Справа № 344/2308/23
Провадження № 1-кс/344/1013/23
У Х В А Л А

16 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , дізнавача ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в

залі суду скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

в скарзі вказано, що 22.08.2019 Івано-Франківським РУП ГУНП було відкрите кримінальне провадження №0002768 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, на підставі заяви ОСОБА_3 .Восени 2019 року скаржницю декілька разів викликали до Івано-Франківського РУП ГУНП та проводили слідчі дії в кримінальному провадженні.З того часу про хід досудового розслідування не повідомлялось, зазначає скаржниця. 20.01.2023 ОСОБА_3 звернулась до Івано-Франківського РУП ГУНП із заявою про надання інформації щодо проведення досудового розслідування за кримінальним провадженням №0002768 .02.02.2023 отримала відповідь старшого дізнавача СД Івано-Франківського РУП ГУНП ОСОБА_5 разом з постановою про закриття кримінального провадження.З постановою скаржниця не погоджується з підстав:згідно висновку експерта №719/483-19Д від 13.01.2021 року в потерпілої виявлені тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянках лівої руки та правої ноги, садно у ділянці лівої кисті.Дізнавач отримавши вищезазначений висновок, зробив порівняння локалізації тілесних ушкоджень на тілі потерпілої з її показами.Та визначив, що згідно показів, ОСОБА_6 нанесла один удар в ділянку шиї та декілька ударів віником в ділянку тулубу.Дізнавач зробив висновок, що тілесні ушкодження на руках та нозі ОСОБА_7 не могла завдати потерпілій.З цим скаржниця не погоджується, під час надання показів зазначала, що під час нанесення ОСОБА_8 ударів вона впала та отримала тілесні ушкодження.З висновком судово-медичної експертизи скаржницю не ознайомлювали, тому вона була обмежена в праві клопотати про проведення додаткової судово-медичної експертизи.Скаржниця вважає, що зазначені обставини підтверджують факт безпідставності дій з боку старшого дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП ОСОБА_5 щодо увалення постанови про закриття кримінального провадження №0002768 від 18.12.2021 року, тому вона повинна бути скасована, а досудове розслідування продовжене. За змістом прохальної частини скарги, скаржник просила:поновити строк на звернення зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження №0002768 від 18.12.2021. та скасувати постанову старшого дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0002768 від 18.12.2021 та направити кримінальне провадження для продовження досудового розслідування. Щодо поновлення строку на оскарження постанови дізнавача про закриття кримінального провадження зазначила, що про постанову дізнавача про закриття кримінального провадження скаржниці стало відомо лише 02.02.2023 року, зі скаргою до суду звернулась 10.02.2023 року.

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах скаржника ОСОБА_3 , у судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_3 дійсно отримала 22.02.2023 оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, тому є поважні причини для поновлення строку оскарження постанови.Скаргу просив задовольнити в повному обсязі.

Скаржник у судовому засіданні аргументувала скаргу з підстав, наведених у скарзі.

Слідчий в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, аргументуючи, що органом дізнання проведене повне, обєктивне та всебічне розслідування, допитана потерпіла, встановлено наявність тілесних ушкоджень, допитано працівників патрульної поліції, свідків.Згідно висновку експерта від 13.01.2021 у потерпілої ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянках лівої руки та правої ноги, садно в ділянці лівої кисті, а потерпіла у своїх показаннях вказує, що їй було нанесено один удар в ділянку шиї та декілька ударів віником в ділянку тулубу та в цих ділянках будь-яких тілесних ушкоджень виявлено не було, механізм отриманих тілесних ушкоджень із показами потерпілої не співпадають. Дане може свідчити, про відсутність прямого умислу у ОСОБА_9 на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_3 , та вказані тілесні ушкодження отримані внаслідок падіння потерпілої, про що вона вказує у показах. Дане підтверджує відсутність суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, а саме відсутність умислу(прямого чи не прямого) на заподіяння тілесних ушкоджень, що унеможливлює подальшу кваліфікацію дій ОСОБА_9 , як дій, що під падають під ознаки складу кримінального проступку за ч. 2 ст. 125 КК України. Після винесення постанови скаржнику було направлено копію постанови засобом поштового звязку, 21.02.2022 року потерпіла отримала постанову, тому строку оскарження постанови пропущено і не підлягає поновленню.Однак рекомендованого повідомлення з відміткою про вручення потерпілою постанови в матеріалах кримінального провадження немає.Просив у задоволенні скарги відмовити.

Виходячи з пояснень слідчого, у судових дебатах адвокат зазначив, що слідчий міг здійснити перекваліфікацію кримінального правопорушення за ст.126 КК України, однак зазначеного не було здійснено.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України, в тому числі оскарження постанови про закриття провадження.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно положень ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Про прийняття слідчим рішення про закриття кримінального провадження скаржнику стало відомо 02.02.2023 року.Направлення скаржниці копії постанови підтверджується супровідним листом №Я-5/108/46/02-2023 від 02.02.2023 року.За вказаних обставин суд вважає, що строк звернення до суду зі скаргою підлягає поновленню.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Частиною 5 ст.110 КПК України чітко визначено, що постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:місце і час прийняття постанови;прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення;місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову;можливість та порядок оскарження постанови.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (AssenovandOthers v. Bulgaria), пп. 103 etseq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 etseq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

18.12.2021 року постановою старшого дізнавача СД Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_5 закрито кримінальне провадження №0002768 від 22.08.2019 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_9 складу кримінального проступку, а саме відсутністю в її діях суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Слідчий під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, в порядку ст.40 КПК України, не виконав у повному обсязі вимоги вказаної статті, не вичерпав можливості отримання доказів по справі, не провів належного досудового розслідування усіх обставин кримінального правопорушення.

Також у постанові слідчим не наведено достатніх обставин, за яких слід дійти висновку про наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження та не наведено чим вичерпані можливості отримання достатніх доказів.

Згідно ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого має бути вмотивована, однак ці вимоги процесуального закону при закриття провадження дотримані не були.

Оскаржувана постанова не відповідає ч.5 ст.110 КПК України, є невмотивованою, необґрунтованою, доводи скарги про неповноту досудового розслідування є підставними.

Слідство зобов`язане провести у даному кримінальному провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

На час розгляду скарги не спростовані доводи скаржника щодо встановлення фактичних обставин та їх юридичної оцінки, які зазначені в скарзі.

Оскаржувана постанова винесена без урахування усіх обставин справи, без проведення під час досудового розслідування необхідного об`єму дій, який був би достатнім для прийняття відповідного процесуального рішення, постанова про закриття кримінального провадження є такою, що суперечить вимогам ст.ст.110, 284 КПК України, а тому підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 3 статтею 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :

скаргу задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк на звернення зі скаргою на рішення старшого дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження № 0002768 від 18.12.2021 року.

Скасувати постанову старшого дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження № 0002768 від 18.12.2021 року, та направити кримінальне провадження для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1