01.12.2022 ЄУН 389/2690/22
Провадження №1-кс/389/607/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року місто Знам`янка

Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову прокурора Олександрівського відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 від 11 листопада 2022 року, винесену в межах кримінального провадження №0000444 від 04 червня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172, ст.356, ч.1 ст.384, ч.1 ст.385 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області 21 листопада 2022 року надійшла скарга ОСОБА_2 , в межах кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000444 від 04 червня 2013 року, яку вона подає як вона вказує в порядку ст.303 КПК України та в якій просить: поновити строки пропуску оскарження, якщо вони пропущені; скасувати постанову прокурора від 11 листопада 2022 року; зобов`язати виконати слідчі дії, які вказані нею у клопотанні від 09 листопада 2022 року.

Відповідно до протоколу повторного автоматичного визначення слідчого судді від 30 листопада 2022 року скаргу передано до провадження слідчого судді ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали скарги, вважаю що скаржнику слід відмовити у відкритті провадження, виходячи з наступного.

Статтею 26 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень.

У кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування слідчий суддя забезпечує дотримання прав сторін і вирішує ті питання, що винесені до його повноважень.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст.303 КПК України.

Так, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора: 1) бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Слідчими (розшуковими) діями є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Порядок проведення слідчих дій закріплено Кримінальним процесуальним кодексом України (глави 20, 21 Розділу ІІІ), Інструкцією про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає дві широкі групи слідчих дій: 1) традиційні слідчі дії: огляд (стаття 237), включаючи огляд трупа (ст. 238), огляд трупа, пов`язаний з ексгумацією (ст. 239); допит, у тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб(статті 224226); пред`явлення для впізнання (стаття 228231), обшук (стаття 233236), слідчий експеримент (стаття 240), освідування (стаття 241), отримання зразків для експертного дослідження (стаття 245), провадження експертизи (стаття 241244);2) негласні слідчі (розшукові) дії: аудіo-, відеоконтроль особи, зняття інформації з електронних інформаційних систем і т.д. Негласні слідчі (розшукові) дії, як визначено в ст. 246 КПК України, це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених законом.

У Положенні про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженому наказом Генерального прокурора 30 червня 2020 року за №298, зазначено, що формування Реєстру розпочинається з моменту внесення до нього Реєстратором відповідних відомостей про кримінальне правопорушення, зазначених у заяві чи повідомленні про його вчинення або виявлених ним самостійно з будь-якого джерела.

До ЄРДР вносяться відомості про, зокрема, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, та інші відомості. У процесі кваліфікації спочатку відбувається діяльність слідчого (дізнавача) зі встановлення фактичних обставин з дотриманням вимог процесуального закону. Встановлення фактичних обставин, які мають значення для кваліфікації (фактичний склад злочину) тягне за собою їх зіставлення з юридичним складом злочину. Питання про зміну (доповнення/уточнення) кваліфікації постає у зв`язку зі встановленням фактичних обставин справи, внаслідок чого змінюється фактична підстава кримінально-правової кваліфікації. Тобто, попередня кваліфікація може й повинна бути уточнена по мірі з`ясування нових фактичних обставин справи в ході досудового розслідування.

Зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що у поданому до прокурора 09 листопада 2022 року клопотанні ОСОБА_2 просила: по кримінальному провадженню №0000444 внести уточнення про неофіційне використання робочої сили, несплату податків до пенсійного фонду за ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; перевірити у пенсійному фонді виплати до нього за ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 шляхом звернення до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів; встановити процесуальні строки для виконання вказівок прокурора. Прокурор розглянувши вказане клопотання виніс постанову від 11 листопада 2022 року про часткову відмову в задоволенні клопотання, відповідно до якої ОСОБА_2 відмовлено, у задоволенні клопотання щодо першого питання внести уточнення про неофіційне використання робочої сили, несплату податків до пенсійного фонду за ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 . Тобто у клопотанні скаржник по суті просила прокурора уточнити кваліфікацію правопорушення та прокурором їй в цьому відмовлено.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При цьому, норма ст.303 КПК України не передбачає оскарження абстрактної бездіяльності, яка призводить до «неналежного досудового розслідування».

Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 , оскільки скаргу подано на рішення прокурора, яке не підлягає оскарженню до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову прокурора Олександрівського відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 від 11 листопада 2022 року, винесену в межах кримінального провадження №0000444 від 04 червня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172, ст.356, ч.1 ст.384, ч.1 ст.385 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1