ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4864/23
провадження № 1-кс/753/1065/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 - захисника підозрюваного ОСОБА_3 про забезпечення дотримання прав підозрюваного в порядку статті 206 КПК України-

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2023 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в порядку статті 206 КПК України.

У заяві адвокат зазначає, що 27.02.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/7716/23-к, відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження №0000035, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 03 год. 45 хв. 27.04.2023.

Станом на дату звернення із вказаною скаргою, підозрюваний ОСОБА_3 утримується в ІТТ ГУНП у м. Києві, за адресою: м. Київ, вул. Ремонта, 7, більше 10 діб.

Сторона захисту вважає такі дії незаконними та такими, що порушують права підозрюваного, оскільки ізолятор тимчасового тримання не входить до переліку установ для тримання осіб щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою.

Правилами внутрішнього розпорядку в Ізоляторах тимчасового тримання органів внутрішніх справ не передбачено утримання осіб в приміщеннях ІТТ понад 10 діб.

Крім того, ІТТ належним чином для довготривалого утримання не обладнаний, необхідне матеріально-технічне забезпечення відсутнє, а відтак довготривале утримання підозрюваного в принизливих та нелюдських умовах є грубим порушенням людської гідності, прав і свобод підозрюваного.

Вивчивши доводи скрги слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

За змістом частини другої статті 206 КПК України, яка встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, визначено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Отже, законодавець визначає, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створить у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності правових підстав для такого позбавлення.

За результатами вивчення скарги адвоката ОСОБА_2 поданої в інтересах ОСОБА_3 , в порядку статті 206 КПК України, на незаконне тримання його під вартою, слідчим суддею не отримано відомостей, які б створювали обґрунтовану підозру про те, що останній утримується під вартою за відсутності правових підстав для позбавлення свободи особи.

Зі змісту скарги вбачається, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.02.2023 відносно підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27.04.2023.

Відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, вказана ухвала слідчого судді є чинною та не оскаржувалася.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частина 1 ст. 9 КПК України передбачає, зокрема, що слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Таким чином, слідчий суддя, як і інші службові особи органів державної влади має діяти виключно в межах наданої компетенції.

Статтею 206 КПК передбачено, що слідчий суддя повинен зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Вказаний обов`язок у слідчого судді виникає у разі, якщо наявні відомості, що створюють обґрунтовану підозру про перебування у межах територіальної юрисдикції суду особи, позбавленої свободи, за відсутності відповідного судового рішення, яке набрало законної сили.

Разом з тим, вище зазначені обставини, які встановлено слідчим суддею дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_3 утримується під вартою на підставі вмотивованого рішення суду про обрання запобіжного заходу, тобто ОСОБА_3 не є особою, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили чи не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку, а відтак приходжу до висновку про відмову у негайній доставці ОСОБА_3 до слідчого судді Дарницького районного суду м.Києва для з?ясування підстав позбавлення свободи та повернення скарги захиснику.

Керуючись ст.ст. 26, 206, 208, 303, 309, 369-372, 582 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у постановленні ухвали про негайну доставку ОСОБА_3 до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Матеріали скарги повернути захиснику ОСОБА_2 .

Ухвала на підставі ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1