Справа № 296/6960/22
УХВАЛА
Іменем України

24 жовтня 2022 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365-2 КК України у кримінальному провадженні, внесеному 02.11.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000490,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 200 640,00 грн. для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

В обґрунтування клопотання вказано, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000490 від 02.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ліквідатор ВАТ «Українській концерн хмелярства «Укрхміль» ОСОБА_5 , в рамках справи про банкрутство № 4/5007/33-Б/11, яка знаходиться у провадженні Господарського суду Житомирської області, здійснив дії, направлені на незаконне відчуження нерухомого майна вказаного суб`єкта господарювання, а саме майнового комплексу виробничих будівель, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 3517,7 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Так, в рамках справи № 4/5007/33-Б/11 про банкрутство ВАТ «Український концерн хмелярства «Укрхміль», відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, на підставі ухвали Корольовського районного суду від 02.08.2018, 06.08.2018 відділом державної реєстрації Житомирської обласної державної адміністрації зареєстровано обтяження за № 27371709 на нерухоме майно ВАТ «Український концерн хмелярства «Укрхміль» майновий комплекс виробничих будівель, загальною площею 3517,7 кв.м.

В той же час, ліквідатор ВАТ «Українській концерн хмелярства «Укрхміль» ОСОБА_5 , проігнорувавши вимоги ст. 25 ЗУ «Про банкрутство» щодо вжиття відповідних заходів по збереженню майна банкрута, реалізації майна банкрута для задоволення вимог кредиторів, знаючи про зареєстроване обтяження, свідомо замовив проведення аукціону з продажу майнового комплексу виробничих будівель, розташованого за адресою: Житомирська область, м. Житомир, вул. Коростишівська, 47, загальною площею 3517,7 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01. Організатором аукціону було ТОВ «Толк консалтинг», учасниками - ТОВ «Керуюча компанія «Граніт Інвест» та ТОВ «Управляюча компанія «Фарм Інвест», переможцем обрано - ТОВ «Керуюча компанія «Граніт Інвест». Вартість майна банкрута, що підлягала реалізації у складі цілісного майнового комплексу, ліквідатором визначено за сукупністю визначених вимог кредиторів у сумі 4 607 493 грн., разом з тим ТОВ «Керуюча компанія «Граніт Інвест», як переможець, перерахувала на рахунок ВАТ «Український концерн хмелярства «Укрхміль» 1 039 565 грн. 11.09.2018 між ліквідатором та переможцем аукціону підписано протокол № 11-2 проведення аукціону.

Ухвалою Корольовського районного суду від 25.09.2018 скасовано арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Королівського районного суду м. Житомира від 02.08.2018 по справі № 296/7458/18 на майно ВАТ «Українській концерн хмелярства «Укрхміль» (майновий комплекс виробничих будівель, розташований за адресою: Житомирська область, м. Житомир, вул. Коростишівська, 47, загальною площею 3517,7 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

12.10.2018 між продавцем ВАТ «Українській концерн хмелярства «Укрхміль» в особі ліквідатора ОСОБА_5 та покупцем ТОВ «Керуюча компанія «Грант Інвест» був укладений договір купівліпродажу майна, який був засвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_7 (зареєстрований в реєстрі за № 11099). Згодом вищевказане майно ТОВ «Керуюча компанія «Грант Інвест» було перепродано ТОВ «Житом», яке на теперішній час є його власником.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 27.02.2020 у справі № 4/5007/33-Б/11 було встановлено, що ліквідатор ОСОБА_5 був обізнаний про існуючий арешт нерухомого майна, порушив процедуру проведення аукціону (арешт майна є перешкодою для реалізації такого майна), завдав значних збитків кредиторам, пов`язаним із визнанням аукціону не дійсним та витребуванням майна з чужого незаконного володіння.

Арешт, накладений в межах кримінальної справи на вищевказане майно ВАТ «Український концерн хмелярства «Укрхміль», є заходом забезпечення кримінального провадження, застосованим згідно з нормами КПК України і його скасування відбувається в порядку, визначеному статтею 174 КПК України - без можливості його скасування судами інших юрисдикцій, що випливає також із положень статей 37, 41 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що накладений в межах кримінального провадження арешт на майно боржника є в будь-якому випадку перешкодою для реалізації такого майна, зокрема шляхом проведення торгів (аукціону) в межах справи про банкрутство.

Таким чином, 12.10.2018 ліквідатор ВАТ «Український концерн хмелярства «Укрхміль» ОСОБА_5 , зловживаючи своїми повноваженнями арбітражного керуючого, здійснив реалізацію нерухомого майна вказаного товариства - банкрута, а саме майнового комплексу виробничих будівель, яке знаходиться за адресою м. Житомир, вул. Коростишівська, 47, вартістю 6 872 589, 17 грн., на користь ТОВ «Керуюча компанія «Грант Інвест» не із метою задоволення вимог кредиторів, а для придбання нерухомості підконтрольними суб`єктами господарювання за заниженими цінами, з метою здійснення його подальшого перепродажу, що спричинило ВАТ «Український концерн хмелярства «Укрхміль» тяжкі наслідки.

З урахуванням вказаних вище обставин, 17.10.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Донецьк, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у зловживанні своїми повноваженнями арбітражного керуючого, з метою отримання неправомірної вигоди, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам юридичної особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

В ході проведення досудового розслідування здобуто докази, які обґрунтовано вказують на причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365-2 КК України, зокрема: матеріали за договором купівлі-продажу від 12.10.2018 майнового комплексу виробничих будівель, загальною площею 3517,7 кв.м., який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ; матеріали за заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо проведення державної реєстрації права власності ТОВ «Керуюча компанія «Грант Інвест» на вказаний вище майновий комплекс; висновки судової почеркознавчої, судової економічної, судової оціночно-будівельної експертиз; копії матеріалів позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_5 , проведеної у період з 18.02.2022 по 24.02.2022 Центрально-західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Хмельницький); постанова Верховного суду України у справі № 4/5007/33-Б/11 від 20.10.2020; показання свідків та інші матеріали кримінального провадження.

Наявні в матеріалах досудового розслідування фактичні дані (докази) можуть переконати стороннього спостерігача про наявність події кримінального правопорушення та можливу причетність до його вчинення ОСОБА_5 , що є стандартом розумної підозри та підставою для застосування запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді застави під вартою є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наразі ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна або без такої.

Враховуючи викладене, орган досудового розслідування, керуючись, п.1 ч.1 ст. 177 КПК України має обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання, яке йому загрожує, враховуючи кваліфікацію вчиненого злочину.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України однією із обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу, є тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується. Необхідність урахування відповідної обставини при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу підтверджена рішенням Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року № 14рп/2003 (справа про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу).

Слід врахувати, що згідно приписів ч. 1 ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку не може бути застосовано у випадку засудження за корупційне кримінальне правопорушення.

Таким чином, у випадку доведення винуватості ОСОБА_5 останньому загрожує виключно реальне покарання у вигляді позбавлення волі.

Усвідомлюючи вказані обставини та не бажаючи настання негативних наслідків кримінально-правового характеру, підозрюваний може вчиняти спроби переховуватися від органів слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності .

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі особи.

Окрім того, орган досудового розслідування, керуючись п.п. 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України не виключає можливості незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків, з метою виправдання своїх дій та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Підозрюваний проживає в м. Київ, тобто в іншому населеному пункті, у зв`язку з чим може не прибути за викликами слідчого під різноманітними приводами, перешкоджаючи кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, таких як: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (зареєстрований) чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, а також з метою запобігання ризикам переховуватися підозрюваним ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого, у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є підстави для обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді застави.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, встановлені в ході проведення досудового розслідування, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, застосування менш суворих запобіжних заходів ніж застава не забезпечить запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Таким чином, встановлені досудовим слідством обставини є достатніми для застосування запобіжного заходу у вигляді застави, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання покладених на ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

Частиною 5 статті 12 КК України визначено, що тяжким злочином є діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років. Таким чином, згідно із санкцією ч. 3 ст. 365-2 КК України, вказаний злочин відноситься до категорії тяжкого.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, за № 310113749 від 19.09.2022, за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на об`єкт нерухомості за адресою АДРЕСА_1 .

Станом на 17.10.2022 один прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 508,00 грн.

Таким чином, з урахуванням встановлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, обставин кримінального правопорушення, зокрема загального розміру майнової шкоди в сумі 6 872 589, 17 грн., у завданні якої підозрюється ОСОБА_5 , майнового та сімейного стану підозрюваного, здійснення ним підприємницької діяльності, а отже стабільного доходу, інших даних про особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України, існує необхідність у визначенні максимального розміру застави, передбаченого для тяжких кримінальних правопорушень, вісімдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 200 640, 00 грн. та достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді застави та просили задовольнити з підстав зазначених у ньому. Звернули увагу на розмір заподіяної майнової шкоди у сумі 6872589,17 грн. та наявність судових процесів щодо повернення проданого майна підприємству.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання слідчого та просив відмовити у застосуванні запобіжного заходу.

В своїх письмових запереченнях вказав, що ризики передбачені п.п.1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України є необґрунтованими, оскільки вони не конкретизовані, мають очевидний характер припущень та не доведені жодним доказом. Звернув увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_5 є раніше несудимою особою, має достатню тривалість безперервної роботи в галузі права, є судовим експертом, присяжним в Печерському районному суді м. Києва, а також помічником-консультантом народного депутата України, користується авторитетом серед колег, має позитивні характеристики як з місця проживання, так і з місця роботи, а відтак при розгляді даного клопотання також необхідно врахувати особу підозрюваного ОСОБА_5 . Крім того, підозрюваний має постійне місце проживання та реєстрації, має сім`ю та активні міцні соціальні зв`язки. Також не погоджується з таким видом запобіжного заходу як застава, а тим більше, з її розміром, оскільки відсутність у клопотанні обґрунтування неможливості застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, наприклад, особистого зобов`язання, свідчить про неможливість застосування застави. На думку сторони захисту органом досудового розслідування не доведена наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України. Разом з тим, відсутність будь-якого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні надасть ефективну можливість готуватись до всіх слідчих дій, а в подальшому й судових засідань, позитивно вплине на психоемоційний стан ОСОБА_5 , в тому числі, й для продовження ним суспільно-корисної діяльності. Запевняє суд на конструктивний та змагальний процес без створення будь-яких перешкод органу досудового розслідування й суду (а.с.133-136).

Підозрюваний підтримав позицію захисника. Також зазначив, що оформлення договору купівлі-продажу майна відбулося після скасування арешту, аукціон проводила спеціальна організація, а не арбітражний керуючий, а тому підозра є необґрунтованою. Крім того майно було повернуто підприємству. Вказав, що є керівником експертної організації та робота не пов`язана з виїздом за межі м.Києва.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно із частиною 1 статті 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Частиною першою статті 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно пункту 1 частини п`ятої статті 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною п`ятою статті 194 КПК України передбачено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Національне законодавство не містить визначення поняття обґрунтованої підозри, однак відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення ЄСПЛ у справі "O'Hara v. United Kingdom" of 16 October 2001, § 34).

Згідно письмового повідомлення про підозру від 17.10.2022, вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у зловживанні своїми повноваженнями арбітражного керуючого, з метою отримання неправомірної вигоди, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам юридичної особи, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365-2 КК України.

Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення ЄСПЛ у справі "N.C. v. Italy" of 11 January 2001, §45).

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365-2 КК України, що стверджується матеріалами клопотання у їх сукупності та зокрема матеріалами за договором купівлі-продажу від 12.10.2018 майнового комплексу виробничих будівель, загальною площею 3517,7 кв.м., який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ; матеріали за заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо проведення державної реєстрації права власності ТОВ «Керуюча компанія «Грант Інвест» на вказаний вище майновий комплекс; висновки судової почеркознавчої, судової економічної, судової оціночно-будівельної експертиз; копії матеріалів позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_5 , проведеної у період з 18.02.2022 по 24.02.2022 Центрально-західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Хмельницький); постанова Верховного суду України у справі № 4/5007/33-Б/11 від 20.10.2020; показання свідків.

Слід зазначити, що факт укладання договору купівлі-продажу після скасування заборони на відчуження (на що посилається сторона захисту в запереченнях), не спростовує обставини проведення аукціону та складання протоколу за його наслідками під час дії арешту, який є частиною процедури відчуження майна в справі про банкрутство.

У клопотанні вказувалося про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: про можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; можливість незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365-2 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна або без такої, стадію досудового розслідування, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, розмір майнової шкоди у завданні якої підозрюється ОСОБА_5 , у зв`язку з чим підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (зважаючи на тяжкість покарання та з метою його уникнення), перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (зважаючи на свою обізнаність в галузі юриспруденції та економіки) слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим та прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що дійсно існують ризики, передбачені п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказували слідчий та прокурор у поданому клопотанні.

Разом з тим, стороною обвинувачення не доведено ризику передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки не розкрито та не наведено доводів що необхідності та можливості впливати підозрюваного на свідків у кримінальному провадженні за наявних обставин справи.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.365-2 КК України, приймаючи до увагу доведеність слідчим та прокурором наявності обставин, передбачених частиною 1 статті 194 КПК України слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави.

Прокурором доведена недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу з огляду на вчинене кримінальне правопорушення, наявність ризиків, особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків та стадії досудового розслідування.

Разом з тим, вирішуючи питання про розмір застави, який підлягає встановленню у зв`язку із застосуванням до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя також враховує суть та характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , наявність ризиків, передбачені п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, особу підозрюваного ОСОБА_5 , а також його рівень доходу, слідчий суддя дійшов висновку, що застава у максимальному розмірі у 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є невиправданою.

За вказаних умов обґрунтованим розміром застави слід вважати 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 104000 (сто чотири тисячі) гривень із покладенням на підозрюваного ОСОБА_5 ряду обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що зможе забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти спробам вчинити дії, передбачені п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-181, 184, 193-194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Заставу визначити у розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 104000 (сто чотири тисячі) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавець) на депозитний рахунок для внесення застави.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідного органу Державної міграційної служби України за місцем свого проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Строк дії ухвали та обов`язків до 16.12.2022 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання цих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, крім того, на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1