ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтава провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 30 листопада 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_7 та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28 січня 2023 року, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави відносно підозрюваного:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Розсошенці, Полтавського району, Полтавської області, українця, громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.306 КК України.

Приймаючи таке судове рішення слідчий суддя врахував наявність: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.306 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не зменшились, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального праовпорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється; неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник-двокат ОСОБА_9 просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Полтавській області про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою у вигляді домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю, а в разі залишення обраного запобіжного заходу без змін-визначити заставу у межах розмірів, визначених ст.185 КПК України.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що суддею було фактично зроблено формальний підхід для встановлення наявності вказаних ризиків, оскільки жоден з них не грунтується на належних та допустимих доказах, а прокурором не було доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та неможливість обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора та слідчого, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

У свою чергу, при розгляді клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.07.2022 за №0000353, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.306 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 вступив у попередню змову з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Відповідно до плану вчинення злочинів ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 у невстановленому місці та в невстановлений час незаконно придбавали особливо небезпечний наркотичний засіб-канабіс, який незаконно перевозили за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно зберігали з метою подальшого незаконного розповсюдження. ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 , займались фасуванням незаконно придбаного особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу в задалегідь підготовлені зіп-пакети, які замотували в ізоляційну стрічку.

ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у месенджері «Telegram» створили телеграм-канал з обліковими записами під назвами « ОСОБА_12 » та « ОСОБА_13 », які використовували для масового та безперервного повсюдження на території м. Полтава особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, шляхом його прихованого розміщення в зручних для цього місцях у схованках - «закладках».У подальшому, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 систематично розповсюджували по м. Полтава вже розфасовані заборонені речовини, шляхом розміщення їх в «закладках», фотографували місця «закладок», визначали їх орієнтири та спосіб ідентифікації, які відправляли через месенджери на мобільні термінали один одного, створюючи їх базу обліку, здійснювали адміністрування телеграм-каналу, направляючи покупцям фотознімки місць «закладок», орієнтирів та способів їх ідентифікації, за допомогою мобільного телефону, отримували інформацію про виплату за збут вказаних наркотичних засобів споживачами шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_14 , які у подальшому через банкомати міста переводились у готівку.

04.10.2022 о 17 год.11 хв. ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України.

05.10.2022 ОСОБА_8 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України.

06.10.2022 підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 03.12.2022.

28.11.2022 продовжено строк досудового розслідування до 4-х місяців, а саме до 04.02.2023.

29.11.2022 слідчий відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області майор поліції ОСОБА_7 , за погодженням прокурора Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_15 , звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава з клопотанням, у якому просив продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, а саме до 04 лютого 2023 року без визначення розміру застави, мотивуючи наявністю обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.306 КК України, ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам, а також наявністю обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, продовжив підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 28 січня 2023 року.

Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, SeriesA, № 182).

Розглядаючи клопотання про продовження застосованого виняткового запобіжного заходу ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.306 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, передбачених п.п. 1,2, 3, 4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не зменшились, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального праовпорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, а саме у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних праовпорушень; неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаних кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, даними протоколів: про результати аудіо-відеоконтролю особи від 17.10.2022; за результатами проведення НСРД від 25.10.2022,29.09.2022;допиту свідка ОСОБА_16 від 26.10.2022; висновком експерта від 17.10.2022,18.10.2022,06.10.2022, та іншими матеріалами в їх сукупності.

Крім того, слід зазначити, що стороною захисту в апеляційному суді не оспорюється необхідність застосування запобіжного заходу.

Разом з тим, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності наявності у даному кримінальному провадженні всіх зазначених у клопотанні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не мінімізувалися.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Так, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні та доведені прокурором в судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального праовпорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що у свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 178 КПК України, колегія суддів з урахуванням встановлених вище обставин, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого, продовжив запобіжний захід у виді тримання під вартою до 28.01.2023 відносно підозрюваного ОСОБА_8 та не визначив розмір застави з чим колегія суддів апеляційного суду погоджується, оскільки, п.5 ч.4 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, про що просить захисник.

Тому зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.

З огляду на викладене, підстав для скасування ухвали слідчого судді щодо підозрюваного ОСОБА_8 , про що йдеться в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 30.11.2022 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4