14.04.2023
справа № 642/1721/23
провадження № 1-і/642/4/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції в м. Харкові клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Ленінського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується увчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.4 ст. 185 КК України.

Щодо обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого спливає 15.04.2023 року.

Пунктом 20-5 Розділу XІ Перехідні положення КПК України передбачено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлено такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.

Розгляд питань, які віднесено до повноважень слідчого судді (крім розгляду клопотань про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій і скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування), та окремих питань під час судового провадження здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом.

У разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 продовжено до 30 квітня 2023 року, відповідно до постанови Кабінет Міністрів України №1423 від 23.12.2022 року.

У провадженні Ленінського районного суду перебуває вказаний обвинувальний акт.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено головуючого суддю для судового провадження суддю ОСОБА_6 .

Головуючий суддя ОСОБА_6 знаходиться у відпустці.

Тому розгляд питання щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 проводиться іншим суддею Ленінського районного суду м. Харкова визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, що відповідає положенням п.20-5 Розділу XІ Перехідні положення КПК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження строку перебування під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , посилаючись на те, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Захисник обвинуваченого заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив відмовити у задоволенні клопотання, або застосувати щодо обвинуваченого інший більш м`який запобіжний захід домашній арешт за адресою останнього місця проживання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_5 відмовився висловлювати свою позицію щодо заявленого клопотання, посилаючись на процесуальні порушення розгляду даного клопотання прокурора, а саме те, що він згоду на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції не надавав.

Суд, вислухавши доводи учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжити злочинну діяльність.

Суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушеннях, раніше судимий, має на утриманні малолітню дитину, згідно обвинувального акту має місце реєстрації, але відповідно до довідки, що міститься у матеріалах справи ОСОБА_5 станом на 17.02.2023 року зареєстрованим не значиться, тобто достовірних відомостей щодо місця реєстрації та фактичного місця проживання матеріали справи не містять, ухвалою Харківського апеляційного суду від 08.02.2022 ОСОБА_5 в межах іншого кримінального провадження було оголошено у розшук.

Щодо доводів обвинуваченого ОСОБА_5 стосовно того, що він згоди на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції не надавав, та проведення судового засідання в такому режимі є процесуальним порушенням, то суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2ст. 336 КПК України, суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України,Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженогоЗаконом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який на теперішній час є продовженим.

З урахуванням змін, внесених до частини другоїстатті 336 КПК України згідно із Законом України № 2201-IX від 14.04.2022, згода обвинуваченого на здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану не є обов`язковою.

В ухвалі суду про проведення судового засідання в режимі відеоконференції між Ленінським районним судом м.Харкова та Державною установою «Харківський слідчий ізолятор», обвинуваченому ОСОБА_5 було роз`яснено, що його участь у судовому засіданні є обов`язковою та в умовах воєнного стану згода обвинуваченого на здійснення дистанційного судового провадження не є обов`язковою.

Вказане положення закону також необноразово було роз`яснено обвинуваченому під час даного судового розгляду.

Доводи сторони захисту на наявність в обвинуваченого неповнолітньої дитини, суд не може взяти до уваги, оскільки, ці обставина існували на час вчинення інкримінованих злочинів, і не стали стримуючим фактором від противоправних дій.

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання та продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не зменшились.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обгрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи те, що з дня надходження до суду обвинувального акту судове провадження не завершене, тяжкість покарання, що може загрожувати обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, суд приходить до переконання, що наведені обставини у своєму взаємозв`язку дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Продовжуючи строк тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Встановлені під час обрання запобіжного заходу ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 на більш м`який, а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою, продовживши строк застосованого запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою до 10.06.2023 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 331, 369, 376 КПК України, п.20-5 Розділу XІ Перехідні положення КПК України, суд -

ухвалив:

Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без змін - у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи "Харківський слідчий ізолятор", продовживши строк цього запобіжного заходу до 10 червня 2023 року.

Строк дії ухвали до 10.06.2023 року.

Ухвала щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1