У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2022 за №0000543, -

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2022 за №0000543, в якому прокурор просить накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :11:016:0349, площею 0.2000 га, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с.Оноківці, територія колишнього господарського двору, що на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .
Обґрунтовуючи накладення арешту на вказане майно, орган досудового розслідування, зазначає, що вказана земельна ділянка вважається предметом, що був об`єктом кримінально-протиправних дій, користування третіми особами створює ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна. Прокурор також посилається на те, що з метою збереження земельної ділянки у тому вигляді, в якому вона перебуває наразі є необхідність у забороні використання, відчуження та розпорядження вказаним об`єктом нерухомого майна.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя виходить з наступного.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000543 від 04.10.2022, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 364 КК України.
У межах даного кримінального провадження орган досудового розслідування звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно, зокрема земельної ділянки кадастровий номер :11:016:0349, площею 0.2000 га, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с.Оноківці, територія колишнього господарського двору, що на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, та може бути застосований на підставі ухвали слідчого судді за результатами звернення прокурора, слідчого за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільного позивача з клопотанням про арешт майна.
Частиною 2 статті 171 КПК України встановлені вимоги до такого клопотання, зокрема, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування , передача майна.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У порушення п.3 ч. 2 ст. 171 КПК України матеріали клопотання не містять достатніх відомостей про місце проживання чи будь які засоби зв`язку власника земельної ділянки, що є предметом розгляду даного клопотання гр. ОСОБА_4 .
Виходячи з можливого обмеження права власності, що матиме місце у випадку задоволення клопотання, слідчий суддя на даному етапі без відомостей про засоби зв`язку з власником земельної ділянки (поштові, мобільні тощо) позбавлений прийняти законне та справедливе рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що подане прокурором клопотання не містить відповідне обґрунтування мети, правових підстав накладення арешту на майно, а отже не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, з огляду на що таке підлягає поверненню прокурору із наданням строку в сімдесят дві години для усунення виявлених недоліків.
Керуючись ст. 171, 172 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2022 за №0000543, - повернути прокурору для усунення недоліків.
Встановити строк сімдесят дві години для усунення недоліків клопотання про арешт майна.
Роз`яснити, що тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1