Справа № 509/4702/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду, в смт. Овідіополь обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування № 0000393 від 04.09.2022 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

7 листопада 2022 року, до Овідіопольського райсуду Одеської області згідно надійшов вказаний обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування № 0000393 від 04.09.2022 р. за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та Подгорного за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, затверджений Чорноморською окружною прокуратурою Одеської області.

Ухвалами Овідіопольського райсуду Одеської області від 01.12.2022 р. відносно всіх трьох обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були обрані запобіжні заходи у виді тримання під вартою, терміном до 29.01.2023 р. включно без визначення розміру застави.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив суд продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_9 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, терміном 60 календарних днів, мотивуючи це необхідністю забезпечення належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що останній обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого умисного корисного злочину, пов`язаного з нападом на потерпілого ОСОБА_12 з метою заволодіння його майном, поєднаного з насильством, небезпечним для його життя та здоров`я, з проникненням у житло потерпілого, вчиненого спільно та за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та Подгорним в умовах воєнного стану (розбій), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 8 до 15 років із конфіскацією майна, беручи до уваги відсутність у обвинуваченого офіційної роботи, засобів існування і доходів, відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, а тому передбачаючи тяжкість покарання, яка загрожує йому у випадку визнання його винним у скоєнні вказаного вище особливо тяжкого умисного корисного злочину, поєднаного з насильством небезпечним для життя та здоров?я потерпілого, може переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати (вчинити фізичний або психологічний тиск) на потерпілого ОСОБА_12 , який під час досудового розслідування активно сприяв встановленню всіх обставин справи, або з метою зміни його викривальних обвинуваченого показань, та свідків злочину, враховуючи тяжкість наслідків вчиненого злочину, існує вірогідний ризик вчинення обвинуваченим інших аналогічних кримінальних правопорушень, проти чого заперечували обвинувачений та його захисник ОСОБА_4 , вважаючи запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно його підзахисного суровим з огляду на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та існування соціальних зв`язків обвинуваченого, який має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а тому просив суд, відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, з чим погодився обвинувачений ОСОБА_9 та обвинувачені ОСОБА_10 і ОСОБА_11 .

Потерпілий ОСОБА_12 в підготовче судове засідання не з?явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надіславши до суду письмове клопотання, в якому просив провести підготовче судове засідання без його участі, пославшись на сімейні обставини, а також просив суд, звільнити з-під варти всіх трьох обвинувачених, стверджуючи, що ніякого злочину обвинуваченими відносно нього не здійснювалось, а була лише бійка між ними.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого умисного корисного злочину, пов`язаного з нападом на потерпілого ОСОБА_12 з метою заволодіння його майном, поєднаного з насильством, небезпечним для його життя та здоров`я, з проникненням у житло потерпілого, вчиненого спільно та за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та Подгорним в умовах воєнного стану (розбій), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 8 до 15 років із конфіскацією майна, беручи до уваги відсутність у обвинуваченого офіційної роботи, засобів існування і доходів, відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, а тому передбачаючи тяжкість покарання, яка загрожує йому у випадку визнання його винним у скоєнні вказаного вище особливо тяжкого умисного корисного злочину, поєднаного з насильством небезпечним для життя та здоров?я потерпілого, може переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати (вчинити фізичний або психологічний тиск) на потерпілого ОСОБА_12 , який проживає з ним в одному с. Новоградківка, Одеського району Одеської області, і який під час досудового розслідування активно сприяв встановленню всіх обставин справи, або з метою зміни його викривальних обвинуваченого показань, та свідків злочину, враховуючи тяжкість наслідків вчинених злочинів, існує вірогідний ризик вчинення обвинуваченим інших аналогічних кримінальних правопорушень, а тому з урахуванням наявності ризиків, зазначених ст. 177 КПК України і у відповідності до порядку, передбаченого ст.ст. 178,183 КПК України, враховуючи суспільний інтерес, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 кримінального правопорушення, його вік, невідшкодовану матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_12 , суд вважає необхідним обрати у відношенні обвинуваченого ОСОБА_9 міру запобіжного заходу в виді тримання під вартою строком на два місяці, оскільки скасування або зміна цього запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, з урахуванням особи обвинуваченого та тяжкості скоєного ним особливо тяжкого умисного корисного злочину, вчиненого ОСОБА_9 спільно та за попередньою змовою групою осіб, які мали спільний розроблений план злочинних дій з розподіленням ролей кожного, поєднаного з проникненням у житло потерпілого із застосуванням відносно останнього насильства, небезпечного для його життя та здоров`я, вчиненого в умовах воєнного стану, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому в даному випадку, враховуючи скоєння злочину ОСОБА_9 із застосуванням насильства відносно потерпілого, суд вважає необхідним продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_9 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави в порядку п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м?якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного/обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов?язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, а також враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів у відношенні обвинуваченого судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 177,178,183,314,315 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора задовольнити ;

1.Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на строк до 16 березня 2023 року без визначення розміру застави.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1