Справа № 357/8569/22
У Х В А Л А

13 грудня 2022 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 ,

старшої слідчої СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі суду № 5 у приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання старшої слідчої СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 00002143 від 04.09.2022 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гребінки, Білоцерківського району, київської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання та докази по даних матеріалах, дослідивши матеріали кримінального провадження № 00002143 від 04.09.2022 року, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , яка підтримала клопотання, підозрюваного ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_5 , які просили відмовити в задоволенні клопотання, слідчий суддя, -

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання старшої слідчої СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 00002143 від 04.09.2022 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що 03 вересня 2022 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_6 прийшов до місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно проживав із потерпілою ОСОБА_7 .

В цей час ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив з ОСОБА_7 сварку на побутовому грунті у зв`язку з тим, що остання вживала алкогольні напої та не займалась господарством.

В подальшому, того ж дня, близько 18 години 40 хвилин у ОСОБА_6 виник умисел на нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 вийшов з будинку АДРЕСА_1 та пішов до гаражного приміщення, розташованого на території вказаного домоволодіння, де взяв пластикову ємність, заповнену легкозаймистою рідиною.

Після цього, ОСОБА_6 повернувся до вказаного будинку, де у веранді перебувала ОСОБА_7 та діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, з метою нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, вилив на підлогу веранди та на обидві ноги ОСОБА_7 легкозаймисту рідину та кинув підпалений сірник, внаслідок чого відбулося загорання вказаної рідини на підлозі, одязі та на ногах ОСОБА_7 , остання намагалась загасити вогонь, однак взуття ОСОБА_7 почало плавитись від дії високої температури, остання впала на підлогу веранди, де продовжувалось горіння легкозаймистої рідини, в результаті чого потерпіла зазнала особливих фізичних страждань та особливого (нестепного) болю від опіків, у зв`язку з чим цього ж дня її було госпіталізовано до Київської міської клінічної лікарні № 2, де вона ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Від дії полум`я на тілі ОСОБА_7 виникли тілесні ушкодження у вигляді поширених опікових поверхонь на обличчі, животі, лівій верхній кінцівці, правому передпліччі, спині, лівій нижній кінцівці, та правій нижній кінцівці окрім передньої поверхні стегна. Зазначенні тілесні ушкодження виникли від дії полум`я та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Між опіковою травмою та смертю потерпілої вбачається прямий причино-наслідковий зв`язок. Смерть ОСОБА_7 настала від опіків полум`ям 2-3 ступеню 65% поверхні тіла з розвитком сепсису.

За даним фактом було відкритедосудове розслідування за № 0002143 внесене 04.09.2022 року до ЄРДР, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

08.12.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України у кримінальному провадженні № 0002143 внесене 04.09.2022 року.

Слідчий вважає наявними всі законні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виходячи з наступного.

Отримані досудовим розслідуванням докази дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Вина підозрюваного підтверджується зібраними доказами, а саме:

- оглядом місця події, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було зафіксовані сліди пожежі та вилучені речі потерпілої ОСОБА_7 ;

- допитом потерпілої ОСОБА_7 , в ході якого остання повідомила про конфлікт із чоловіком ОСОБА_6 , що відбувся 03.09.2022, в результаті якого останній вилив їй під ноги бензин та кинув сірника від чого остання отримала опікові травми.

- допитом потерпілої ОСОБА_8 , яка повідомила, що 03.09.2022 її сестра ОСОБА_7 отримала опікову травму та в подальшому померла від отриманих опіків, перебуваючи на лікуванні. ОСОБА_7 повідомляла їй, що отримала травму внаслідок дій ОСОБА_6 , останній підпалив її та перед цим неодноразово їй погрожував фізичною розправою. Крім цього, ОСОБА_6 погрожував фізичною розправою ОСОБА_8 через те, що остання надала покази проти нього у вказаному кримінальному провадженні.

- допитом потерпілої ОСОБА_9 , яка повідомила, що 03.09.2022 її донька ОСОБА_7 отримала опікову травму та в подальшому померла, перебуваючи на лікуванні. ОСОБА_7 повідомляла їй, що отримала травму внаслідок дій ОСОБА_6 , останній підпалив її та перед цим неодноразово їй погрожував фізичною розправою.

- допитом свідка ОСОБА_10 , який повідомив про те, що 03.09.2022 прибувши за місцем проживання потерпілої ОСОБА_7 , останню переносили до карети швидкої допомоги внаслідок опікової травми, поруч був ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння та постійно повторював, що він винний.

- висновком експерта № 022-100-3116-2022 відповідного до якого при дослідженні трупа ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді поширені опікові поверхні на обличчі, животі, лівій верхній кінцівці, правому передпліччі, спині, лівій нижній кінцівці, та правій нижній кінцівці окрім передньої поверхні стегна, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки. Смерть ОСОБА_7 настала від отриманих тілесних ушкоджень, тобто від опіків полум`ям 2-3 ступеня 65 % поверхні тіла з розвитком сепсису.

Підозрюваному ОСОБА_6 в судовому засіданні роз`яснено права відповідно до ч. 2 ст.193 КПК та він отримав копію даного клопотання та доданих до нього матеріалів, що підтверджується особистим підписом у клопотанні.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на вищенаведені обставини та просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою посилаючись на ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 заперечували щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши доводи прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, що стосується питання брання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то при вирішенні даного питання суд враховує практику Європейського Суду з прав людини.

Привирішенні даного питання судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно зі ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Запобіжні заходи - це превентивні заходи процесуального примусу попереджувального характеру, які за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, з метою забезпечення їх належної процесуальної поведінки.

У відповідності до ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Також метою застосування запобіжних заходів є запобігання спробам вчинити дії, або не виконувати покладені на підозрюваного, обвинуваченого процесуальні обов`язки.

У відповідності до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який за законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Білоцерківського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0002143 внесене 04.09.2022 року.

08.12.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України у кримінальному провадженні № 0002143 внесене 04.09.2022 року.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи; репутацію обвинуваченого; наявність судимостей.

Надані суду матеріали підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, підтверджується наданими матеріалами.

Підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного злочину, який відповідно до ст. 12 Кримінального Кодексу України відноситься до тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Зважаючи на викладені обставини та наявність підстав вважати, що ОСОБА_6 може ухилитися від суду, перебуваючи на волі він може впливати на потерпілого, свідків, а також враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення злочину, тяжкість покарання за вчинення ним кримінального правопорушення, відсутність постійного місця роботи, суд приходить до висновку, що належна процесуальна поведінка ОСОБА_6 виконання покладених на нього процесуальних обов`язків може бути забезпечена лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України - тримання під вартою.

Згідно ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до увагифактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, підвищену суспільну небезпечність кримінального правопорушення та відсутність достовірних відомостей про відсутність ризиків, які були встановлені при обранні підозрюваному ОСОБА_6 слідчий суддя вважає, що на даний час відсутні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та відповідно зміни запобіжного заходу обвинуваченим, відсутні.

Між тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Також, слідчий суддя враховує вимоги ст. 184 КПК України, підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, слідчий суддя вважає не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки злочини у яких підозрюється ОСОБА_11 вчинений із застосуванням насильства щодо особи.

Відповідно до ст. 197 ч.1 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що передбачені ст. ст.183, 194КПКУкраїни підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 48, 177, 178, 182, 183, 184,193,194, 196, 197, 202, 205, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшої слідчої СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 00002143 від 04.09.2022 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на тридцять днів, тобто до 07 січня 2023 року включно, утримувати його у Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» без права внесення застави..

Підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 взяти під варту в залі суду.

Строк рахувати з моменту затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто з 09 грудня 2022 року.

Вважати, що термін дії ухвали - до 07 січня 2023 року включно.

Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі у п`ятиденний термін з дня оголошення ухвали апеляційної скарги. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачіапеляційної скарги обчислюється з моменту врученняїй копії судового рішення.

Слідчий суддяОСОБА_1