УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2023 Справа №607/19059/22 Провадження №1-кп/607/397/2023 м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м.Тернополі кримінальне провадження №0001759, дані про яке 08.11.2022внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Біла Тернопільського району Тернопільської області, українки, громадянки України, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , з вищою освітою, незаміжньої, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючої викладачем в ЗУНУ, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.11.2022 близько 14 год. 30 хв. водій ОСОБА_4 керувала технічно - справним автомобілем марки «Ford Kuga», р.н. НОМЕР_1 (транзитні номера) та рухалася середньою смугою руху по вул.Бережанська в м.Тернопіль в напрямку вул.Мазепи зі швидкістю 38 км/год.

Рухаючись у вказаному напрямку та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який встановлений неподалік АЗС «Укр-нафта», що по вул.Бережанська, водій ОСОБА_4 не була достатньо уважною, не стежила належно за дорожньою обстановкою та відповідно не реагувала на її зміну, чим порушила вимоги пунктів 1.5, 2.3 (б) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 із змінами та доповненнями (далі ПДР), які зобов`язували її своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Так, в цей час на вищевказаний пішохідний перехід, у темпі спокійного кроку, вийшла та переходила проїзну частину дороги справа - наліво відносно напрямку руху автомобіля марки «Ford Kuga», р.н. НОМЕР_1 , пішохід ОСОБА_5 .

Маючи об`єктивну можливість завчасно виявити нерегульований пішохідний перехід, обладнаний дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР та пішохода ОСОБА_5 , яка рухалась по ньому, водій ОСОБА_4 в порушення вимог п.18.1 ПДР, не вжила своєчасно заходів до зменшення швидкості руху керованого нею транспортного засобу аж до повної зупинки, щоб дати дорогу пішоходу, а вчинила наїзд на неї передньою правою частиною транспортного засобу.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримала травму у вигляді закритої травми лівого колінного суглоба у виді перелому наколінника, які у своєму клінічному перебігу супроводжувалися тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належить до середньої тяжкості тілесних ушкоджень - п.п.2.2.1 і 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995).

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.18.1 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнала повністю та щиро розкаялася у вчиненому. Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_4 також клопотала перед судом про звільнення її від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, посилаючись на те, що нею усунуто заподіяну злочином шкоду, з потерпілою примирилася.

Під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_5 також просила звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України та закрити кримінальне провадження за її обвинуваченням, підтвердивши примирення з обвинуваченою, а також те, що остання усунула завдану кримінальним правопорушенням шкоду.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винної з потерпілою.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

За правилами п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно вимог ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Так, згідно з положеннями ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд під час судового розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України.

Санкція ч.1 ст.286 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Згідно ч.4 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України є нетяжким злочином.

В судовому засіданні встановлено, що діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_4 дійсно мало місце, містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і ОСОБА_4 винна в його вчиненні.

Обвинуваченій ОСОБА_4 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Обвинувачена ОСОБА_4 зрозуміла наслідки закриття щодо неї кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, отже є особою, до якої можуть бути застосовані положення ст.46 КК України.

Виходячи з аналізу кримінального та кримінального процесуального законодавства, підставою для застосування ст.46 КК України є дотримання сукупності передбачених нею умов: особа вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин вперше; винний примирився з потерпілим; відшкодував завдані ним збитки або усунув заподіяну шкоду.

Крім того, як вбачається з постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі N 439/397/17 (провадження N 13-66 кс18), що саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно зі ст.46 КК України.

З огляду на викладене та враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 вперше вчинила необережний нетяжкий злочин, який не є корупційним кримінальним правопорушенням, кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, не є порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, усунула заподіяну шкоду, з потерпілою примирилася, суд приходить до переконання, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст.46 КК України для звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням винної з потерпілою.

Також суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_4 позитивно характеризується по місцю проживання та на обліку у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуває.

На підставі наведеного, клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення її від кримінальної відповідальності є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, тому суд вважає за можливе звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності за вчинення необережного нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винної з потерпілою, а кримінальне провадження відносно неї - закрити.

Питання щодо майна, на яке накладено арешт, слід вирішити у відповідності до ст.174 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся, щодо обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався.

Долю речового доказу слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 124, 284-286, 372, 376 КПК України, ст.ст.44, 46 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення необережного нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі статті 46 КК України, у зв`язку із примиренням винної з потерпілою.

Кримінальне провадження №0001759, дані про яке 08.11.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрити у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

На підставі ч.4 ст.174 КПК України скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.11.2022 у справі №607/16215/22 на автомобіль марки «Ford Kuga», р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

Речовий доказ: автомобіль марки «Ford Kuga», р.н. НОМЕР_1 , який згідно постанови слідчого від 08.11.2022 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001759 від 08.11.2022 та зберігається на майданчику ГУНП в Тернопільській області за адресою: м.Тернопіль, вул.Бережанська, 44Б, після набрання ухвалою законної сили - повернути ОСОБА_4 за належністю.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави процесуальні витрати за проведення судової фототехнічної експертизи від 15.12.2022 №СЕ-19/120-22/11006-ФП в розмірі 3775 (три тисячі сімсот сімдесят п`ять) грн. 60 коп.; судової автотехнічної експертизи від 26.12.2022 №СЕ-19/120-22/11752-ІТ в розмірі 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) грн. 80 коп.; згідно Актів здачі-приймання висновків експертів від 27.12.2022 №944/22-22 в розмірі 3775 (три тисячі сімсот сімдесят п`ять) грн. 40 коп.; від 27.12.2022 №945/22-22 в розмірі 3775 (три тисячі сімсот сімдесят п`ять) грн. 40 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддяОСОБА_1