справа № 208/6490/22
№ провадження 1-кп/208/251/23
УХВАЛА

Іменем України

23 лютого 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

у відкритому підготовчому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000767 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Вільховатка, Кобеляцького району Полтавської області, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, одруженого, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює комірником в ТОВ ВТП «Тритон», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, близько 15.05 годин 24.09.2022 року, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21140» державний номер НОМЕР_1 , зі швидкістю не менше ніж 45,7 км/год рухався в Заводському районі міста Кам`янського Дніпропетровської області, по вулиці Сергія Слісаренка з боку вулиці Глаголєва, в напрямку вулиці Михайла Грушевського.

Під час руху, Курочка проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_4 , який перетинав проїзну частину дорогу справа наліво відносно напрямку руху автомобіля, заходів до своєчасного зниження швидкості, аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду не прийняв, та, в районі будинку № 14, правою передньою частиною автомобіля скоїв на нього наїзд.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у вигляді сполученої травми тіла з закритою черепно-мозковою травмою з раною на голові, що супроводжувалась явищами струсу головного мозку; з закритим уламковим переломом голівки лівої малогомілкової кістки, з закритим переломом латерального мищелка лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, що супроводжувалось гемартрозом лівого колінного суглоба, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Порушення Правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що водій ОСОБА_9 , керуючи автомобілем, порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України, згідно яких: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, які водій об`єктивно здатний виявити, він повинен негайно вжити заходи для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»,

і їх невиконання знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали, оскільки зазначені порушення безпосередньо спричинили настання даної події.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Під час проведення підготовчого судового засідання, ОСОБА_9 свою вину у скоєнні злочину при зазначених у обвинувальному акті обставинах, визнав повністю, пояснив суду, що 24.09.2022 року, о 15.05 годині, він здійснював керування автомобілем «ВАЗ 21140», та рухався з боку вулиці Глаголєва, у напрямку вулиці М.Грушевського, де організовано двосторонній рух по одній смузі у кожному напрямку. Наближаючись до будинку №14 по вулиці С.Слісаренко, рухаючись по правій смузі, в наслідок неуважності допустив наїзд на потерпілого ОСОБА_8 , який перетинав проїзну частину дороги з права наліво.

Вину визнає повністю. Потерпілому шкоду відшкодував. У скоєному щиро кається. З потерпілим він примирився, та просить закрити провадження у справі.

Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив пояснення обвинуваченого щодо обставин його травмування, зазначив, що він не має ніяких претензій до ОСОБА_9 . Обвинувачений повністю сплатив йому заподіяну шкоду. Він з ним примирився. Просив суд закрити справу за примиренням, з звільненням обвинуваченого від покарання. Наслідки прийняття такого рішення йому роз`яснені і є зрозумілими.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання про закриття справи з вищезазначених підстав.

Суд, вислухав сторони кримінального провадження, вивчивши надані матеріали, встановив наступне:

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадку, передбаченому ст. 46 КК України є обов`язковим.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого у суду відсутні, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави, яка не є реабілітуюча.

Відповідно до ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Пунктом 2 ч.3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу. Будь-яких обставин, які згідно з правилами кримінального процесуального закону перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявленим клопотанням, не встановлено.

Згідно ст. 12 КК України, ст. 286 ч.1 КК України віднесена законодавством до нетяжких злочинів. Курочка раніше не судимий, що підтверджується відповідною довідкою, свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, відшкодував завдану злочином шкоду, примирився з ОСОБА_10 , що підтверджується поясненнями останнього, а тому наявні всі умови та підстави, передбачені кримінальним законом для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, та закриття кримінальної справи на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду у Постанові від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17, зазначено, що оскільки процесуальні витрати, понесені у кримінальному провадженні не є збитками, то такі витрати повинні бути розподілені судом у межах розгляду того кримінального провадження, у ході розгляду якого вони виникли.

КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Зважаючи на викладене, суд вважає що процесуальні витрати понесені державою по проведенню судових експертиз, підлягають стягнення з обвинуваченого.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України, ст. ст. 284 ч.2 п.1, 285-288 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. 46 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності за його обвинуваченням по ст. 286 ч.1 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_4 .

Кримінальне провадження № 0000767 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 286 КК України, на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

Речові докази по справі:

- автомобіль «ВАЗ 2114», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_5 , - залишити у останнього;

- медичну картку стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_4 повернути до медичного закладу, 2 оптичні диски із рентгенологічними дослідженнями, - зберігати при матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судових експертиз у загальній сумі 3 020 гривень 48 копійок.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1