Справа № 686/5354/22
Провадження № 1-кп/686/298/23
11 січня 2023 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню доньку та одну малолітню доньку, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України,
ОСОБА_6 , 18 грудня 2021 року близько 21 год., перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_2 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, реалізовуючи свій умисел, спрямований на вбивство ОСОБА_4 , на грунті неприязних відносин, діючи умисно, тримаючи в правій руці господарського ножа, наніс ним три удари в різні ділянки розташування життєво важливих органів області грудної клітини та її надключичної ділянки потерпілого, однак свій злочинний намір, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_4 не довів до кінця із причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_4 залишившись у свідомості та маючи можливість вчиняти активні дії, з метою самозахисту, з прикладанням сили, обома руками відштовхнув ОСОБА_6 , який в свою чергу, розпочав тікати від потерпілого залишивши місце злочину, не виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_4 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани шкіри і м`яких тканин медіальної частини лівої надключичної ділянки грудної клітини з ушкодження лівої підключичної артерії (arteria subsclavia sinistra) на рівні її сполучення із другою аорти, гострої зовнішньої кровотечі, геморагічного шоку 2-3 ст., які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння, не проникаючої колото-різаної рани шкіри і м`яких тканин переднє-правої поверхні грудної клітини по середнє-ключичній лінії в 4-му міжребер`ї без ушкодження парієнтальної плеври, не проникаючої колото-різаної рани шкіри і м`яких тканин лівої бокової поверхні грудної клітини по лівій середнє-підмишечній лінії в 6-му міжребер`ї без ушкодження парієнтальної плеври, різаної рани шкіри і м`яких тканин лівого плеча в нижній третині, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я.
За незакінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_6 , підлягає кримінальній відповідальності за ч.3 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, доказами.
Показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_6 в суді про те, що у нього певний час були напружені відносини з дружиною ОСОБА_7 , яка забравши дітей, як йому стало відомо, переїхала жити до ОСОБА_4 . Він намагався зберегти сім`ю, проте дружина не погоджувалась з цим, а тому через душевні хвилювання він почав вживати алкогольні напої та почувався пригніченим. 18 грудня 2021 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, він телефонував дружині, проте через деякий час слухавку взяв ОСОБА_4 . Про що саме вони спілкувались не пам`ятає, проте у вечірній час на таксі він приїхав в двір будинку АДРЕСА_2 , де мешкав ОСОБА_4 та зустрівся з ним. У зв`язку з тим, що перебував в стані алкогольного сп`яніння не пам`ятає подробиць розмови з потерпілим, але у них сталась суперечка. Під час суперечки, з метою залякати ОСОБА_4 , наніс йому удар ножем в ділянку грудної клітини. Після цього він почав тікати від потерпілого та попрямував додому.
Показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який вказав, що проживає разом з ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 . Остання бажала розлучитись зі своїм чоловіком ОСОБА_6 , проте той не хотів цього, постійно телефонував їй та погрожував. 18.12.2021 року обвинувачений декілька разів телефонував ОСОБА_7 , при цьому, виказував погрози фізичною розправою. Під час чергової їхньої розмови він взяв слухавку, після чого спілкувався з обвинуваченим та вони домовились зустрітись. Цього ж дня, близько 21 год. він вийшов з під`їзду свого будинку та почув як його покликав ОСОБА_6 , який стояв декілька метрів в стороні. Коли підійшов до обвинуваченого, останній раптово, тримаючи в правій руці ножа, наніс ним три удари в ділянку грудної клітини. Тоді він з прикладанням сили, обома руками відштовхнув ОСОБА_6 , який в свою чергу, розпочав тікати. Наздогнавши обвинуваченого він зробив підніжку від якої ОСОБА_6 впав на землю, проте підвівся та побіг далі. Після цього він відчув біль та повернувся до під`їзду, де втратив свідомість.
Про заподіяння обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_4 вказав у протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 19.12.2021 (т.1 а.с. 147). Окрім цього, на вказані обставини та механізм завдання обвинуваченим ударів ножем ОСОБА_4 вказав під час проведення із ними слідчого експерименту, що зафіксовано у відповідному протоколі проведення цієї слідчої дії та додатку до нього (т.1 а.с. 222-226).
Показаннями ОСОБА_7 , яка вказала, що 18.12.2021 року обвинувачений багато разів телефонував їй, хотів зустрітись, погрожував, при цьому був явно в стані сп`яніння. Під час чергової розмови, слухавку взяв ОСОБА_4 , він спілкувався з ОСОБА_6 та вони домовились про зустріч. Близько 21 год. ОСОБА_4 вийшов з квартири на зустріч з обвинуваченим. Через декілька хвилин вона також вийшла з під`їзду та побачила потерпілого на светрі якого була кров. ОСОБА_4 сказав «він напевно мене підрізав», після цього втратив свідомість.
Показами ОСОБА_8 , яка вказала, що від ОСОБА_7 дізналась про вказану подію. Попередньо остання декілька днів проживала у неї, оскільки бажала розлучитись із обвинуваченим. ОСОБА_6 постійно телефонував до неї, а також ОСОБА_7 , при цьому погрожував фізичною розправою. Деякі з таких розмов вона записала на свій мобільний телефон та в подальшому аудіозаписи телефонних розмов передала працівникам поліції.
Протоколом огляду предмета від 14.01.2022 року, а саме лазерного диску формату «CD-R», який надала працівникам поліції ОСОБА_8 , на якому містяться аудіозаписи телефонної розмови на яких ОСОБА_6 висловлював погрози фізичною розправою (т.2 а.с. 80-86).
Згідно з протоколом огляду місця події від 18.12.2020 року, місцем вчинення кримінального правопорушення є двір будинку АДРЕСА_2 . Під час даної слідчої дії працівниками поліції зафіксовано обстановку вчиненого кримінального правопорушення та вилучено, серед іншого, змиви речовини бурого кольору (т.1 а.с.88-104).
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/123-22/436-БД від 03.02.2022 року, на поверхні представлених на експертизу марлевих тампонів зі змивами виявлено кров людини. Сліди крові на марлевих тампонах можуть належати особі (особам) з групою 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО в тому числі і потерпілому ОСОБА_4 , належність їх від підозрюваного ОСОБА_6 , виключається (т.1 а.с. 112-118).
Даними протоколу огляду речей від 18.12.2018 року, згідно якого в приміщенні КНП «Хмельницька обласна лікарня» вилучено особисті речі потерпілого ОСОБА_4 , зокрема светр «Roven» та футболка «Zip» (т.1 а.с. 120-135)
Із висновку експерта №30 від 18.02.2022 року вбачається, що на наданих на експертизу светрі «Roven» та футболці «Zip» виявлені наскрізні ймовірно колото-різані пошкодження ниток трикотажного полотна. При порівняльному медико-криміналістичному дослідженні ймовірно колото-різаних пошкоджень трикотажу, що були виявлені відповідно на лицевій поверхні як верхньої і середньої третин обох половин переду та середньої третини лівої половини спинки светра «Roven», так і верхньої та середньої третин обох половин переду і середньої третини лівої половини спинки футболки «Zip» потерпілого ОСОБА_4 шляхом їхнього зіставлення між собою було встановлено, що вказані пошкодження по своїй кількості та локалізації, за умови пошарового розташування обох зазначених предметів чоловічого верхнього плечового одягу один на одному, співпадають між собою, а це відповідно дає змогу вважати, що вони скоріш за все були заподіяні в наслідок трьох окремих механічних дій одного і того ж самого або декількох різних травмуючих предметів (т.1 а.с 158-166).
Відповідно до висновку експерта №179 від 14.02.2022 року:
- у ОСОБА_4 мають місце тілесні ушкодження у вигляді «колото-різаної рани шкіри і м`яких тканин медіальної частини лівої надключичної ділянки грудної клітини з ушкодження лівої підключичної артерії (arteria subsclavia sinistra) на рівні її сполучення із другою аорти, не проникаючої колото-різаної рани шкіри і м`яких тканин переднє-правої поверхні грудної клітини по середнє-ключичній лінії в 4-му міжребер`ї без ушкодження парієнтальної плеври, не проникаючої колото-різаної рани шкіри і м`яких тканин лівої бокової поверхні грудної клітини по лівій середнє-підмишечній лінії в 6-му міжребер`ї без ушкодження парієнтальної плеври, різаної рани шкіри і м`яких тканин лівого плеча в нижній третині, гострої зовнішньої кровотечі, геморагічного шоку 2-3 ст.»;
- тілесні ушкодження у ОСОБА_4 у вигляді «колото-різаної рани шкіри і м`яких тканин медіальної частини лівої надключичної ділянки грудної клітини з ушкодження лівої підключичної артерії (arteria subsclavia sinistra) на рівні її сполучення із другою аорти, гострої зовнішньої кровотечі, геморагічного шоку 2-3 ст.» виникли від одноразового пошкоджую чого впливу на ліву надключичну ділянку грудної клітини ОСОБА_4 твердого, плоского, предмету із жорсткою конструкцією та колюче-ріжучими пошкоджуючи ми властивостями, по типу клинка ножа, по строку свого виникнення можуть відповідати 18.12.2021 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, а саме як такі, що в момент заподіяння (завдання), чи в клінічному перебігу, через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються, чи можуть закінчитись смертю;
- тілесне ушкодження у ОСОБА_4 у вигляді «не проникаючої колото-різаної рани шкіри і м`яких тканин переднє-правої поверхні грудної клітини по середнє-ключичній лінії в 4-му міжребер`ї без ушкодження парієнтальної плеври», виникло від одноразового пошкоджуючого впливу на переднє-праву ділянку грудної клітини ОСОБА_4 твердого, плоского, предмету із жорсткою конструкцією та колюче-ріжучими пошкоджуючи ми властивостями, по типу клинка ножа, по строку свого виникнення може відповідати 18.12.2021 року, по своєму характеру відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження, що потягло короткочасний розлад здоров`я;
- тілесне ушкодження у ОСОБА_4 у вигляді «не проникаючої колото-різаної рани шкіри і м`яких тканин лівої бокової поверхні грудної клітини по лівій середнє-підмишечній лінії в 6-му міжребер`ї без ушкодження парієнтальної плеври»,- виникло від одноразового пошкоджуючого впливу на ліву бокову ділянку грудної клітини ОСОБА_4 твердого, плоского, предмету із жорсткою конструкцією та колюче-ріжучими пошкоджуючи ми властивостями, по типу клинка ножа, по строку свого виникнення може відповідати 18.12.2021 року, по своєму характеру відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження, що потягло короткочасний розлад здоров`я;
- тілесне ушкодження у ОСОБА_4 у вигляді «різаної рани шкіри і м`яких тканин лівого плеча в нижній третині»,- виникло від одноразового дотичного, пошкоджуючого впливу на нижню третину лівого плеча ОСОБА_4 твердого, плоского, предмету із жорсткою конструкцією та колюче-ріжучими пошкоджуючи ми властивостями, по типу клинка ножа, по строку свого виникнення може відповідати 18.12.2021 року, по своєму характеру відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження, що потягло короткочасний розлад здоров`я;
- вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_4 виникли не менш як від трьох дій твердого, плоского, предмету із жорсткою конструкцією та колюче-ріжучими пошкоджуючи ми властивостями, по типу клинка ножа (т.1 а.с. 216-221).
Зазначені висновки в судовому засіданні підтвердив судово-медичний експерт ОСОБА_9 . При цьому, сам обвинувачений у судовому засіданні не заперечував, що саме він за допомогою ножа спричинив вказані тілесні ушкодження потерпілому.
Згідно висновку експерта №180 від 15.02.2022 року, тілесні ушкодження у ОСОБА_4 цілком могли виникнути в строк, за обставин та по механізму, на які вказав, показав та відтворив потерпілий ОСОБА_4 , при проведенні із ним слідчого експерименту 26.01.2022 року (т.1 а.с. 229-231).
Даними протоколу огляду предмету від 15.02.2022 року, а саме мобільного телефону «Samsung» моделі «SG-G355H», який належить ОСОБА_6 , згідно якого встановлено факт телефонних дзвінків 18.01.2021 на абонентські номери якими користувалась ОСОБА_7 (т.2 а.с.61-77).
Відомостями протоколу про результати здійснення негласних слідчих розшукових дій від 22.12.2021 року, протоколу огляду від 16.02.2022 року та додатку до нього (аудіозапису), відповідно до яких ОСОБА_6 перебуваючи в ІТТ №1 м. Хмельницького ГУНП в Хмельницькій області у розмові із співкамерником обговорює обставини нанесення потерпілому ударів ножем (т. 2 а.с. 156-164).
Законність проведення даних негласних слідчих (розшукових) дій підтверджується ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 20.12.2021 року, якою надано дозвіл на проведення аудіо-, відеоконтролю місця, а саме приміщення камери ІТТ №3 ГУНП в Хмельницькій області, на час перебування там ОСОБА_6 , шляхом прихованої фіксації відомостей, за допомогою аудіо-, відеозапису всередині публічно доступних місць, без відома присутніх у цьому місці осіб (т.2 а.с.169-170.
Окрім цього, встановлені судом обставини підтверджуються: протоколами огляду відеозаписів із зовнішніх камер відео спостереження, що розміщені на фасаді будинку АДРЕСА_2 ; дисками отриманими під час досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 13.01.2022 року про надання дозволу на тимчасовий доступ з інформацією про телефонні з`єднання ОСОБА_6 , а також інформацією відображеною у відповідному рапорті щодо трафіку зв`язку ОСОБА_6 ; медичною карткою стаціонарного хворого КНП «Хмельницький обласний серцево-судинний центр» Хмельницької обласної ради на ім`я ОСОБА_4 ; вилученими в ході досудового розслідування речовими доказами.
Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.
Даючи правову оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_6 згідно з пред`явленим обвинуваченням в незакінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_4 , суд враховує правові позиції Верховного Суду, викладені у Постанові від 09 жовтня 2018 року у справі №760/4968/15-к, з яких слідує, що при відмежуванні замаху на вбивство від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим. Для з`ясування змісту та спрямованості умислу особи при дослідженні доказів їм необхідно виходити з сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.
Відповідно до ст. 15 КК та п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 р. N 2 "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи" закінчений замах на умисне вбивство особи може бути вчинено
лише з прямим умислом, тобто коли винна особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
Аналізуючи докази, що мають значення для встановлення змісту та спрямованості умислу обвинуваченого ОСОБА_6 при скоєнні злочину, суд виходить із сукупності всіх обставин вчиненого діяння та враховує характер дій обвинуваченого, спосіб, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, знаряддя злочину, поведінку винного та потерпілого, що передувала події, їхні стосунки, ставлення обвинуваченого до наслідків злочину і приходить до переконання про наявність у ОСОБА_6 прямого умислу на вбивство потерпілого ОСОБА_4 , оскільки наносячи ОСОБА_4 три цілеспрямованих удари ножем в ділянку розташування життєво важливих органів області грудної клітини та її надключичної ділянки, обвинувачений не міг не розуміти особливо небезпечний характер таких дій і їх можливі наслідки у вигляді смерті потерпілого. Лише активний супротив потерпілого, який залишившись у свідомості з прикладанням сили, обома руками відштовхнув ОСОБА_6 та почав його переслідувати, завадив останньому довести до кінця свій злочинний намір.
Крім того, поведінка підсудного після вчинення злочину, як то залишення потерпілого на місці пригоди після нанесення йому трьох ударів ножем в ділянку грудної клітини, в темну пору і холодну погоду, не вжиття заходів щодо надання медичної допомоги потерпілому повністю спростовує заяви ОСОБА_6 про не бажання настання його смерті.
Такі висновки суду, випливають з встановлених обставин справи та підтверджуються вищезазначеними доказами.
Разом з цим, твердження обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні про те, що він мав на меті лише залякати потерпілого та не бажав заподіяти йому смерті, суд визнає суперечливими, сумнівними та відхиляє.
Так, ОСОБА_6 в суді не зміг пояснити, з якою саме метою поїхав на зустріч з ОСОБА_4 та з якою метою взяв із собою ніж. В свою чергу, як зазначив в суді потерпілий ОСОБА_4 , після того як він вийшов із під`їзду, обвинувачений, який стоячи дещо в стороні, покликав його. Підійшовши до обвинуваченого, останній без будь-яких розмов раптово почав наносити удари ножем в ділянку грудної клітини. Попередньо обвинувачений виказував погрози на адресу свідків та зокрема потерпілого, що в свою чергу підтверджується дослідженими в суді доказами.
Показання потерпілого та свідків є послідовними, логічними, переконливими, узгоджуються між собою та з іншими наведеними доказами по справі. Підстав для обмови потерпілим та свідками обвинуваченого не встановлено.
Ствердження обвинуваченого про небажання спричинення смерті потерпілому, з огляду на досліджені судом докази, суд розцінює як необґрунтовані, безпідставні, очевидно висловлені з метою ухилення обвинуваченого від відповідальності за фактично вчинене, а тому відхиляє їх.
Ці твердження обвинуваченого повністю спростовуються вищенаведеними належними, достовірними та допустимими доказами, а тому суд не знаходить підстав ставити їх під сумнів.
Дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ухвалення обвинувального вироку), суд дійшов висновку про доведення у ході судового розгляду винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме в незакінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_4 .
З огляду на викладене, суд не вбачає правових підстав для кваліфікації діяння ОСОБА_6 за ч.1 ст.121 КК України, про що заявив захисник обвинуваченого.
Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №11 від 02.02.2022 року, ОСОБА_6 на період інкримінованого йому кримінального правопорушення психічним захворюванням не страждав, міг усвідомлювати свої дії, передбачати їхні наслідки та керувати ними. ОСОБА_6 , на теперішній час психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 2 а.с. 178-180).
Оцінюючи такі висновки експертів, суд визнає їх науково обґрунтованими і достатньо аргументованими, такими, що відповідають об`єктивній поведінці обвинуваченого під час судового розгляду, а тому, погоджуючись з цими висновками, суд визнає ОСОБА_6 осудним і відповідальним за фактично скоєне.
При призначенні покарання суд згідно зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд враховує, що ОСОБА_6 в силу ст.89 КК України не судимий, посередньо характеризується, має утриманців, висловив розкаяння у вчиненому, вжив заходів щодо часткового відшкодування моральної шкоди потерпілому, проте він вчинив особливо тяжкий насильницький злочин, який визначається найвищим, винятковим ступенем небезпечності для суспільства. Більше того, обвинувачений вчинив цей злочин в стані алкогольного сп`яніння, що покарання йому обтяжує.
Крім цього в судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений не намагався виправити наслідків ситуації, не викликав потерпілому після завдання йому тілесних ушкоджень швидку медичну допомогу.
Зазначені обставини свідчать про те, що виправлення і перевиховання ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства.
Визначаючи покарання ОСОБА_6 , суд, окрім наведених вище обставин, також враховує характер злочинних дій та їх наслідки, всі відомості про особу обвинуваченого, поведінку до та після вчинення злочину, позицію прокурора та потерпілого і приходить до висновку призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі.
На переконання суду саме таке покарання у цьому випадку буде справедливим, необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому слід залишити у виді тримання під вартою, адже ОСОБА_6 засуджується до позбавлення волі на тривалий строк. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також досліджені судом докази, суд приходить до переконання, що, перебуваючи на волі, обвинувачений ухилятиметься від суду та відбування покарання. Лише запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України та ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» ОСОБА_6 в строк відбуття покарання слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 18.12.2021 року (дня фактичного затримання) до вступу вироку в законну силу із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України, скасувавши накладені на речові докази ухвалами слідчих суддів арешти у яких відпала потреба.
Керуючись ст.ст. 368-370, 373-376 КПК України, суд
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту вступу вироку в законну силу.
На підставі та в порядку ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 18.12.2021 року до дня набрання вироком законної сили включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_6 залишити попередній тримання під вартою.
Речові докази: - недопалок цигарки «Бонд», недопалок цигарки невстановленої марки, пачку з під цигарок «Комплімент», сигарету марки «Ротманс», три сірники, які передано до камери зберігання речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області знищити;
- лазерний DVD-R диск на якому міститься зображення сліду низу підошви взуття, який передано до камери зберігання речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області знищити;
- паперовий конверт в який поміщено залишки марлевих тампонів та контрольного зразка марлі, які передано до камери зберігання речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області знищити;
- футболку фірми «Zip», кофту сірого кольору, фірми «Roven», шкарпетки чорного кольору, кросівки фірми «Puma», підштаники фірми «Kaivang», джинсові штани синього кольору, чоловічі труси синього кольору, які передано до камери зберігання речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області повернути потерпілому ОСОБА_4 за належністю;
- диск з відеозаписом із зовнішньої камери відео спостереження, що розміщена на фасаді будинку АДРЕСА_2 , який знаходиться при матеріалах кримінального провадження зберігати при справі;
- предмет ззовні схожий на ніж, який передано до камери зберігання речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області знищити;
- мобільний телефон «Samsung», моделі «SM-G355H», спортивні кросівки чорного кольору марки «Adidas», спортивні штани чорного кольору марки «Reebook», спортивну кофту синього кольору із написом AF, светр чорного кольору та шапку чорного кольору, які передано до камери зберігання речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області повернути ОСОБА_6 за належністю;
- диск із аудіозаписом телефонної розмови, який надала ОСОБА_8 зберігати при справі.
Накладені ухвалами слідчих суддів Хмельницького міськрайонного суду арешти на речові докази скасувати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: