Справа № 462/5589/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/844/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 16 вересня 2022 року про застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави,

з участю прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 14 листопада 2022 року.
Визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 744 300 (сімсот сорок чотири тисячі триста) грн.
У випадку внесення застави покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки: прибувати до кабінету слідчого СВ відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_10 з періодичністю, необхідною для належного проведення необхідних процесуальних дій у кримінальному провадженні; не відлучатися за межі м. Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Дата закінчення дії ухвали 14 листопада 2022 року.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 16 вересня 2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що викладені в ухвалі висновки не відповідають фактичним обставинам справи, слідчим суддею порушено вимоги кримінального процесуального закону.
Зазначає, що у клопотанні прокурор вказав, що 01.06.2017 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, а на виклики до слідчого на 31.05.2017, 01.06.2017, 02.06.2017, 03.06.2017 ОСОБА_7 не з`являвся, про причини неприбуття не повідомив, на телефонну дзвінки не відповідав, зустрічей уникав, відтак ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 22.01.2019 надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 . Прокурор вказує, що при проведенні обшуку за відомим місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , останнього не було. 08.06.2017 ОСОБА_7 було оголошено в розшук.
Захисник наголошує, що матеріали справи не містять доказів обізнаності ОСОБА_7 про повідомлення йому про підозру і про його розшук. ОСОБА_7 постійно проживав за своєю адресою у м. Львові і його ніхто не розшукував.
Стверджує, що органу досудового розслідування до складання повідомлення про підозру, було достовірно відомо про фактичне місцезнаходження ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 .
Натомість, в обгрунтування свого клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор вказує, що слідчий не міг відшукати ОСОБА_7 при обшуку за місцем його реєстрації по АДРЕСА_1 . В самому повідомленні про підозру прокурор не вказує фактичного відомого місця проживання ОСОБА_7 .
Надалі, 03.06.2017, а не 01.06.2017 року коли датований документ, повідомлення про підозру надсилається поштою нібито ОСОБА_7 . У чеку поштового відправлення № 263 зазначено поштовий індекс отримувача 79000, тоді як за місцем проживання ОСОБА_7 індекс 79032, а за місцем реєстрації 79034. Саме поштове відправлення не було вручено ОСОБА_7 . За вказаним номером 263 жодне поштове відправлення в системі Укрпошта не зареєстроване.
Тобто, повідомлення про підозру ОСОБА_7 не було вручено йому особисто.
Зазначає, що нормами КПК України передбачено, що лише у разі невстановлення місцезнаходження особи, може бути вжито заходів для вручення їй повідомлення про підозру у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. В даному випадку місце проживання ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 було достовірно відомо слідству заздалегідь.
Крім того довідкою ОСББ «Джорджія» № 12/22 від 20.09.2022 підтверджується те, що ОСОБА_7 постійно проживав по АДРЕСА_2 .
Також, під час так званого перебування ОСОБА_7 в розшуку, останній двічі вакцинувався у м. Львові від коронавірусної хвороби (в червні та липні 2021 року). А до цього 10.06.2021 він оформив декларацію про вибір сімейного лікаря у 4-тій міській поліклініці м. Львова.
05.07.2021 ОСОБА_7 проходив обстеження в офтальмології по АДРЕСА_3 , навіть не підозрюючи, що весь цей час він знаходиться в розшуку.
З 02 по 12 вересня ОСОБА_7 отримував санаторне лікування у м. Трускавець, не знаючи, що перебуває у розшуку.
Вважає, що ОСОБА_7 не набував процесуального статусу підозрюваного, не був обізнаний із здійсненням йому повідомлення про підозру, не викликався до слідчого в якості ані підозрюваного, ані навіть свідка, не знав про оголошення його в розшук
В обгрунтування свого клопотання прокурор вказує, що проблема незаконного вибуття значної кількості об`єктів комунального нерухомого майна у приватну власність фізичних і юридичних осіб набула широкого суспільного резонансу в ЗМІ. Стосовно ОСОБА_7 зокрема йдеться про об`єкт по АДРЕСА_4 .
Під час обрання запобіжного заходу ним було поінформовано слідчого суддю про те, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 20.12.2021 у справі № 465/7381/17 відмовлено у задоволенні позову Львівської міської ради про скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості по АДРЕСА_4 .
Також, одного із фігурантів даного кримінального провадження було повністю виправдано вироком Сихівського районного суду м. Львова від 27.01.2021, який залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного суду від 20.07.2022 у справі 464/5215/17 за ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України.
Наголошує, що ризики зазначені прокурорм у клопотанні є недоведеними.
Звертає увагу на те, що в день затримання ОСОБА_7 16.09.2022 бригадою швидкої медичної допомоги був доставлений до Львівського обласного клінічного лікувально-діагностичного Кардіологічного центру, де йому діагностовано інфаркт міокарда і проведено невідкладене оперативне хірургічне втручання.
Щодо визначеного розміру застави вказує на те, що єдиним джерелом доходу ОСОБА_7 є його пенсія за віком. Згідно довідки від 19.09.2022 за січень - вересень 2022 року він отримав 75 179 гривень пенсії. Заробітна плата, будь-які інші доходи у нього відсутні.
Вважає, що застава - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, буде достатньою для забезпечення виконання покладених на ОСОБА_7 обов`язків.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 , апеляційну скаргу підтримав, просив задоволити.
Прокурори ОСОБА_8 , ОСОБА_9 апеляійну скаргу заперечили, просили рішення слідчого судді залишити без змін.
Прокурор ОСОБА_9 подав заперечення на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а також наявність вищенаведених ризиків, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 своїх обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на учасників кримінального провадження у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, підозрюваному ОСОБА_7 слідчим суддею Залізничного районного суду м. Львова 16.09.2022 було обрано запобіжний захід - тримання під вартою, оскільки шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо запобігти вищенаведеним ризикам.
Заслухавши доповідача, виступ захисника ОСОБА_6 , думку прокурорів, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
СВ відділу поліції № 1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002876 за підозрою ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 190 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2017.
Крім того, СУ ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000088 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.08.2016.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно зі ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Під час вирішення питання про задоволення клопотання слідчого слідчим суддею першої інстанції враховано, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , належить до категорії особливо тяжких, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком строк від 5-ти до 12- ти років з конфіскацією майна, предметом злочину є виключно об`єкти нерухомого майна, право на розпорядження якими належить територіальній громаді міста Львова, той факт, що розмір шкоди у завданні якої він підозрюється у більше ніж 600 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що вказує на існування підвищенного супільного інтересу у даній справі.
Також, слідчий суддя врахував те, що ОСОБА_7 , перебуваючи тривалий час у розшуку, вчиняв дії щодо відчуження майна (об`єктів нерухомості), на які було накладено арешт у межах кримінального провадження /а.с.72-77/, що свідчить про те, що підозрюваний вчиняв дії, які перешкоджали проведення досудового розслідування, а також те, що ОСОБА_7 в силу свого майнового стану та зв`язків, з метою ухилення від слідства та суду, має реальну можливість змінити місце свого перебування, знищити, приховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин правопорушення, незаконно вплинути на учасників кримінального провадження, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя переконаний, що застосування більш м`яких запобіжних заходів таких, як особисте зобов`язання, особиста порука, або ж домашній арешт не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.
Так, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: листами Львівської міської ради №2302-вих-5357 від 08.12.2016 року та №2302-1685 від 04.04.2017 року, про незаконне заволодіння об`єктами комунальної власності, із змісту якого вбачається, що нежитлові приміщення (1-10), які розташовані за адресами: АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_4 , незаконно вибули із комунальної у приватну власність фізичних та юридичних осіб; протоколом допиту від 02.12.2016 року представника потерпілого ОСОБА_11 (начальника юридичного відділу управління комунальної власності ЛМР), а також протоколом допиту від 02.12.2016 року в.о.начальника управління комунальної власності ЛМР ОСОБА_12 , які повідомили, що внаслідок проведення ними моніторингу Державного реєстру речових прав встановлено, що ряд об`єктів нерухомості незаконно вибули з комунальної власності ЛМР та на даний час належать фізичним і юридичним особам на праві приватної власності; договором купівлі-продажу від 29.09.2016 року, згідно з яким ОСОБА_7 як директор ПП «АВТО-ЛЮКС-СЕРВІС» продав ОСОБА_13 належні даному підприємству нежитлові приміщення (1-10), які розташовані за адресою: АДРЕСА_5 , вартістю 60 933 гривні, при цьому як підставу права власності подав нотаріусу завідомо підроблені документи, а саме копію розпорядження Галицької районної адміністрації м.Львова №52 від 01.03.2000 року «Про розгляд заяви ПП «АВТО-ЛЮКС-СЕРВІС» та реєстраційне посвідчення, видане 17.03.2000 року Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації, яке записане в реєстрову книгу за №1 за реєстровим №1628; копією розпорядження Галицької районної адміністрації м.Львова №52 від 01.03.2000 року «Про розгляд заяви ПП «АВТО-ЛЮКС-СЕРВІС», поданого ОСОБА_7 нотаріусу ОСОБА_14 для державної реєстрації права власності за ПП «АВТО-ЛЮКС-СЕРВІС» та в подальшому для посвідчення договору купівлі-продажу, укладеного з ОСОБА_13 ; копією реєстраційного посвідчення, виданого 17.03.2000 року Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації, яке записане в реєстрову книгу за №1 за реєстровим №1628; інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 84527575 від 07.04.2017 року, згідно з якою 20.03.2017 року державним реєстратором ОСОБА_15 на підставі свідоцтва про право власності, серії та номер: 36030127 від 04.04.2015 року внесено запис про державну реєстрацію права комунальної власності на об`єкт нерухомого майна по АДРЕСА_5 за Львівською міською радою. Також, згідно з даною інформаційною довідкою 28.09.2016 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_14 проведено державну реєстрацію права приватної власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлові приміщення (1-10), які розташовані за адресою: м. Львів, вул. Лазаренка, 25 за ПП «АВТО-ЛЮКС-СЕРВІС» на підставі реєстраційного посвідчення Львівського міжміського бюро технічної інвентаризації від 17.03.2000 року та розпорядження Галицької районної адміністрації №52 від 01.03.2000 року; договором купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_7 як директор ПП «АВТО-ЛЮКС-СЕРВІС» продає ОСОБА_13 1/2 частки належного даному підприємству нежитлового приміщення та гаража за адресою: АДРЕСА_4 , вартістю 234 229 гривень; копією розпорядження Галицької районної адміністрації м.Львова №688 від 25.12.1997 року «Про розгляд заяви ПП «АВТО-ЛЮКС-СЕРВІС»; копією реєстраційного посвідчення, виданого 15.01.1998 року Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації, яке записане в реєстрову книгу за №1 за реєстровим №1238; договором купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_7 як директор ПП «АВТО-ЛЮКС-СЕРВІС» продає ОСОБА_16 1/2 частки належного даному підприємству нежитлового приміщення та гаража за адресою: АДРЕСА_4 , вартістю 234 229 гривень; запитом слідчого та листом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 19.04.2017 року із змісту якого вбачається, що Галицькою районною адміністрацією не видавалось розпорядження №52 від 01.03.2000 року «Про розгляд заяви ПП «АВТО-ЛЮКС-СЕРВІС»; запитом слідчого та листом ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від13.04.2017, згідно з яким Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації, не видавалось реєстраційне посвідчення від 17.03.2000 року №1 за реєстровим №1628; довідкою Головного управління юстиції у Львівській області від 08.12.2016 року про результати проведеної позапланової перевірки роботи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_14 , в якій зазначено про факти порушення законодавства нотаріусом ОСОБА_14 під час вчинення нотаріальних дій щодо посвідчення договорів відчуження об`єктів нерухомого майна, в тому числі вищевказаних договорів купівлі продажу, а також встановлено факт посвідчення нотаріусом таких договорів на підставі документів, що не відповідають вимогам законодавства, зокрема які нібито видані Галицькою районною адміністрацією міста Львова та Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації на майно, право на розпорядження яким належить територіальній громаді міста Львова і такого змісту правовстановлюючі документи вказаними установами не могли видавались, в порядку ст.ст. 260, 267, 269 КПК України, які долучені до матеріалів кримінального провадження.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (п. 55 Рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального провадження.
На переконання колегії суддів апеляційного суду, долучені до клопотання докази свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення наведеного вище кримінального правопорушення, така причетність є вірогідною та достатньою для застосування до підозрюваного заходу забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що додані до клопотання слідчого докази в своїй сукупності дають можливість переконати об`єктивного спостерігача в ймовірності вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, та наявні фактичні обставини кримінального провадження дають можливість об`єктивно його пов`язати із вчиненням даного злочину.
При обранні запобіжного заходу слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального закону, встановив наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що перебуваючи на волі, підозрюваний зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на учасників кримінального провадження, сховати, спотворити або знищити будь які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Ураховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 повідомлено про підозру, дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею обґрунтовано обрано саме такий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Встановлені слідчим суддею ризики відповідно до ч. 2 ст. 177, ст. 183 КПК України виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і нівелюють твердження апелянтів в цій частині.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається, зокрема: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що обраний слідчим суддею розмір застави у виді 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 744 300 грн., є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні та не порушує права підозрюваного.
Крім того, колегія суддів бере до уваги те, що за ОСОБА_7 була внесена застава у визначеному слідчим суддею розмірі, в результаті чого підозрюваний був звільнений з-під варти.
Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_7 не був обізнаний про повідомлення йому про підозру та про те, що перебуває у розшуку апеляційний суд до уваги не бере та вважає правильним зазначення слідчим суддею про те, що після пред`явлення ОСОБА_7 01.06.2017 письмової підозри у вчиненні злочину по місцю його проживання за адресою: АДРЕСА_2 був проведений санкціонованний обшук, проте останнього там не було. Також, у листопаді 2017 року за адресами об`єктів нерухомого майна, які належать на праві власності ОСОБА_7 також проводилися санкціоновані обшуки з метою виявлення місцезнаходження підозрюваного, проте останнього також там не було /а.с.86-87/. В ухвалах слідчого судді, копії яких під час обшуку надавалися близьким та знайомим підозрюваного чітко зазначено, що ОСОБА_7 є підозрюваний у кримінальному провадженні та перебуває в розшуку, що виключає факт необізнанності ОСОБА_7 про його розшук.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним переглядом не встановлено.
Ураховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, оскаржувана ухвала слідчого судді є обґрунтованою, вмотивованою й підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог немає.
Керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 16 вересня 2022 року, якою підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в його інтересах без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4