Справа № 333/1357/22
Провадження № 1-кп/333/445/22
В И Р О К
Іменем України
04 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суду м. Запоріжжя у складі: судді ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, українки, маючої середню освіту, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 15.03.2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, звільнена 11.01.2013 року з Павлоградської виправної колонії №142 Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання;

- 19.12.2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. З ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75, п. 2, 3, ст. 76 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком на 1 рік;

- 15.06.2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

- 24.09.2021 року Комунарського районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком на 1 рік;

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України;
В С Т А Н О В И В:
1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
02 січня 2022 року, приблизно о 08 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та її дії залишаються ніким не поміченими, з метою особистого збагачення, знаходячись в якості гості у приміщенні будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , в якому мешкає потерпілий ОСОБА_7 , викрала майно, що належить останньому, а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», моделі «Note 8», об`ємом пам`яти на 4/64 ГБ, у корпусі чорного кольору, вартість якого згідно висновку та №109-22 від 01.02.2022 року Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз становить 3 075 гривень 00 копійок; смарт-годинник марки «Amazfit», моделі «Вір U Black», у корпусі чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта №109-22 від 01.02.2022 року Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз становить 1002 гривні 64 копійки; складний ніж марки «Spyderco», моделі «cpm s30v», з рукояткою чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта №109-22 від 01.02.2022 року Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз становить 230 гривень 30 копійок, а всього майна на загальну суму 4307 гривень 30 копійок.

Після чого, ОСОБА_6 разом з викраденим майном зникла з місця скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на зазначену суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК країни, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім того, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Росвйської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводяться тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Так, встановлено, що ОСОБА_6 , будучі особою, раніше судимою за вчинення корисливих кримінальних правопорушень проти власності, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання стала та повторно скоїла аналогічне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

06 червня 2022 року, приблизно о 11 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та її дії залишаються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, знаходячись в якості гостя у приміщенні будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , в якому мешкає потерпілий ОСОБА_8 , викрала належний останньому мобільний телефон марки «Huawei», моделі «TRT-LX1», у корпусі сірого кольору, вартість згідно висновку експерта №321-22 Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз становить 712 гривень 00 копійок, в якому знаходилась одна сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», з номером - ( НОМЕР_1 ), яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє. Після чого, ОСОБА_6 разом з викраденим майном зникла з місця злочину, тим самим розпорядилась ним на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на зазначену суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Також, 05.08.2022 року, приблизно об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та її дії залишаються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, знаходячись в якості гостя у приміщенні квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , в якому мешкає потерпілий ОСОБА_9 , звідки викрала майно, що належить останньому, а саме: грошові кошти у сумі 700 гривень 00 копійок та мобільний телефон марки «Nokia», моделі «ТА-1034», у корпусі чорного кольору, ІМЕІ (1): НОМЕР_2 , ІМЕІ (2): НОМЕР_3 , вартість якого згідно висновку експерта №522-22 від 11.08.2022 року Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз становить 529 гривень 00 копійок, в якому знаходилась одна сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», з номером - ( НОМЕР_4 ), яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, а всього майна на загальну суму 1 229 гривень 00 копійок. Після чого, ОСОБА_6 разом з викраденим майном зникла з місця скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на зазначену суму.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, що кваліфікується як таємне викраденим чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

2. Пояснення обвинуваченої.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину визнала, пояснивши, що 02 січня 2022 року знаходячи у знайомого ОСОБА_10 вдома, викрала належні йому речі, а саме мобільний телефон Ксіомі, смарт годинник та ніж. В подальшому влітку, точної дати вона не пам`ятає, приблизно у червні 2022 року, у ОСОБА_11 , знаходячись за адресою його проживання, вона викрала мобільний телефон Хуавей, якій в подальшому віддала працівникам поліції. Також влітку, приблизно у серпні 2022 року, знаходячись у малознайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_12 за місцем його проживання, поки останній вийшов з кімнати, забрала його мобільний телефон та грошові кошти на суму 500 грн. однією купюрою. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , будучі повідомленим своєчасно та у встановленому законом порядку, у судове засідання не з`явилися, жодних заяв, в тому числі про відкладення розгляду справи, до суду не надходило. Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд, на підставі ст. 325 КПК України, прийшов до висновку про можливість продовження судового розгляду справи у відсутність потерпілого, який належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду кримінального провадження, заяви про відкладення розгляду не подавав, свою думку з приводу винуватості обвинуваченої у вчиненому кримінальному правопорушенні висловив через подану до канцелярії суду заяву.

3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення.
На підтвердження вини ОСОБА_6 стороною обвинувачення надані наступні докази:

-Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань;

-Рапорт;

-Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу події від 05 серпня 2022 року;

-Заява ОСОБА_9 про добровільну згоду на проведення огляду місця події;

-Протокол огляду місця події від 05.08.2022 року, згідно якого слідчим у присутності двох понятих, в присутності власника оглянуто місце події: квартиру за адресою: АДРЕСА_5 . До протоколу додана фототаблиця та диск з відеозаписом, оглянутим у судовому засіданні;

-Протокол пред`явлення особи для впізнання від 06 серпня 20-22 року, згідно якого у присутності двох понятих, потерпілий ОСОБА_9 за фотознімками впізнав на фото № 1 ОСОБА_6 , як особу яка 05.08.2022 року, приблизно об 11 годині 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_5 , де вони разом вживали спиртні напої, викрала грошові кошти та мобільний телефон нокіа;

-Заява ОСОБА_6 про добровільну видачу викраденого нею мобільного телефону «Нокіа» моделі «ТА-1034»;

-Протокол огляду від 08 серпня 2022 року, згідно якого слідчий, за участю потерпілого ОСОБА_9 , провів огляд мобільного телефону марки «Нокіа» моделі «ТА-1034» у корпусі чорного кольору. До протоколу додана фото таблиця.

На допиті свідків ані сторона обвинувачення ані сторона захисту не наполягали.

Сукупність наведених доказів свідчить про доведеність обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України.

Разом з тим, відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд встановлюють наявність або відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Однак, рапорти в розумінні ст. 84 КПК України, не є процесуальними джерелами доказів та жодним чином не встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для даного кримінального провадження та підлягають доказуванню, а відтак не беруться судом до уваги.

4. Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).

При призначенні ОСОБА_6 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень (злочинів), які відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким та тяжким злочином, особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, нові кримінальні правопорушення вчинила після винесення відносно неї вироку Комунарським районним судом м. Запоріжжя від 24.09.2021 року, перебуває на диспансерному обліку в Запорізькому наркологічному диспансері.

Обставиною, що пом`якшує покарання, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений повністю визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому. Обставини, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Частиною 2 статті 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, даних про її особу, думки прокурора, який просив призначити мінімальне покарання у вигляді позбавлення волі, захисника, суд прийшов до висновку про те, що ці дані в сукупності свідчать про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливо тільки в ізоляції від суспільства, оскільки ОСОБА_6 не виявила бажання стати на шлях виправлення та знов продовжила вчинювати злочини, а тому єдино адекватним і достатнім для її виправлення є покарання у вигляді позбавлення волі з фактичним відбуттям такого.

Оскільки ОСОБА_13 вчинила нове кримінальне правопорушення після постановлення відносно неї попереднього вироку, ухваленого Комунарським районним судом м. Запоріжжя від 24.09.2021 року, але до повного відбуття покарання, остаточне покарання за новим вироком має бути призначено на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вказаним вироком. При цьому призначене остаточне покарання має бути більше покарання, призначеного за нові злочини, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

На переконання суду, призначення обвинуваченій такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для її виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

4. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку суду.
Згідно ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого слід відраховувати з 07 жовтня 2022 року з 13 години 30 хвилин.

Отже, з 07 жовтня 2022 року з 13 години 30 хвилин суд обчислює обвинуваченій строк відбування покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Процесуальні витрати згідно обвинувальних актів у кримінальному провадженні складають 3209 грн. 14 коп. за залучення експертів на проведення судових товарознавчих експертиз та судової трасо логічної експертизи.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що процесуальні витраті, зазначені в обвинувальних актах документально підтверджені матеріалами кримінального провадження (акт здачі приймання № 109-22 від 01.02.2022 року, акт здачі приймання № 321-22 від 21.06.2022 року, довідкою про витрати на проведення експертизи від 10.08.2022 року, акт здачі приймання № 522-22 від 11.08.2022 року), тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь держави.

Арешт на майно не накладався

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст. 100, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;
- за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання ОСОБА_6 у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.09.2021 року у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту її фактичного затримання.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою

Після набрання цим вироком законної сили обвинувачену перевести з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України в місце позбавлення волі для відбування призначеного покарання.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 3209 грн. 14 коп. за залучення експертів на проведення судових товарознавчих експертиз та судової трасологічної експертизи

Речові докази:
-один слід папілярного узору, упакований до спецпакету №2732061, переданий до камери зберігання речових доказів ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знищити;
-мобільний телефон марки «Нокіа», моделі «ТА-1034», у корпусі чорного кольору з однією сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_5 , переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 залишити потерпілому ОСОБА_9 за належністю;
-мобільний телефон марки «Huawei», моделі « TRT-LX1» у корпусі сірого кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_14 залишити потерпілому ОСОБА_8 за належністю;
-смарт годинник марки «Amazfit», моделі «Bip U Black» у корпусі чорного кольору, складний ніж марки «Spydercо», моделі «cpm s30v» з рукояткою чорного кольору, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити потерпілому ОСОБА_7 за належність.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1