Справа№751/959/23
Провадження №1-кс/751/222/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2023 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернігівській області та зобов`язання внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 18.01.2023 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій просить: зобов`язати уповноважену посадову особу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернігівській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 18.01.2023 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Скарга обґрунтована тим, що 20.01.2023 року до СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 було подано, у письмовому виді, заяву про злочини, датованою від 18.01.2023 року, і надано документи у доказ, що прокурори Чернігівської обласної прокуратури незаконно самі по собі ведуть досудове розслідуваннія та коять службове підроблення документів по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000266 від 01.10.2022 року, котре відкрито за неналежне досудове розслідування підробленням документів по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000106 від 15.06.2022 року.

Зазначає, що тільки у повноваженнях слідчого чи прокурора вносити відомості до ЄРДР але, як він зрозумів, дані відомості до ЄРДР не було внесено, оскільки відсутнє вручення йому належним чином документального письмового доказу наявності внесення відомостей до ЄРДР, що передбачено нормами ст. 136 КПК України.

Тому, скаржник обґрунтовано підозрює, що сплив строків давності оскарження бездіяльності з боку вказаного органу навмисно затягують. Також зазначає, що десятиденний строк оскарження бездіяльності вказаного органу ще не сплинув.

Звертає увагу, що деталі, докази, змагальність сторін, всебічне і об`єктивне дослідження обставин та інше - це предмет розгляду у рамках досудового розслідування, згідно норм статей 9, 22 КПК України. Нормами КПК України не передбачено надавати оцінку по наявності чи відсутності ознак злочину, а Законом зобов`язано прокурора та слідчого вносити відомості до ЄРДР. Також, щоб оформити документально, належним чином, відсутність ознак злочину, що встановлено законом у вигляді постанови про закриття кримінального провадження, існує послідовність вимог чинного КПК України, що не було дотримано з боку СВ ЧВП ГУНП в Чернігівській області, а саме: 1) спочатку вносяться відомості до ЄРДР, та після визначення прокуратурою територіальної підслідності розпочинається досудове розслідування; 2) триває змагальність сторін та розглядаються докази всебічно та об`єктивно, у сукупності та окремо; 3) після виконання всіх необхідних слідчих та процесуальних дій, виноситься постанова про закриття кримінального провадження.

Скаржник зазначає, що ним дотримано строк подання даної скарги до суду.

Дії (бездіяльність) вказаного органу, на думку ОСОБА_3 , є порушенням норм КПК України.

Посилаючись на норми ст. 55 КПК України, скаржник зазначає, що на підставах вказаних правопорушень з боку вказаного органу, а саме : не внесення відомостей до ЄРДР, скаржник має право на захист своїх прав як заявник та потерпілий.

У судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з`явився, в резолютивній частині скарги просить скаргу розглянути без його участі (а.с. 5).

Представник ГУНП в Чернігівській області у судове засідання не з`явився про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надіславши до суду заяву про розгляд скарги без участі представника. (а.с. 18)

За таких обставин, слідчий суддя ухвалив проводити розгляд справи за відсутності учасників справи.

Ураховуючи, що учасники кримінального провадження у судове засідання не прибули, тому фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження, згідно ч.4 ст. 107 КПК України, не здійснювалось.

Вивчивши зміст скарги, документи на обґрунтування скарги, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що зазначено у ст. 26 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Глава 26 КПК України чітко визначає та регламентує порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Згідно ч. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до копії заяви ОСОБА_3 від 18.01.2023 року, останній звернувся до слідчого управління ГУНП в Чернігівській області з проханням внести відомості до ЄРДР щодо уповноважених посадових осіб Чернігівської обласної прокуратури та ДБР по факту скоєння кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за №0000266 від 01.10.2022 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України. (а.с. 4)

Відповідно до копії листа від 30.01.2023 року за №794/124/48/5/2022, Чернігівським районним управлінням ГУНП в Чернігівській області до ГУНП в Чернігівській області було передано матеріали зареєстровані в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень за №4268 від 27.01.2023 року, для подальшого прийняття рішення. (а.с. 21)

Згідно копії листа ГУНП в Чернігівській області від 02.02.2023 року за №1247/124/02/07/2023, вбачається, що ГУНП в Чернігівській області в зв`язку з тим, що до слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернігівській області 20.01.2023 надійшла заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення прокурорами Чернігівської обласної прокуратури та слідчими п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) ТУ ДБР, розташованого у місті Києві (зареєстрована в журналі єдиного обліку ГУНП в Чернігівській області №35 від 20.01.2023; зареєстрована в Журналі єдиного обліку Чернігівського районного управління ГУГП №4268 від 27.01.2023), та враховуючи, що питання, порушені у заяві ОСОБА_3 не входять до повноважень органів досудового розслідування ГУНП в Чернігівській області, зазначену заяву для розгляду і прийняття рішення, було направлено до Територіального управління ДБР, розташованому в м. Києві. (а.с. 22)

З огляду на копію листа ГУНП в Чернігівській області від 02.02.2023 року за №1248/124/07/01/2023, ОСОБА_3 було повідомлено, що до слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернігівській області 20.01.2023 надійшла його заява від 18.01.2023 про вчинення кримінального правопорушення прокурорами Чернігівської обласної прокуратури та слідчими п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м.Чернігові) ТУ ДБР, розташованого у місті Києві, та враховуючи, що питання, порушені у його заяві не входять до повноважень органів досудового розслідування ГУНП в Чернігівській області, заява направлена до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м.Києві для розгляду і прийняття рішення. (а.с. 23)

Відповідно до ч. 1 ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Положенням ч. 1 ст. 25 КПК України визначено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своє компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, зокрема на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 КПК України слідчі органів Національної поліції здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

Згідно вимог кримінального Закону, складом злочину визнається сукупність закріплених у кримінальному законі ознак, за наявності яких реальне вчинене суспільно небезпечне діяння визнається злочином.

Частиною 1 ст. 3 КК України, встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Відповідно до ст.11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне, винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.

Системний аналіз положень наведених норм законодавства свідчить про те, що підставами для внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, підтверджують реальність конкретної події злочину, яка має бути очевидною і не викликати сумнівів. Тобто сама заява (повідомлення) про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей до ЄРДР та для початку досудового розслідування і вказана заява (повідомлення) має містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Відповідно до п. 2 глави 1 Розділу ІІ «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Положення ст. 214 КПК України, щодо обставин, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Аналіз вищезазначених законодавчих положень дає підстави дійти висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають заяви чи повідомлення, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне порушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

В той же час, слідчим суддею встановлено, що в поданій до правоохоронного органу заяві ОСОБА_3 не наведено достатній перелік обставин, які могли б свідчили про вчинення кримінального правопорушення конкретними особами за ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав. для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому зміст ч. l ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Розгляд скарг на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, обумовлює необхідність дослідження самої заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет того, чи може воно бути підставою для початку кримінального провадження. В іншому випадку слідчий суддя виконував би абсолютно формальну функцію судового примусу уповноважених осіб вносити до реєстру всі без виключення заяви і повідомлення, які ними отримуються. Аналізуючи наведені норми, суд приходить висновку про обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей, що можуть свідчити про вчинення злочину або кримінального проступку.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні і такі заява чи повідомлення повинні містити достатні дані про наявність ознак кримінально караного діяння.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомленні про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З урахуванням викладеного, подана скарга не містить достатніх даних, які можуть свідчити про вчинення прокурорами Чернігівської обласної прокуратури та слідчими ДБР саме злочинних діянь, передбачених Кримінальним кодексом України та не відповідає вимогам ч. 5 ст. 214 КПК України, тому підстав для внесення вищезгаданих відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 214, 303, 306, 307, 309, 370, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернігівській області та зобов`язання внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 18.01.2023 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів, з дня отримання її копії.

Слідчий cуддя ОСОБА_1