Справа № 487/71/23
Провадження № 1-кп/487/400/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2023 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0001771 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Миколаєва, не заміжньої, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

зі сторонни захисту обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

інші часники судового провадження потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності.

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним:

01.12.2022 близько 18.57 год. ОСОБА_3 , незважаючи на воєнний стан, введений на території України з 24.02.2022 указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», перебуваючи у приміщенні магазину " TRASH", розташований за адресою: м.Миколаїв пр. Центральний 12, помітила на столі для розкладання товару сумку-рюкзак чорного кольору, яка належить ОСОБА_6 , після чого в неї виник злочинний корисливий умисел направлений на таємне викрадання чужого майна.

Реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадання чужого майна, ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу, вважаючи, що за її діями ніхто не спостерігає, та вона є непомітною для персоналу магазину та оточуючих, викрала зі столу для розкладання товарів сумку-рюкзак чорного кольору, вартістю 500 грн., в якій знаходились грошові кошти, а саме 7200 грн. та 660 ЕВРО, що еквівалентно 25027,06 грн.

Після чого ОСОБА_3 вийшла з приміщення магазину, та зникла з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_3 причинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 32727,06 грн.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадання чужого мана (крадіжка) , вчинена в умовах воєнного стану.

Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні не оспорювала встановлені обставини кримінального провадження, та беззастережно визнала свою винуватість, у скоєні вказаного кримінального правопорушення (злочину), та зазначила про те, що нею вони не оспорюються, при цьому вважала за недоцільне дослідження доказів щодо цих обставин. Аналогічну думку висловила і прокурор.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Покази обвинуваченої ОСОБА_3 яка суду пояснила, що 01.12.2022 близько 18.57 год. зайшла до магазину " TRASH", розташований за адресою: м.Миколаїв пр. Центральний 12, де у фойє магазину зустріла знайому ОСОБА_6 . Після розмови, ОСОБА_6 зайшла до магазину, а вона побачила на столі для розкладання товарів сумку-рюкзак чорного кольору, яку забрала і залишила магазин. В рюкзаку знаходились грошові кошти, сигарети, насіння , золота сережка. Зранку зателефонував працівник поліції. Все викрадене було нею повернуто потерпілій.

У вчиненому ОСОБА_3 щире розкаялась.

Такі показання обвинуваченої ОСОБА_3 , надані без будь-якого примусу, у зв`язку з чим суд вважає їх послідовними, логічними, такими, що підтверджують правильність розуміння нею змісту встановлених обставин кримінального правопорушення, їх добровільність та істинність її позиції.

Таким чином провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновків, що вина ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого їй злочину доведена, а кваліфікація її дій вірна.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, яким керувався суд.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів.

Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 за положеннями ч.1 ст.66 КК України є щире каяття у вчиненому злочині.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК Українита приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Згідно цієї постанови, відповідно до ст.50, ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 р., зазначав, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Суд, також враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України, згідно з якою юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує дані про її особу, яка раніше не судима в силу ст. 89 КК України, згідно довідки КНП «Миколаївського обласного центру психічного здоров`я» МОР ОСОБА_7 лікування у лікаря-психіатра не проходила, за медичною допомогою не зверталась. Неодноразово лікувалась стаціорнарно в наркологічному відділенні, останній раз у 2014 з діагнозом " Розлад психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Гостра інтоксикація, синдром залежності". За місцем проживання характеризується посередньо.

Суд також враховує, що ОСОБА_3 визнала вину і щиро розкаялась.

Крім того суд враховує позицію потерпілої, яка претензій матеріального характеру до ОСОБА_3 не має.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України.

Враховуючи особу винної та інші обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання, а саме про звільнення від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням ст. 75, 76 КК України.

Суд вважає, що визначене покарання за таких обставин, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, отже, несвавільним, і пропорційним, тобто, таким, аби не становити надмірного тягаря для особи.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: сумка-рюкзак чорного кольору, грошові кошти в сумі 7000грн., грошові кошти в сумі 660 ЕВРО, які зберігаються у ОСОБА_6 - залишити у розпорядженні останньої.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його оголошення негайно вручити засудженій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1