Провадження №1-кс/523/883/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2022 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна, в матеріалах кримінального провадження за № 0000051 від 28.07.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З клопотання вбачається, що слідчим відділенням відділу поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051 від 28.07.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у 2020 році, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановленому слідством місці, виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном об`єктом нерухомості, а саме квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває в комунальній власності територіальної громади м. Одеси, шляхом обману, з використанням завідомо підроблених офіційних документів.
Реалізуючи раніше виниклий злочинний умисел, спрямований на заволодіння вищевказаною квартирою, з метою подальшого її перепродажу особі, яка не була б обізнана про незаконність походження права власності, ОСОБА_4 у невстановлений слідством час, вступила у злочину змову з невстановленою слідством особою, розподіливши злочинні ролі, відповідно до яких ОСОБА_4 діючи як співучасник злочину в ролі пособника, з прямим умислом, направленим на підробку офіційних документів, з метою усунення перешкод при заволодінні вищевказаною квартирою, шляхом обману, з корисливих мотивів, надала невстановленій особі свої ідентифікаційні дані, а саме серію та номер паспорту громадянина України, яким вона документована.
Після цього, невстановлена слідством особа підробила офіційні документи, які в подальшому передала ОСОБА_4 , а саме:
- розпорядження органу приватизації за № 219743 від 26.01.2011, відповідно до якого передано квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , у приватну власність ОСОБА_4 ;
- свідоцтво про право власності за № НОМЕР_1 від 26.01.2011, видане Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради, яке посвідчує те, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , площею 34, 5 кв.м дійсно належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .
Розпорядження органу приватизації за № 219743 від 26.01.2021 та свідоцтво про право власності за № НОМЕР_1 від 26.01.2011, видане Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради ОСОБА_4 зберігала, з метою подальшого використання вищевказаних документів, таким чином, вчинивши пособництво у підробленні офіційних документів, які видаються підприємством, установою, організацією і які надають права.
В подальшому, ОСОБА_4 17.03.2020 року, приблизно о 10 годині, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, шляхом обману, звернулася із заявою про державну реєстрацію права власності до державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_5 , який здійснював свою діяльність за адресою: АДРЕСА_2 , надавши останньому для реєстрації права власності завідома підроблені документи, а саме: розпорядження органу приватизації за № 219743 від 26.01.2011 та свідоцтво про право власності за № НОМЕР_1 від 26.01.2011, видане Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради, після чого державним реєстратором ОСОБА_5 17.03.2020 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності - 360355575) внесено відомості про набуття ОСОБА_4 права власності на об`єкт нерухомості, а саме квартиру, загальною площею 34,5 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка ніколи не належала ОСОБА_4 на праві приватної власності.
Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 року №311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)» затверджений перелік державного майна України, яке передавалось у власність адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності), на підставі якої прийнято рішення Одеської обласної ради народних депутатів від 25.11.1991 №266-ХХІ «Про розмежування державного майна між власністю обласної ради, міст обласного підпорядкування та районів області», яким весь житловий та нежитловий фонд рад був переданий у комунальну власність.
Так, ОСОБА_4 17.03.2020 року, приблизно о 10 годині, реалізуючи свій злочиний умисел, направлений на заволодіння, шляхом обману вищевказаною квартирою, з корисливих мотивів, звернулася із заявою про державну реєстрацію права власності до державного реєстратора Великодолинської селищної ради, Овідіопольського району, Одеської області ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , надавши останньому завідома підроблені документи, а саме розпорядження органу приватизації за № 219743 від 26.01.2011 та свідоцтво про право власності за № НОМЕР_1 від 26.01.2011, видане Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради, після чого державним реєстратором ОСОБА_5 17.03.2020 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності - 360355575) внесено відомості про набуття ОСОБА_4 права власності на об`єкт нерухомості, а саме квартиру, загальною площею 34,5 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка ніколи не належала ОСОБА_4 на праві приватної власності.
Після чого, ОСОБА_4 25.03.2020 на підставі договору купівлі- продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , (номер запису про право власності 36079852) продала вищевказану квартиру ОСОБА_7 .
Таким чином, ОСОБА_4 , шляхом обману, із використанням завідомо підроблених документів, незаконно заволоділа об`єктом нерухомості, а саме квартирою, яка перебувала в комунальній власності територіальної громади м. Одеси, загальною площею 34,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , вартість якої, станом на 25.03.2020, складає 571 064 гривні.
21.02.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених:
?ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України, а саме: в пособництві у підробленні офіційних документів, які надають право, з метою їх використання, вчиненому за попередньою змовою групою осіб;
?ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: у використанні завідомо підробленого документа;
ч. 3 ст. 190 КК України, а саме у заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненому в великих розмірах.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
На підставі ч. 2 вищевказаної норми, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2)призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3)є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4)одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.
Встановлено, що ОСОБА_4 на праві приватної власності володіє об`єктом рухомого майна, а саме автомобілем марки VOLKSWAGEN MULTIVAN, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова (VIN): НОМЕР_3 .
Беручи до уваги те, що у результаті кримінального правопорушення з комунальної власності, поза волею власника територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради, вибуло нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , чим завдано матеріальний збиток у розмірі 571064 гривень, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради, виникає необхідність накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_4 , із забороною відчуження і розпорядження ним, так як присутній ризик відчуження майна.
Враховуючи військову агресією Збройних Сил Російської Федерації проти нашої Держави та впровадженням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_8 від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, відповідно до ст. 107 ч. 4 КПК України фіксація не здійснювалась.
Керуючись ст.ст. 32, 98, 110, 131, 132, 167, 170-175, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна, в матеріалах кримінального провадження за № 0000051 від 28.07.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт рухомого майна, а саме автомобіль марки VOLKSWAGEN MULTIVAN, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова (VIN): НОМЕР_3 , із забороною відчуження, розпорядження і користування, який на праві приватної власності належить підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1