороги 40 км/годину.

В цей же час, навпроти супермаркету «Фора», що розташований за адресою: м. Київ, пров. Ізяславський, 46-49, проїзну частину Кільцевої дороги, в недозволеному для руху пішоходів місці, зліва направо, відносно руху вищевказаного транспортного засобу, переходив пішохід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час руху ОСОБА_5 допустила порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б», 12.3, 12.9 підпункт «б», дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості руху 40 км/год» та 31.4.5 підпункту «г» Правил дорожнього руху України:

- п.1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3 підпункт «б»: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 12.3: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

- п. 12.9 підпункт «б»: водію забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначених в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлені дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

- п. 31.4.5. Колеса і шини:

г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними v шпонками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів;

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку ОСОБА_5 виявились у тому, що вона, маючи об`єктивну змогу при проведенні зовнішнього огляду автомобіля марки «Hyundai Getz» НОМЕР_1 встановити, що на шинах коліс задньої вісі встановлені шини різних моделей з різними малюнками протектора, будучи обізнаною, що встановлення шин з різними малюнком протектора або різних за конструкцією шин на одну вісь транспортного засобу заборонено, усвідомлюючи, що це може порушити керованість та стійкість транспортного засобу та відмовитись від експлуатації технічного несправного автомобіля або забезпечити своїми односторонніми діями технічну справність транспортного засобу, проявила бездіяльність та розпочала керування технічно несправним автомобілем марки «Hyundai Getz», р.н. НОМЕР_1 , в процесі якого, рухаючись з перевищенням максимально дозволеної швидкості руху, проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін та при виникненні небезпеки для руху, у вигляді пішохода ОСОБА_6 , який наближався до її смуги руху зліва та якого вона об`єктивно спроможна була виявити, відволіклась від керування транспортним засобом, завчасно не вжила заходів до зменшення швидкості аж до зупинки керованого нею транспортного засобу, внаслідок чого здійснила наїзд на останнього, спричинивши йому тілесні ушкодження.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 помер на місці.

Смерть ОСОБА_6 , настала від поєднаної травми голови, тулуба та обох нижніх кінпівок, з переломами кісток скелету, ушкодженням внутрішніх органів, гтововтратою, шоком та набряком-набуханням головного мозку.

В діях водія ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам пунктів 12.3, 12.9 підпункт «б» та дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості руху 40 км/год» Правил дорожнього руху України.

Крім того, в діях водія ОСОБА_5 встановлено порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 підпункту «б», 31.4.5 підпункту «г» Правил дорожнього руху України.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 1.5, підпункту «б», п. 2.3, п. 12.3, п. 12.9 підпункту «б», дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості руху 40 км/год» та підпункту «г» пункту 31.4.5 Правил дорожнього руху України, знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Потерпілим від кримінального правопорушення є ОСОБА_7 . Цивільний позов не заявлявся.

Обвинувачена в судовому засіданні свою вину в інкримінованому їй правопорушенні визнала, щиро розкаялася у вчиненому, повністю підтвердила зазначені в обвинувальному акті обставини та зобов`язалася в подальшому бути уважнішою. Так обвинувачена підтвердила, що дійсно порушила правила дорожнього руху, про що дуже жалкує.

Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам пред`явленого обвинувачення.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає надані докази належними і допустимими, а вину ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України доведеною.

Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття обвинуваченої.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Суд врахував характер й обсяг допущених обвинуваченою порушень ПДР, її ставлення до вчиненого злочину.

Виходячи з цього, суд вбачає доцільним застосувати до ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, що передбачене санкцією ч. 2 ст. 286 Кримінального процесуального кодексу України, що сприятиме запобіганню вчиненню нових правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху обвинуваченою і є достатнім для її виправлення.

З поведінки та ставлення обвинуваченої до вчиненого діяння вбачається розуміння останньою суті скоєного злочину, його наслідків для самої обвинуваченої та потерпілої особи. Обвинувачена раніше до кримінальної відповідальності за порушення правил ПДР не притягувалася, за місцем проживання характеризується позитивно. На обліках у лікарів: нарколога та психіатра не перебуває.

Виходячи із зазначеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без призначення їй додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом, а також без відбування основного покарання, а тому застосовує положення ст. 75 Кримінального кодексу України та звільняє її від відбування покарання із іспитовим строком.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів слід покласти на обвинуваченого.

Доля речових доказів визначається ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, виходячи із зазначеного суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та 5 місяців без позбавлення права керування транспортним засобом.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік та п`ять місяців.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2021 р. на автомобіль «HYUNDAY GETZ», реєстраційний номер НОМЕР_1 та повернути зазначений автомобіль власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Речові докази:
- Цифровий диск CD-R із відеозаписом - залишити зберігати в матеріалах справи

Стягнути з ОСОБА_5 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів 11326,72 грн. (одинадцять тисяч триста двадцять шість грн. 72 коп.)
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України
Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1