УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року

м. Київ

Справа № 357/10035/18

Провадження № 51 - 3592 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 16 серпня 2022 року щодо ОСОБА_6 ,

встановив:

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2021 року ОСОБА_6 засуджено за ст. 286 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ст. 86 КК України, ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в України», п. «г» та п. «ґ» ст. 1, ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного основного та додаткового покарання за цим вироком у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 серпня 2022 року вирок суду першої інстанції змінено, а саме: виключено посилання на застосування до ОСОБА_6 положення ст. 1 п. «г» Закону України «Про амністію у 2016 році». В решті вирок залишено без зміни.

У клопотанні представник потерпілої просить поновити строк на касаційне оскарження, вказуючи на причини пропуску ним строку на касаційне оскарження, які, на його думку, є поважними, і просить переглянути вирок та ухвалу щодо ОСОБА_6 в касаційному порядку.

Відповідно до ст. 117 ч. 1 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Згідно з вимогами ст. 426 ч. 2 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

З матеріалів провадження вбачається, що оскаржувану ухвалу Київського апеляційного суду щодо ОСОБА_6 постановлено 16 серпня 2022 року, а тому останнім днем строку на касаційне оскарження для адвоката ОСОБА_5 було 16 листопада 2022 року.

Згідно відмітки на конверті адвокат ОСОБА_5 подав касаційну скаргу 26 січня 2023 року, тобто після того як пройшов тримісячний термін із дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

У клопотанні поновлення строку касаційного оскарження адвокат ОСОБА_5 як на підстави для поновлення такого строку вказує на обставини того, що він та потерпіла ОСОБА_4 були присутні на оголошенні вступної та резолютивної частини рішення суду, проте повний текст ухвали апеляційного суду від 16 серпня 2022 року отримали поштою лише 22 листопада 2022 року, а тому вони не знали мотиви судового рішення, що завадило звернутися з касаційною скаргою вчасно. Разом із тим, адвокату ОСОБА_5 була відома дата проголошення повного її тексту, який відповідно до ст. 376 ч. 2 КПК України мав бути складений не пізніше п`яти днів з дня оголошення резолютивної частини, а тому, у разі бажання ним оскаржити цю ухвалу у передбачений законом тримісячний строк, представник потерпілої міг звернутися до суду для отримання повного її тексту. Проте, адвокат не зазначає про обставини, які перешкодили йому звернутися до суду для отримання копії ухвали з метою оскаржити її в межах трьохмісячного строку на касаційне оскарження.

Отже, в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини, через які цей строк пропущено.

Виходячи з аналізу норм процесуального права, поважними причинами пропущення процесуального строку визнаються такі обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Причин, які б перешкоджали адвокату ОСОБА_5 оскаржити вирок та ухвалу щодо ОСОБА_6 у передбачений законом тримісячний строк та які відповідно до вимог кримінального процесуального закону були б поважними, в касаційній скарзі не наведено. За таких обставин клопотання адвоката ОСОБА_5 не містить належного обґрунтування вимоги щодо поновлення строку касаційного оскарження вироку та ухвали щодо ОСОБА_6 .

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не знаходить підстав для поновлення адвокату ОСОБА_5 строку на касаційне оскарження вироку та ухвали щодо ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 429 ч. 3 п. 3 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Повернення касаційної скарги не позбавляє права на повторне звернення в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Керуючись ст. 429 ч. 3 п. 3 КПК України,Суд

постановив:

Відмовити представнику потерпілої ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_5 у поновленні строку на касаційне оскарженнявироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2021 року та ухвали Київського апеляційного суду від 16 серпня 2022 року щодо ОСОБА_6 .

Касаційну скаргупредставника потерпілої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 16 серпня 2022 року щодо ОСОБА_6 повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3