ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2023 року м.Бар

Барський районний суд Вінницької області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

представника потерпілих адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бар кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Коурак Тогучинського району Новосибірської області російської федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, пенсіонера, визнається таким, що не має судимості, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11.09.2022 близько 16 години 10 хвилин водій ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «ВАЗ-21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною дороги по вулиці Центральній в с. Васютинці Жмеринського району Вінницької області, з перевищенням дозволеної на даній ділянці дороги швидкості, поблизу буд. № 28 на заокругленні дороги ліворуч по напрямку його руху не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, внаслідок чого не зміг постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав за межі проїзної частини дороги на праве узбіччя по напрямку свого руху, де допустив наїзд на двох пішоходів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які рухалися узбіччям у попутному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 від отриманих травм загинув на місці пригоди, а ОСОБА_10 з отриманими тілесними ушкодженнями було госпіталізовано до КНП «Барська міська лікарня» Барської міської ради, де вона ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 49 від 10.10.2022 у ОСОБА_9 виявлено поєднану травму у вигляді закритої тупої травми грудної клітки (перелом грудини, грудного відділу хребта між 10-11-ти грудними хребцями з ушкодженням спинного мозку, переломи 2,3,4,5,6,7,8-го ребер зліва та 3,4,5,6,7,8-го ребер справа між середньо-ключичною та передне-пахвовою лініями, кровотеча в ліву та праву плевральну порожнину в кількості 2000 мл) та закритої тупої травми живота (розрив селезінки, кровотеча в черевну порожнину 300 мл), а також закритих переломів обох кісток лівої та правої гомілки; забитих ран на лобі посередині, на спинці носа зліва; синців на верхній губі зліва, в ділянці лівої вилиці, підборідді зліва, по зовнішній поверхні правої кисті в ділянці основних та п`ясних кісток 4,5-го пальців, по заднє-зовнішній поверхні лівої гомілки в середній третині. Характер ушкоджень м`яких тканин та кісток, їх локалізація, загальна кількість, вказують на те, що вони могли бути наслідком автотранспортної травми, яка мала місце 11.09.2022. Смерть ОСОБА_9 настала від вищевказаної поєднаної травми тіла, яка ускладнилась кровотечою в плевральні та черевну порожнини, і підтверджується даними судово-медичної експертизи трупа та результатами додаткових експертиз. Поєднана травма тіла, від якої настала смерть ОСОБА_9 , має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як за ознакою небезпечного для життя в момент заподіяння, так і за ознакою загрозливих для життя явищ, і стоїть в причинному зв`язку із смертю.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 50 від 10.10.2022 у ОСОБА_10 виявлено поєднану травму тіла у вигляді закритої тупої травми грудної клітки переломів 2,3,4,5,6,7-го ребер справа по лопатковій лінії з ушкодженням пристінкової плеври; закритого перелому лівого стегна в верхній третині, а також синців по заднє-зовнішній поверхні лівого стегна в ділянці кульшового суглобу, по задній поверхні лівої гомілки в середній третині, саден по верхній поверхні правого плечового суглобу, на спинці носа справа, підборідді. Також виявлено переломи 2,3,4,5,6,7-го ребер зліва, та 2,3,4,5,6,7,8-го ребер справа по середнє ключичній лінії, які мають ознаки неодноразового стиснення в напрямку зверху вниз, що могло буди при легенево-серцевій реанімації. Характер ушкоджень м`яких тканин та кісток, їх локалізація, загальна кількість, вказують на те, що вони могли бути наслідком автотранспортної травми, яка мала місце 11.09.2022. Смерть ОСОБА_10 настала від вищевказаної поєднаної травми тіла, яка ускладнилась травматичним шоком важкого ступеня. Поєднана травма тіла, від якої настала смерть ОСОБА_10 , має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як за ознакою небезпечного для життя в момент заподіяння, так і за ознакою загрозливих для життя явищ, і стоїть в причинному зв`язку із смертю.

Згідно з висновком судової автотехнічної, транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/102-22/14093-ІТ від 23.09.2022 в заданій дорожній обстановці дії водія автомобіля «ВАЗ-21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 з технічної точки зору, регламентувались вимогами п. п. 10.1, 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху.

В заданій дорожній обстановці, в діях водія автомобіля «ВАЗ-21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 з технічної точки зору вбачається невідповідність вимогам п. п. 10.1, 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху. Невідповідність вимогам п. п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_4 за вищевикладених обставин порушив вимоги п. п. 2.9 (а), 10.1, 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями), згідно яких:

1) п. 2.9 «Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

2) п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

3) п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

4) п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»

Порушення ОСОБА_4 вищевказаних вимог Правил дорожнього руху перебуває у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, а саме із настанням смерті пішоходів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Крім того, 11.09.2022 близько 16 години 10 хвилин водій ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснивши в с. Васютинці Жмеринського району Вінницької області поблизу буд. № 28 наїзд автомобілем «ВАЗ-21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_10 , поставивши потерпілу у небезпечний для життя стан, усвідомлюючи, що ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження, які можуть бути небезпечними для її життя і здоров`я, діючи умисно, маючи реальну можливість надати допомогу ОСОБА_10 , яка перебувала у небезпечному для життя стані і була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, таку допомогу потерпілій не надав, у порушення вимог п. 2.10 (а, б, г, ґ, д, е) Правил дорожнього руху, а також вимог, які наведенні у абзаці 5 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, негайно не зупинив транспортний засіб і не залишився на місці пригоди; не увімкнув аварійну сигналізацію і не встановив знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 ПДР; не вжив можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілій, не викликав бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, не звернувся по допомогу до присутніх на місці події осіб, не відправив потерпілу до закладу охорони здоров`я; не відвіз потерпілу до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції; не вжив всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організації об`їзду місця пригоди, хоча повинен був і мав об`єктивну можливість це зробити, натомість залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України визнав повністю, підтвердив обставини щодо часу, місця, мети, способу вчинення ним кримінального правопорушення, не оспорював та дав показання, які відповідають опису подій, які сформульовані в обвинувальному акті. Вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, не визнав, вважає, що завідомо не залишав без допомоги потерпілу, яка перебувала в небезпечному для життя стані, місце ДТП не покидав, зупинився сам. Цивільні позови потерпілих визнав повністю.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 дав показання про те, що він 11.09.2022 близько 16.00 год. в с. Васютинці Жмеринського району Вінницької області, керуючи автомобілем «ВАЗ-21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкість 60 км/год., зачепив узбіччя, не впорався з керуванням, в результат чого допустив наїзд на двох пішоходів. Перед цим вжив 400 грам спиртних напоїв. На момент удару пішоходів не бачив. Після ДТП відразу не зупинився. Швидку допомогу не викликав. Зупинив автомобіль через 300 - 400 м. Шкоду потерпілим не відшкодував, оскільки перебуває під вартою.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що очевидцем ДТП він не був. Загибла ОСОБА_10 була його мамою. Шкоду обвинувачений не відшкодував. Позов підтримує повністю. Просив застосувати до обвинуваченого сувору максимальну міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що очевидцем ДТП він не був. Йому зателефонували та повідомили про загибель батьків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в ДТП. Коли він приїхав, потерпілі лежали на дорозі. Автомобіля обвинуваченого на місці не було. В подальшому автомобіль виявили за залізничним переїздом. ОСОБА_4 на місці ДТП не було, допомоги він не надавав. Шкоду обвинувачений не відшкодував, пробачення не просив. Позов підтримує повністю. Просив застосувати до обвинуваченого сувору максимальну міру покарання.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні дав показання про те, що 11.09.2022 близько 16 години 00 хвилин він їхав власним автомобілем в с. Васютинці Жмеринського району Вінницької області в сторону м. Бар. За кермом була дочка, тому швидкість автомобілі була невелика. Їх обігнав автомобіль «ВАЗ» темно-коричневого кольору на великій швидкості. Його рух був непрямолінійний, невпевнений. Водій зачепив праве узбіччя, потім ліве, не впорався з керуванням. На узбіччі йшли чоловік та жінка. Свідок бачив, як водій автомобіля «ВАЗ» збив їх. Жінка після удару впала на дорогу а чоловік через капот автомобіля впав на узбіччя через дорогу. Автомобіль «ВАЗ» після удару не зупинився, продовжив рух за залізничний переїзд. ОСОБА_11 викликав швидку допомогу та поліцію. На місці ДТП жінка була ще жива та потребувала допомоги. ОСОБА_4 на місці ДТП не було, допомоги він не надавав.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засідання дав показання про те, що він 11.09.2022 приблизно в 16.00 год. їхав власним автомобілем через с. Васютинці в напрямку м. Вінниці. Йому на зустріч рухався на великій швидкості, орієнтовно 80 км/год, автомобіль «ВАЗ». Правим переднім колесом він зачепив узбіччя, його почало нести. Свідок бачив як вказаний автомобіль збив двох людей, які йшли по узбіччю та поїхав далі, залишивши потерпілих. Свідок наздогнав його приблизно за 500 м від місця ДТП, перекрив йому рух, зупинивши таким чином. Водій автомобіля «ВАЗ» рукою вибив переднє лобове скло, відчинив двері, вийшов з машини. Від нього було чути запах алкоголю. Він «швидку» не викликав, на місце ДТП до потерпілих не підходив, допомоги не надавав, їх станом та наслідками ДТП не цікавився. ОСОБА_12 викликав поліцію.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується матеріалами справи, які були досліджені та оголошені в судовому засіданні, а саме:

- даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 11.09.2022, з фото таблицею до протоколу та план-схемою огляду місця події;

- постановою про приєднання до кримінального провадження речових доказів від 12.09.2022 року,

відповідно до якої в якості речових доказів приєднано до кримінального провадження вилучені під час огляду місця пригоди автомобіль «ВАЗ-21063», державний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_4 ;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.09.2022 № 35, виданого КНП «Барська медична лікарня», згідно якого ОСОБА_4 станом на 18.20 год. 11.09.2022 року перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.09.2022 № 35, виданого КНП «Барська медична лікарня», згідно якого ОСОБА_4 станом на 18.20 год. 11.09.2022 року перебував у стані алкогольного сп`ягніння;

- висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 від 11.09.2022 № 49, згідно якого поєднана травма тіла, від якої настала смерть ОСОБА_9 має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як за ознакою небезпечного для життя в момент заподіяння, так і за ознакою загрозливих для життя явищ, і стоїть в причинному зв`язку зі смертю;

- висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 від 12.09.2022 № 50, згідно якого поєднана травма тіла, від якої настала смерть ОСОБА_10 має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як за ознакою небезпечного для життя в момент заподіяння, так і за ознакою загрозливих для життя явищ, і стоїть в причинному зв`язку зі смертю;

- протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису від 04.10.2022 року, згідно якого 04.10.2022 у приміщенні продуктового магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , проведено копіювання відеозапису з камери зовнішнього спостереження;

- даними протоколу огляду предмета від 05.10.2022 року, а саме огляду відеозапису, який надано СУ ГУНП в Вінницькій області, відповідно на якому зафіксований момент руху автомобіля «ВА3-21063», державний номерний знак НОМЕР_3 , після наїзду на пішоходів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . В подальшому було встановлено, що безпосередньо автомобіль ВАЗ-21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , з`являється на 6 секунді відеозапису та не зменшуючи швидкості покидає поле зору відеокамери на 12 секунді відеозапису. Загальна тривалість відеозапису становить 14 секунд. Вказаний відеозапис досліджено у судовому засіданні шляхом його демонстрації;

- висновком експертизи технічного стану транспортного засобу від 21.09.2021 № СЕ-19/102-22/13543-ІТ, відповідно до якої на момент експертного огляду робоча гальмівна система, рульове

керування та ходова частина автомобіля ВАЗ-21063, державний номерний знак НОМЕР_1 знаходяться у працездатному стані. У деталях та вузлах рульового керування, робочої гальмівної системи та ходової частини автомобіля ВА3-21063 державний номерний знак НОМЕР_1 на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено;

- висновком судової автотехнічної, транспортно - трасологічної експертизи від 23.09.2022 № СЕ-19/102-22/14093-ІТ, відповідно до якого, в ситуації, яка склалася, при технічних параметрах, які вказані в постанові про призначення експертизи та матеріалах кримінального провадження, можливість попередження виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди (виїзду за межі проїзної частини - та наїзд на пішоходів) з боку водія автомобіля «ВА3-21063» державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 з технічної точки зору забезпечувалась відповідністю його дій вимогам п. п. 10.1,12.1 Правил дорожнього руху, для виконання яких у нього були відсутні будь-які перешкоди технічного характеру та при умові постійного контролю за рухом даного автомобіля. В заданій дорожній обстановці, в діях водія автомобіля «ВА3-21063» державний номер НОМЕР_4 ОСОБА_4 з технічної точки зору вбачається не відповідність вимогам п. п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, а в разі руху із швидкістю понад 50 км/год. ще й п. 12.4 Правил дорожнього руху. Невідповідність вимогам п. п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

- висновком судової фототехнічної експертизи від 31.10.2022 № СЕ-19/102-22/14750-ФП, відповідно до якого автомобіль «ВА3-21063» державний номерний знак НОМЕР_1 в момент появи в полі зору відеокамери рухався зі швидкістю 63,84 71,28 км/год., безпосередньо перед моментом ДТП - рухався зі швидкістю 50,98 56,92 км/год. Місцем наїзду на пішохода №1 є правий край узбіччя поза межами дорожнього полотна, а місцем наїзду на пішохода №2 є лівий край узбіччя поза межами дорожнього полотна.

Усі вище перераховані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням вимог законів, не суперечать один одному, і є допустимими доказами в контексті ст. 86 КПК України. Фактичні обставини в кримінальному провадженні встановлені у спосіб, визначений кримінальним процесуальним законом, та винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України, є доведеною. Наведені докази у провадженні суд вважає належними і допустимими. Клопотань про визнання доказів не належними чи не допустимими, учасниками судового провадження не заявлялося. Усі докази у їх сукупності є достовірними, та достатньою мірою підтверджують винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він завідомо не залишав без допомоги потерпілу особу ОСОБА_10 , яка перебувала в небезпечному для життя стані після ДТП і позбавлена була можливості вжити заходів до самозбереження, є безпідставними та не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, так як ОСОБА_4 здійснивши наїзд автомобілем на пішохода ОСОБА_10 поставив її у небезпечний для життя стан, усвідомлюючи, що остання отримала тілесні ушкодження, які можуть бути небезпечними для її життя і здоров`я, маючи реальну можливість надати допомогу, таку допомогу потерпілій не надав, після вчинення ДТП автомобіль не зупинив, не вжив можливих заходів для надання медичної допомоги, не викликав бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, не звернувся по допомогу до присутніх на місці події осіб, не відправив потерпілу до закладу охорони здоров`я. Пояснення обвинуваченого щодо обставин події суд розцінює критично та сприймає їх як такі, що обрані як позиція для захисту з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин.

З урахуванням зазначеного, суд вважає пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведеним і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинили загибель кількох осіб; за ч. 1 ст. 135 КК України, як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які законодавцем віднесені до категорії відповідно особливо тяжкого та нетяжкого; особу обвинуваченого, який визнається таким, що не має судимостей, є пенсіонером, не працевлаштований, на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставини, які пом`якшують обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлені.

Обставини, які обтяжують обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.

З урахуванням відсутності пом`якшуючих чи обтяжуючих покарання обставин, враховуючи особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого ним діяння, думку учасників судового розгляду щодо міри покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, так як таке покарання буде належною карою для обвинуваченого за вчинене, достатнім для його виправлення і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 , в якому він просить стягнути завдану злочином моральну шкоду у розмірі 400 000,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 6 000,00 грн. Позов обґрунтовує тим, що в результаті ДТП загинула його мати ОСОБА_10 , що завдало йому значної моральної шкоди. Загибель матері спричинила надзвичайні страждання та не відворотну душевну біль.

Потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 , в якому він просить стягнути завдану злочином моральну шкоду у розмірі 500 000,00 грн., матеріальну шкоду у розмірі 16275,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 6 000,00 грн. Позов обґрунтовує тим, що в результаті ДТП загинула його мати ОСОБА_10 та батько ОСОБА_9 , що завдало йому значної моральної шкоди. Загибель матері та батька спричинила надзвичайні страждання та не відворотну душевну біль. Матеріальна шкода полягає у витратах позивача на поминальні вечерю та обід, що доводиться відповідними чеками.

Вирішуючи цивільний позов суд виходить з наступного.

Згідно з ч.2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

При вирішенні питання щодо задоволення позовів пред`явленого до ОСОБА_4 , суд виходить із положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України, зокрема обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно з вимогами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Ч.3 ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілих, судом було взято до уваги, що потерпілі в результаті ДТП втратили батьків загибель яких спричинила надзвичайні страждання та не відворотну душевну біль.

Такі обставини свідчать про завдання потерпілим моральної шкоди в розумінні положень ст.23 ЦК України та згідно до вказаної норми матеріального права та ст.1168 ЦК України заслуговує відшкодування грішми за рахунок обвинуваченого.

Враховуючи вимоги розумності, справедливості і співмірності завданої моральної шкоди, з огляду на ступінь та глибину моральних страждань потерпілих, яких вони зазнали, конкретних обставин справи, порушення нормального укладу життя, та матеріального становища обвинуваченого, суд знаходить можливим стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_7 в якості компенсації за заподіяну йому моральну шкоду грошову суму в розмірі 400 000 грн., на користь потерпілого ОСОБА_8 в якості компенсації за заподіяну йому моральну шкоду грошову суму в розмірі 500 000 грн., що буде еквівалентним завданим моральним стражданням.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суду надано товарний чек б/н від 12.09.2022 який доводить витрати ОСОБА_8 у розмірі 4425,00 грн. на поминальну вечерю та товарний чек б/н від 13.09.2022 який доводить витрати ОСОБА_8 у розмірі 11850,00 грн. на поминальний обід, у зв`язку з загибеллю матері та батька ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . Тому, позов в частині відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди підлягає до повного задоволення, а саме у розмірі 16275,00 грн.

Щодо заявлених потерпілими витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

Згідно до ст.118 КПК України, процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу.

Частиною 2 ст. 120 КПК України передбачено, що витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, який надає правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий.

Відповідно ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілих понесені ними документально підтверджені витрати на правову допомогу в розмірі 6 000,00 грн. кожному.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

По кримінальному провадженню проводилися судові експертизи експертами Вінницького НДЕКЦ при МВС України у Вінницькій області. Процесуальні витрати на залучення експертів за проведення судових експертиз склали 3775,60 грн. а тому, за вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають до стягнення на користь держави з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.349,368-370,374,394 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України.

Призначити покарання ОСОБА_4 за:

- ч. 4 ст. 286-1 КК України у виді десяти років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 10 (десять) років;

- ч. 1 ст. 135 КК України у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді десяти років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 10 (десять) років.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з часу набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття призначеного судом покарання строк попереднього ув`язнення з часу його затримання, а саме: з 20 год. 30 хв. 11 вересня 2022 року, до дати набрання вироком законної сили, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Додаткове покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 10 (десять) років виконувати самостійно.

Строк додаткового покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

До набрання цим вироком законної сили раніше обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою у Державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№1)» - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування за проведення судових експертиз у розмірі 3775,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 400 000 (чотириста тисяч) гривень завданої злочином моральної шкоди, 6 000 (шість тисяч) судових витрат на професійну правничу допомогу, а загалом 406 000 (чотириста шість тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень завданої злочином моральної шкоди, 16275,00 (шістнадцять тисяч двісті сімдесят п`ять) гривень завданої злочином матеріальної шкоди, 6 000 (шість тисяч) судових витрат на професійну правничу допомогу, а загалом 522 275,00 (п`ятсот двадцять дві тисячі двісті сімдесят п`ять) гривень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2022 на автомобіль «ВАЗ-21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 10.08.2008, являється ОСОБА_13 , та який перебував у користуванні ОСОБА_4 , який поміщено на спеціальний майданчик для утримання транспортних засобів ВП №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «ВАЗ-21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , серії НОМЕР_5 від 10.08.2008 та посвідчення водія серії НОМЕР_6 видане 13.11.2013 на ім`я ОСОБА_4 - скасувати.

Речові докази: автомобіль «ВАЗ-21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , який поміщено на спеціальний майданчик для утримання транспортних засобів ВП №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 10.08.2008 - повернути власнику ОСОБА_13 .

Речовий доказ: посвідчення водія серії НОМЕР_6 видане 13.11.2013 на ім`я ОСОБА_4 ; відеозапис «IMG_8182 та ОСОБА_14 », який надано у вигляді цифрового носія DVD-R диска, що поміщений до паперового конверту зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_4 - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: