Справа № 639/1105/22
Провадження №1-кс/639/351/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2022 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеному 3.03.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000191 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова із клопотанням у кримінальному провадженні №0000181 від 03.03.2022 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , вчинив злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин:

Так, ОСОБА_5 03.03.2022 у період часу з 00 год. до 05 год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, знаходився в приміщенні своєї квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де в цей час почув що хтось піднімається по сходах під`їзду будинку до вхідних дверей його квартири.

Надалі ОСОБА_5 , вийшовши зі своєї квартири до під`їзду у темряві побачив невідомого чоловіка, однак відразу не впізнав у ньому свого сусіда ОСОБА_8 .

Саме в той час між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх протиправних дій та бажаючи настання їх наслідків у вигляді смерті останнього, діючи умисно, використовуючи в якості знаряддя вчинення злочину ніж господарського-побутового призначення, тобто предмет небезпечний для життя людини, який він заздалегідь зі стола на кухні квартири, та знаходячись в положенні стоячи обличчям один до одного, зі значною силою наніс ОСОБА_8 один удар вказаним ножом в область життєво-важливого органу людини, а саме в шию.

В наслідок своїх протиправних дій ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_8 колото-різане поранення шиї.

Безпосередньо після спричинення тілесних ушкоджень у приміщенні коридору на другому поверсі будинку АДРЕСА_2 настала смерть потерпілого ОСОБА_8 .

Таким чином ОСОБА_5 виконав усі дії, направлені на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 .

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення-злочин, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

03.03.2022 ОСОБА_5 о 07 год. затримано у порядку ст. 208 КПК України.
03.03.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
В подальшому відповідно до вимог Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022»», ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 615 КПК України, стосовно ОСОБА_5 прокурором обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб, тобто до 01.04.2022.
Підозра ґрунтується на показаннях потерпілої ОСОБА_9 , протоколом огляду місця події від 03.03.2022, протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , який повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, українець, раніше не судимий, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування продовження застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілу у кримінальному провадженні, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Зазначені ризики підтверджуються наступними фактичними даними.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Так, беручи до уваги те, що у зв`язку із підозрою ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжкого злочину, у органу досудового розслідування є підстави вважати що у підозрюваного можуть виникнути передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України спроби:

п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Злочин, який інкримінується ОСОБА_5 , передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду..

Таким чином існують достатні ризики для втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування підозрюваного.

п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.
Наявність зазначених ризиків обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочину. На даний момент ОСОБА_5 відома особа потерпілої, яка є дружиною померлого ОСОБА_8 та мешкає по сусідству, що дає йому можливість впливати на її свідчення.

Так, запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення останнім незаконного впливу на потерпілу та вчинення інших кримінальних правопорушень.

п.5 ч.1 ст.177 КПК України. Вчинення інших кримінальних правопорушень.

Характер та спосіб вчинення злочину, його тяжкість, дають підстави вважати, що не обмежуючи його волю, він може вчиняти інші кримінальні правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відтак, у слідства є достатні дані вважати про об`єктивну наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_5 інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам.

Також продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 обумовлено тим, що строк досудового слідства ще не закінчено, на даний час триває проведення судових експертиз після закінчення яких по вказаному кримінальному провадженню буди прийняте остаточне рішення.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4- 13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На підставі вищевикладеного є достатні підстави вважати, що забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_10 проти задоволення клопотання заперечували.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 4 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причинили тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

З матеріалів клопотання вбачається, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України.

Постановою прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_11 від 03.03.2022 р. до ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину.

В той же час 03.04.2022 р. закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причинили тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які, в свою чергу, перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

В той же час обставини, які зазначені стороною захисту, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного клопотання, оскільки такі не виключають наявність обґрунтованості підозри та встановлених в судовому засіданні ризиків, а більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде достатнім для запобігання зазначеним вище ризикам.

Тому слідчий суддя вважає можливим продовжити строк дії обраного до підозрюваного запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», в межах строку досудового розслідування, тобто до 03 травня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який утримується під вартою - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 04.04.2022 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1