Ухвала

Іменем України

23 березня 2023 року

м. Київ

справа № 619/3604/20

провадження № 51 - 1860 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 14 січня 2021 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 11 січня 2023 року,

встановив:

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 14 січня 2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Цивільний позов ОСОБА_5 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 5 749 гривень.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 11 січня 2023 рокуапеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_4 та в його інтересах захисника - адвоката ОСОБА_6 залишено без задоволення, а вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 14 січня 2021 року - без змін.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 ставить питання про перевірку зазначених судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається судове рішення, що оскаржується. Засуджений ОСОБА_4 у касаційній скарзі не вказує, які судові рішення він оскаржує. Разом з тим, із долучених до касаційної скарги копій судових рішень вбачається, що засуджений оскаржує вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 14 січня 2021 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 11 січня 2023 року стосовно нього. Засудженому ОСОБА_4 необхідно зазначити, які саме судові рішення він оскаржує у своїй касаційній скарзі.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України.

Покликаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, були допущені судом при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

За положеннями ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

У касаційній скарзі засуджений, покликаючись на суворість призначеного покарання,не наводить конкретних порушень норм матеріального або процесуального закону, які відповідно до ст. 438 КПК України можуть бути підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції. Всупереч законодавчим приписам у поданій касаційній скарзі не міститься обґрунтування заявлених вимогз урахуванням положень ч. 1 ст. 433 КПК України, яка визначає межі перегляду судом касаційної інстанції.

Мотивуючи свої доводи, засуджений ОСОБА_4 не зазначає, які саме обставини справи або обставини, що характеризують особу обвинуваченого, не було враховано судами при призначенні йому покарання.

Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нового тексту касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень ст. 427 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 , на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 14 січня 2021 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 11 січня 2023 рокузалишити без руху і надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.

Уразі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3