Справа №523/3731/23
Провадження №1-кс/523/916/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2023 р. слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, яке було накладено арешт ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 10.03.2023 року, по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000087, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання, ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 10.03.2023 року, по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000087, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України, накладено арешт на автомобіль марки «AUDI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав подане клопотання, при цьому зазначив, що в рамках цього кримінального провадження є потерпілим, тому безпосередньо зацікавлений у належному зберіганні транспортного засобу, тим більш, зберігання цього автомобіля у нього не протирічить вимогам ст.100 КПК України, до того ж, арештований автомобіль є громіздкім і може бути переданим на відповідальне зберігання без шкоди для кримінального провадження;

слідчий щодо задоволення клопотання потерпілого ОСОБА_4 про скасування арешту та відповідну передачу останньому на відповідальне зберігання вищевказаного майна, залишив на розсуд суду;

прокурор в судове засідання не з`явився, будучи належним чином сповіщеним про день, час та місце розгляду клопотання.

Неявка учасників процесу, відповідно до ст.174 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання, заслухавши думки учасників судового процесу, дослідивши надані сторонами матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту та передачу на відповідальне зберігання майна підлягає задоволенню частково за наступних підстав.

Із клопотання вбачається, що ухвалою слідчого судді від 10.03.2023р. задоволено клопотання ст. слідчого ОСОБА_5 про арешт майна в межах кримінального провадження №0000087 від 02.02.2023р., за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.190 КК України. Вказаним рішенням суду накладено арешт на вилучене майно в ході 08.03.2023р. проведення обшуку, зокрема на транспортний засіб - автомобіль марки «AUDI» та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Потерпілий ОСОБА_4 клопотання слідчого про накладення арешту не отримував, про час і місце розгляду клопотання не повідомлявся та не мав можливості надати до суду клопотання/заперечення, тощо за для об`єктивності та повноти розгляду вищевказаного клопотання.

За твердженням органів досудового розслідування, вилучене майно відповідає вимогам ст.98 КПК України, а тому вони просили задовольнити клопотання та накласти арешт на вилучено майно з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки є сукупність підстав вважати, що вилучене в ході обшуку майно є доказами злочину.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті

кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.

Відповідно до приписів ч.3 ст.170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Згідно із ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.11 ст.170 цього Кодексу заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Відповідно до ст.13 Конституції України «Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст.41 Конституції України).

Відповідно до ст.1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Приймаючи до уваги обставини про те, що в рамках вищевказаного кримінального провадження ОСОБА_4 визнаний потерпілим, матеріали кримінального провадження містять докази на підтвердження того, що транспортний засіб визнаний речовим доказом, на який накладено арешт та, що вказане майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, враховуючи наслідки арешту майна для володільця майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, окрім того враховуючи, що ОСОБА_4 підтвердив, що зберігання автомобіля як громіздкого речового доказу неможливо без зайвих труднощів і він має можливість забезпечити спеціальні умови його зберігання та це не завдасть шкоди для кримінального провадження та відповідні передача останньому та зберігання ним із можливістю користування цим майном не спричинить будь-яких наслідків для цього майна, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.174 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту в рамках кримінального провадження №0000087 від 02.02.2023р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України - задовольнити частково.

Передати ОСОБА_4 на відповідальне зберігання під розписку автомобіль марки «AUDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу, із можливістю користування зазначеним майном.

Зобов`язати слідчого в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000087 від 02.02.2023р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, передати автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , заборонивши останньому розпорядження та відчуження вказаного майна.

В разі порушення ОСОБА_4 порядку та умов зберігання, а також здійснення незаконних дій щодо вказаного в клопотанні майна, попередити остатнього про кримінальну відповідальність у відповідності до ст.388 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1