Справа № 643/2961/23
Провадження № 1-кс/643/486/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000257 від 11.04.2023, за ознаками ч. 1 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СВ Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження №0000257 від 11.04.2023, за ознаками ч. 1 ст. 358 КК України.

В ході розслідування встановлено, що 10.04.2023 до ХРУП №2 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 10.04.2023 за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова, 164 зупинили авто «Хюндай Соната» д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , у якого свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу має ознаки підробки. (ЖЄО 7066 від 10.04.2023).

Відомості про вчинений кримінальний проступок дізнавачем СД Харківського РУП № 2 ГУНП України в Харківській області ОСОБА_4 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000257 від 11.04.2022, за ознаками проступку, передбаченого ч.1 ст.358 Кримінального кодексу України.

10.04.2023 в період часу з 10 год. 50 хв. до 11 год. 10 хв. дізнавачем СД Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова, 164 було виявлено та вилучено автомобіль «Хюндай Соната» д/н НОМЕР_1 біля якого знаходиться ОСОБА_3 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , ключ.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що до ХРУП №2 надійшов рапорт командира роти №6 УПП в Харківській області ОСОБА_6 про те, що 10.04.2023 під час патрулювання за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова, 164 зупинено автомобіль «Хюндай соната» д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , який надав свідоцтво про реєстрацію ТЗ з ознаками підробки, а саме виготовлено не друкарським шляхом, відсутні захисні елементи, відсутня надпис про реєстрацію ТЗ.

З метою забезпечення належного зберігання вилученого майна, згідно наказу від 27.08.2010 № 51/401/649/471/23/125 про затвердження та введення в дію Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (в новій редакції), місцем зберігання вищевказаного майна визначено документи з ключем - службовий сейф розташований в каб. 100 СД Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області, розташована за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 30, автомобіль «Хюндай Соната» д/н НОМЕР_1 штраф майданчик ХРУП №2 ГУНП в Х/о за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 30.

Фактично автомобіль «Хюндай Соната» д/н НОМЕР_1 було вилучено у ОСОБА_3 , 1962 р.н., який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, прокурор, враховуючи положення ст. 98 КПК України, що вказані речі є речовими доказами, тобто засобами та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою їх збереження в якості речових доказів та позбавлення можливості його знищення або переховування , звернувся з клопотанням про накладення арешту на вказане майно.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання з доданими до нього документами, приходить до висновку про необхідність повернути клопотання прокурору, виходячи з наступного.

Кваліфікація злочину кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000257 від 11.04.2023, визначена за ч.1 ст.358 КК України, тобто підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів. Речі, на які прокурор просить накласти арешт, а саме автомобіль «Хюндай Соната» д/н НОМЕР_1 ; ключ, не охоплюються кваліфікацією ч.1 ст.358 КК України.

Дані щодо внесення відомостей до ЄРДР за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом тощо, за ст.289 КК України відсутні.

Постанова про об`єднання матеріалів досудового розслідування також відсутня, у зв`язку з чим, підстави і мета забезпечення даного кримінального провадження, зважаючи на кваліфікацію за ч.1 ст.358 КК України, шляхом арешту є необґрунтованими, також є не зрозумілими підстави і мета забезпечення цього кримінального провадження в межах вказаної кваліфікації.

Згідно ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2, ч. 3 цієї статті, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

За таких обставин, суд позбавлений ухвалити законне та вмотивоване рішення, оскільки прокурором не доведено підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Також, до клопотання про арешт майна не долучено процесуальні рішення, якими підтверджуються повноваження слідчого та прокурора у цьому кримінальному провадженні.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.10.2020 по справі №724/86/20 (провадження №51-1353кмо21) викладено правовий висновок, що приписами статей 39, 110, ч.1 ст.214 КПК рішення про призначення (визначення) групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, визначення старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, обов`язково приймається у формі, яка повинна відповідати визначеним кримінальним процесуальним законом вимогам до процесуального рішення у формі постанови.

Разом із цим, до матеріалів, які обґрунтовують клопотання, не долучено копію постанови про призначення (визначення) групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду по справі №754/7061/15 (провадження №51-4584кмо18) викладено правовий висновок, за змістом статей 36, 37, 110 КПК України рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень.

Однак, до матеріалів, які обґрунтовують клопотання, не долучено копію постанови про призначення групи (визначення) прокурора (групи прокурорів).

Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

При повторному зверненні з клопотанням про арешт майна прокурору слід усунути вказані недоліки, обґрунтувати підстави і мету забезпечення цього кримінального провадження в межах вказаної кваліфікації за ч.1 ст.358 КК України, у разі якщо кримінальне провадження містить додаткову кваліфікацію, то аргументовано вказати це у клопотанні, надати докази обставин, викладених у клопотанні, повноваження слідчого, прокурора у цьому кримінальному провадженні тощо.

Керуючись ст. ст. 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000257 від 11.04.2023, за ознаками ч. 1 ст. 358 КК України, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, повернути для усунення недоліків.

Встановити для усунення недоліків строк в 72 години з моменту отримання копії ухвали прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч.3 ст.171 КПК України тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотання про усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1