Справа № 461/1024/23
Провадження № 1-кп/461/350/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2023 м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки міста Лисичанськ, Луганської області, з середньою освітою, неодруженої, має трьох дітей, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої, востаннє вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30.11.2020 за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України -

в с т а н о в и в:

06 грудня 2022 року, ОСОБА_4 , приблизно о 17:10 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, на території України з 05:30 год. 24.02.2022, дію якого продовжено, перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка», що заходиться за адресою: місто Львів, вулиця Шептицьких, 43, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрала товар, а саме: кава мелена PRODOMO 100% арабіка «Dallmayr», вагою 500 грам, вартістю 281,76 грн. 1 шт.; кава мелена ORIGINALE «Carte Noir», вагою 250 грам, вартістю 239,10 грн. - 1 шт.; мед натуральний акацієвий с/б «Honigma», вагою 250 грам, вартістю 50,40 грн. - 1 шт.; олія оливкова «Koronis» Extra Virgin, об`ємом 500 мл, вартістю 121,66 грн. - 1 шт., розпорядившись викраденим товаром на власний розсуд, чим заподіяла ТзОВ TBK «Львівхолод» матеріальну шкоду на загальну суму 692 гривні 92 копійки.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно та в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 , 06 грудня 2022 року, приблизно о 21:58 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, на території України з 05:30 год. 24.02.2022, дію якого продовжено, перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка», що заходиться за адресою: місто Львів, вулиця Шептицьких, 43, шляхом вільного доступу, таємно, повторно, викрала товар, а саме: шоколадна фігура смартіс пінгвін «Світоч», вагою 85 грам, вартістю 68,22 грн. - 1 шт., шоколадний молочний білий ведмідь «Світоч», вагою 85 грам, вартістю 68,22 грн. - 1 шт., кава мелена по-східному «Чорна карта», вагою 225 грам, вартістю 78,00 грн. - 1 шт., кава мелена PRODOMO 100% арабіка «Dallmayr», вагою 500 грам, вартістю 298,74 грн. - 1 шт., чай чорний листовий Граф Грей «Мономах», вагою 90 грам, вартістю 50,10 грн. - 1 шт., розпорядившись викраденим товаром на власний розсуд, чим заподіяла ТзОВ TBK «Львівхолод» матеріальну шкоду на загальну суму 563 гривень 28 копійок.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно та в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, визнала повністю, та підтвердила обставини вчинених нею кримінальних правопорушень, викладених у обвинувальному акті. Пояснила суду, що 06 грудня 2022 року перебувала в приміщенні магазину «Рукавичка», що заходиться за адресою: місто Львів, вулиця Шептицьких, 43, та викрала з прилавку магазину каву, мед та олію оливкову. Окрім того, повідомила, що 06 грудня 2022 року перебувала в приміщенні магазину «Рукавичка», що заходиться за адресою: місто Львів, вулиця Шептицьких, 43, та викрала шоколадну фігуру пінгвін, шоколадний ведмідь, каву та чай. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо її не карати, вказавши, що повністю усвідомила протиправність своїх дій.

Окрім того, в судовому засіданні ОСОБА_4 зазначила, що не бажає користуватися послугами захисника, буде представляти свої інтереси самостійно.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду у даній справі без його участі. Просив цивільний позов задоволити.

Враховуючи те, що обвинувачена не заперечувала фактичні обставини та судом було встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності її позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, які їй інкриміновані, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України є правильною, оскільки остання вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Загальні засади призначення покарання, визначені у ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого судового рішення в цій частині. При цьому первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості злочину, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Своєю чергою, наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

У відповідності до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини, при яких їх вчинено та особу обвинуваченої. Зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаялася у вчиненому, з середньою освітою, неодружена, має трьох дітей, не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, а тому суд дійшов висновку про необхідність призначення їй покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.4 ст.185 КК України.

Окрім того, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування вимог ст.ст. 69, 75 КК України, оскільки ОСОБА_4 раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, поведінка обвинуваченої свідчить про її схильність до вчинення умисних кримінальних правопорушень проти власності та про небажання останньої ставати на шлях виправлення.

20.02.2023 представник ТзОВ ТВК «Львівхолод» ОСОБА_5 подав до суду цивільний позов до ОСОБА_4 , в якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 1256,20 грн.

ОСОБА_4 в судовому засіданні цивільний позов визнала, не заперечила щодо задоволення такого.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що цивільний позов представника ТзОВ ТВК «Львівхолод» до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди необхідно задоволити повністю та стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь ТзОВ ТВК «Львівхолод» матеріальну шкоду в розмірі 1256,20 грн., оскільки у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою вину, не заперечувала проти задоволення цивільного позову.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченій не обирався.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 75, 185 КК України, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_4 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-Виробнича компанія «Львівхолод» до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди задоволити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-Виробнича компанія «Львівхолод» матеріальну шкоду в розмірі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн., 20 коп.

Після набрання вироком законної сили речові докази у справі, а саме:

DVD R диски, ємкістю 4.7 GB, з відеозаписами: Львів Шептиц DVR-1_3_main_0949_171008; Львів Шептиц DVR-1_5_main_0720_170736; Львів Шептиц DVR-1_6_main_0719_170846; Львів Шептиц DVR-1_7_main_0719_170838; Львів Шептиц DVR-1_8_main_0720_170833; Львів Шептиц DVR-1_9_main_0827_170950; Львів Шептиц DVR-1_10_main_0847_171003; Львів Шептиц DVR-1_11_пкз_main_0944_171007; Львів Шептиц DVR-1_3 _main_5821_215832; Львів Шептиц DVR-1_9_main_5836_215927; Львів Шептиц DVR-1_10_main_5832_215935; Львів Шептиц DVR-1_11_пкз_main_5818_220119; Львів Шептиц DVR-1_12 _main_5830_215842; Львів Шептиц DVR-1_12 _main_5924_215924 - залишити в матеріалах кримінального провадження №0000279;

зимовий плащ, чоботи на підборах та рюкзак залишити у власності ОСОБА_4 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1