Номер провадження: 11-сс/813/1674/22
Справа № 496/4506/20 1-кс/496/2096/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі скаржника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 18.11.2022 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин

Зазначеною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову начальника СД Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 23.03.2022 року про закриття кримінального провадження № 0000313 від 21.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України.

Мотивуючи своє рішення, суд послався на те, що не знайшло свого підтвердження в ході досудового розслідування незаконне проникнення до іншого володіння особи, а саме земельної ділянки потерпілої ОСОБА_6 . Слідчий суддя погодився з рішенням дізнавача про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 КК України, вважаючи його законним та таким, що відповідає вимогам ст. 110 КПК України і закриттям кримінального провадження з цих підстав.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , не погоджуючись із рішенням слідчого судді зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, посилаючись на наступне:

- слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не надана оцінка доводам скарги ОСОБА_6 про те, що постанова слідчого не направлялась потерпілій стороні протягом 7-ми місяців, а також про однобічність проведення досудового розслідування;

- слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі зазначає якусь іншу особу ( ОСОБА_8 ), відносно якої матеріали кримінального провадження будь-якої інформації не містять;

-прокурор в судовому засіданні не міг спростувати доводів скарги потерпілої, оскільки постанову слідчого про закриття кримінального провадження побачив лише під час розгляду її скарги;

- слідчий суддя взагалі не досліджував матеріали кримінального провадження та прийшов до необґрунтованого висновку про відмову у задоволенні її скарги;

- дізнавачем не в повній мірі проведено досудове розслідування та не досліджено обставин кримінального провадження, не надано оцінки показам та документам у їх сукупності, а в оскаржуваній постанові взагалі відсутні будь-які посилання на проведення будь-яких слідчих дій.

На підставі викладеного, ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою постанову слідчого про закритті кримінального провадження скасувати, а матеріали кримінального провадження направити для продовження досудового розслідування.

В судовому засіданні апеляційного суду заявник ОСОБА_6 підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, натомість, прокурор до суду не з`явився, про місце та час судового розгляду повідомлений своєчасно належним чином, клопотань про відкладення розгляду не надсилав.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 422 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи вимоги КПК України, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається із аналізу оскаржуваної ухвали слідчого судді та матеріалів кримінального провадження, вказане рішення суду вимогам вищенаведеної статті не відповідає з огляду на наступне.

З матеріалів провадження встановлено що, заявник ОСОБА_6 звернулася до суду зі скаргою і просить скасувати постанову начальника СД Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 23.03.2022 року про закриття кримінального провадження № 0000313 від 21.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України та продовжити досудове розслідування.

Свої вимоги мотивувала тим, що в провадженні СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000313 від 21.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України. 23.03.2022 року начальником СД Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 кримінальне провадження закрите, про що винесено постанову. Вважає вказану постанову передчасною та такою, що порушує вимоги чинного КПК.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, в п. 53 рішення у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р., заява №33949/02, ЄСПЛ зазначив, що «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (див. рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), від 26.10.1984 р., п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), від 28.10.1998 р., п. 45).

Окрім того, ст. 2 КПК України передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, яка розкриває одну із найважливіших засад кримінального провадження принцип законності, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В свою чергу, ч. 4 ст. 38 КПК України встановлює, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених ч. 2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Частиною 1 ст. 93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із вимогами ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень заявниці, 21.05.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення, за № 0000313 за ознаками ч.1 ст. 162 КК України за наступною фабулою: «19.05.2020 року до ЧЧ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області надійшла ухвала слідчого судді від 18.05.2020 року щодо невнесення відомостей до ЄРДР за фактом незаконного проникнення на територію домоволодіння ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 (ЄО №4139)».

11.06.2020 року слідчим СВ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 за результатами проведення досудового розслідування було винесено постанову про закриття кримінального провадження.

10.11.2020 року прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_10 винесено постанову про скасування вказаної постанови слідчого, оскільки досудове розслідування проведено не в повному обсязі, усі необхідні слідчі дії не виконані.

10.11.2020 року прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_10 винесено постанову про зміну порядку досудового розслідування та визначення органу дізнання, якою, зокрема, змінено порядок здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000313 від 21.05.2020 року та продовжувати його згідно з вимогами глави 25 КПК України у формі дізнання, визначено сектор дізнання Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області органом, якому належить здійснювати досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

31.12.2020 року начальником СД Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000313 від 21.05.2020 року за ознаками ч.1 ст. 162 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 01.06.2021 року скаргу ОСОБА_6 на постанову начальника СД Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 31.12.2020 року про закриття кримінального провадження було задоволено, вказану постанову скасовано та матеріали кримінального провадження № 0000313 від 21.05.2020 року, за ознаками ч. 1 ст. 162 КК України повернуті до СД Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області, для продовження досудового розслідування.

Постановою начальника СД Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 23.03.2022 року кримінальне провадження № 0000313 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України.

Натомість, у зв`язку з неявкою прокурора в судове засідання апеляційного суду та ненадання безпосередньо матеріалів кримінального провадження № 0000313, апеляційний суд приймає рішення, виходячи зі змісту оскаржуваної постанови.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що фактично, в порушення вищенаведених вимог кримінального процесуального закону, органом досудового розслідування після внесення 21.05.2020 року відомостей до ЄРДР на протязі більш ніж одного року взагалі не проводилось досудове розслідування кримінального провадження № 0000313, не було здійснено жодних слідчих (процесуальних) дій на встановлення обставин провадження. За весь час досудового розслідування дізнавачем начальником СД Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 в порядку ст. 298-1 КПК України були опитані члени комісії ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які пояснили, що на земельну ділянку ОСОБА_6 вони не проникали. Натомість, заявник ОСОБА_6 не набула жодного статусу у провадженні, не була допитана щодо обставин, викладених у її заявах, клопотання останньої про проведення слідчих дій залишались без задоволення.

Висновок слідчого судді про те, що матеріали кримінального провадження не містять клопотання ОСОБА_6 на адресу дізнавача про допит вказаних осіб як свідків, яка могла протягом усього часу досудового розслідування (майже два роки) звернутися з таким клопотанням, є хибним, оскільки ОСОБА_6 в зазначеному провадженні є заявником та, відповідно до положень ч. 2 ст. 60 КПК України, не могла заявляти клопотання про проведення слідчих (процесуальних) дій.

Окрім того, обов`язок збирання доказів, встановлення осіб свідків вчинення кримінального правопорушення покладений на орган досудового розслідування, а не на заявника чи потерпілу.

Апеляційний суд вважає необґрунтованим висновок слідчого судді про те, що потерпіла вправі була надати СД-диск з відеозаписом події кримінального правопорушення дізнавачу, який міг бути оглянутий та приєднаний до матеріалів кримінального провадження, оскільки порядок збирання та вилучення доказів прямо передбачений вимогами КПК України.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що органом досудового розслідування не було вчинено процесуальних дій, спрямованих на всебічне, повне та неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, не було проведено всебічної та об`єктивної перевірки доводів заявника, не надана оцінка відповідним обставинам, на які посилається заявник, не було проведено жодних слідчих та процесуальних дій та було передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Окрім того, апеляційний суд констатує, що процесуальними керівниками у кримінальному провадженні № 0000313, а саме прокурорами Біляївської окружної прокуратури Одеської області, після скасування постанови про закриття кримінального провадження від 10.11.2022 року, не надано жодної вказівки у вказаному провадженні, та фактично не забезпечено його належного процесуального керівництва.

Слідчий суддя, в свою чергу, на вищевикладені порушення слідчим вимог кримінального процесуального закону та фактичне не проведення досудового розслідування уваги не звернув та дійшов необґрунтованого висновку про законність постанови про закриття кримінального провадження, у зв`язку із чим безпідставно відмовив заявнику ОСОБА_6 в задоволенні її скарги на згадану постанову.

За таких обставин, вищевказана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали.

Відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Отже, з огляду на вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 , скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали про задоволення її скарги, скасування постанови слідчого від 23.03.2022 р. про закриття кримінального провадження № 0000313та повернення матеріалів кримінального провадження до органу досудового розслідування для проведення якісного досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 24, 303, 304, 370, 404, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 18.11.2022 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову начальника СД Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 23.03.2022 року про закриття кримінального провадження № 0000313 від 21.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 задовольнити та скасувати постанову начальника СД Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 23.03.2022 року про закриття кримінального провадження № 0000313 від 21.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України та повернути матеріали зазначеного кримінального провадження до Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області для проведення досудового розслідування.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 І ОСОБА_15 О ОСОБА_16