печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

представника володільця майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000356 від 04.05.2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2022 року до провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою ОСОБА_3 про накладення арешту на вилучені 09.12.2022, під час обшуку приміщення офісу № 317 ТОВ «Флайком» Бізнес центру «Наше Діло» за адресою: м. Одеса, вул. Бугаївська 21, документи, а саме:

- книгу обліку руху трудових книжок і вкладишів до них (ідентифікаційний код ЄДРПОУ № 39770738), в якій міститься інформація з 16.11.2016 року по 06.12.2022 року;

- журнал ознайомлення працівників з Правилами внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «Флайком»;

- штатний розпис ТОВ «Флайком» на 2021 рік;

- штатний розпис ТОВ «Флайком» на 2022 рік.

Обґрунтовуючи внесене клопотання прокурор вказав, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000356 від 04.05.2022, досудове розслідування у якому здійснюється слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 110, ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що окремі громадяни України, які проживають в місті Одеса та Одеській області, активно сприяють невстановленим особам з числа окупантів, здійснюють дії спрямовані на посягання територіальної цілісності України, зокрема за попередньою змовою з громадянами країни-агресора проводять інформаційну діяльність, спрямовану на підтримку збройних формувань та їх дій щодо окупації та анексії територій України.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України злочини, за якими здійснюється досудове розслідування, відносяться до категорії особливо тяжких.

Так, згідно отриманої інформації від працівників Департаменту кіберполіції Національної поліції України, викладеної у листі з додатками встановлено, що на території України здійснює діяльність провайдер телекомунікаційних послуг, який попри всю заборону та обмеження держави, зокрема: указу Президента України №133/2017 від 15.05.2017 Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», указу Президента України № 151/2022 від 19.03.2022 Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 18 березня 2022 року «Про нейтралізацію загроз інформаційній безпеці держави», указу Президента України № 152/2022 від 19.03.2022 Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 18 березня 2022 року «Щодо реалізації єдиної інформаційної політики в умовах воєнного стану», а також інших нормативно-правових документів, що на постійній основі здійснюють доопрацювання та розширення санкційних списків не здійснює блокування трансляції контенту країни агресора, а навпаки при підключенні телекомунікаційних послуг налаштовує своє обладнання таким чином щоб користувачі мали змогу безперешкодно отримувати доступ до медіа контенту, ресурсів державних установ, інформаційних ресурсів країни агресора.

З метою фіксації вказаного кримінального правопорушення з 14 по 15 жовтня 2022 року у с. Кучурган, Роздільнянського району Одеської області проведено допити свідків, огляд комп`ютерної техніки та огляд місця події.

Встановлено, що до скоєння зазначеного кримінального правопорушення, причетні наступні особи:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 . Також ОСОБА_5 є засновником та директором ТОВ «ФЛАЙКОМ» (), юридична адреса: Одеська обл., м. Біляївка, вул. Отамана Головатого, 129, «»;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Також ОСОБА_6 є співзасновником ТОВ «ФЛАЙКОМ».

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Також ОСОБА_7 є співзасновником ТОВ «ФЛАЙКОМ». Крім того ФОП ОСОБА_7 який діє на підставі виписки з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичиних осіб підприємців від 21.07.2006 року № 0004124 надає послуги з встановлення, підключення та налагодження обладнання для доступу до мережі Інтернет ТОВ «Флайком» та фактичного підключення нових абонентів. Відповідно до договорів оренди обладнання (розділ 6, п. 6.1) Користувачем обладнання за договором може бути лише діючий абонент мережи «Флайком» з яким укладено договір про надання телекомунікаційних послуг.

В подальшому в ході відпрацювання встановлено адреси розташування офісу ТОВ «Флайком» (39770738) та серверних технічних приміщень де розміщено обладнання за допомогою якого здійснюються протиправні дії, зокрема: АДРЕСА_4 нежитлові приміщення 104, 105, 107, 108, 317. Бізнес центр «Наше Діло» розміщено в будівлі дев`ятиповерхового корпусу будови заводоуправління загальною площею 6261.3 кв.м та належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , ІПН НОМЕР_3 (інформація відповідно до реєстру речових прав на нерухоме майно).

09.12.2022 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук приміщення офісу № 317 ТОВ «Флайком» Бізнес центру «Наше Діло» за адресою: м. Одеса, вул. Бугаївська 21, в ході якого виявлено та вилучено:

- книгу обліку руху трудових книжок і вкладишів до них (ідентифікаційний код ЄДРПОУ № 39770738), в якій міститься інформація з 16.11.2016 року по 06.12.2022 року;

- журнал ознайомлення працівників з Правилами внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «Флайком»;

- штатний розпис ТОВ «Флайком» на 2021 рік;

- штатний розпис ТОВ «Флайком» на 2022 рік.

Разом з тим, в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва про дозвіл на проведення обшуку був відсутні дозвіл на вилучення вказаних документів.

Постановою слідчого у кримінальному проваджені вищезазначені документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000356 від 04.05.2022.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення збереження вказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, виникла необхідність у накладенні арешту на майно.

У судовому засідання прокурор підтримав клопотання з підстав в ньому зазначених.

Представник володільця майна ОСОБА_4 заперечила щодо задоволення вказаного клопотання. Вказав, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_9 від 05.12.2022 року не надавався дозвіл на вилучення документації щодо оренди примішень ТОВ «Офісний Центр» «Наша справа», який займає ТОВ «Флайком», дострокові угоди, накази, а також книг обліку руху трудових книжок і вкладишів до них не надавався, однак прокурором було здійснено їх вилучення. Також зазначив, що вилучені документи не мають жодного відношення до вказаного кримінального правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників за клопотанням, та дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000356 від 04.05.2022, досудове розслідування у якому здійснюється слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 110, ч. 6 ст. 111-1 КК України.

09.12.2022 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук приміщення офісу № 317 ТОВ «Флайком» Бізнес центру «Наше Діло» за адресою: м. Одеса, вул. Бугаївська 21, в ході якого виявлено та вилучено:

- книгу обліку руху трудових книжок і вкладишів до них (ідентифікаційний код ЄДРПОУ № 39770738), в якій міститься інформація з 16.11.2016 року по 06.12.2022 року;

- журнал ознайомлення працівників з Правилами внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «Флайком»;

- штатний розпис ТОВ «Флайком» на 2021 рік;

- штатний розпис ТОВ «Флайком» на 2022 рік.

Разом з тим, в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва про дозвіл на проведення обшуку був відсутні дозвіл на вилучення вказаних документів.

Згідно з ч. 3 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу, тобто якщо воно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, такий арешт по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Разом з тим, постанова прокурора від 09 грудня 2022 року про визнання вилучених лдокументів речовими доказами не мотивована. У ній не вказано, з яких мотивів прокурор виходив при вирішенні питання про визнання документів речовими доказами, яким критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України відповідає вилучене майно, зокрема: чи воно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, чи зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому, відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком прокурора довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

Разом з тим, згідно зі ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Як вказано у ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Разом з тим, при розгляді клопотання про накладення арешту прокурором не доведено наявність будь-яких фактичних даних (доказів), відповідно до яких є необхідність у накладенні арешту на вилучені носії інформації та їх збереження як речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

З урахуванням наведеного слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, у зв`язку з відсутністю для цього правових підстав.

Керуючись ст. 170-173, 175, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000356 від 04.05.2022 року відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_10 ОСОБА_11