Житомирський апеляційний суд
Категорія ст.539 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м.Житомирі судове провадження №295/13832/21 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 25 жовтня 2021 року про повернення заяви засудженого ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В:
зазначеною ухвалою повернуто заяву засудженого ОСОБА_8 про визнання факту катування, нелюдського та такого, що принижує гідність, поводження і покарання у виді довічного позбавлення волі та призначення компенсації від держави України в розмірі 1 000 000 грн., для належного оформлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати Богунський районний суд м.Житомира розглянути його заяву про визнання факту катування, нелюдського та такого, що принижує гідність, поводження і покарання у виді довічного позбавлення волі, або розглянути його заяву по суті. При цьому, наголошує, що починаючи з 23.06.2000 (дата початку відбуття довічного позбавлення волі) перебуває під катуванням в Україні, що порушує ст.3 Конвенції. Звертає увагу на ряд рішень Європейського суду з прав людини щодо відбуття довічного ув`язнення в України є катуванням та нелюдським відношенням. Також, звертає увагу на рішення Конституційного Суду України від 16.09.2021 № 6-р(II)/2021 щодо визнання ч.1 ст.81, ч.1 ст.82 КК України є неконституційними. Посилаючись вище зазначене, просить визнати відбуття ним довічного позбавлення волі, як катування, нелюдське, принижуюче його гідність поводження, та призначити компенсацію від держави України в розмірі 1 000 000 грн. Сумніви та протиріччя при виконанні вироку, в даному випадку, обґрунтовує попередніми відмовами судів першої та апеляційної інстанції в задоволенні його заяв про застосування умовного дострокового звільнення та пом`якшення покарання.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_8 та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, заперечення прокурора щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених, ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до положень ст.7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.
Згідно зі ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як вважає апеляційний суд, зазначених вимог кримінального процесуального законодавства судом першої інстанції при розгляді заяви засудженого ОСОБА_8 дотримано.
Так, відповідно до вимог п.14 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків, суд, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. Під час виконання вироків суд, який їх ухвалив, вправі вирішувати питання, що виникають внаслідок недоліків вироків, а також питання, що виникли в процесі їх виконання. Під час виконання вироків суд може вирішувати лише ті питання, які не стосуються суті вироку.
Як встановлено апеляційним судом, за змістом заяви засуджений ОСОБА_8 на підставі рішень Європейського Суду «Петухов проти України», «Лопата та інші проти України», рішення Конституційного суду України від 16.09.2021, просить визнати факт катування, нелюдського та такого, що принижує гідність, поводження і покарання у виді довічного позбавлення волі та призначення компенсації від держави України. При цьому, вважає, що зазначені питання мають бути розглянуті судом в порядку п.14 ч.1 ст.537 КІІК України.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, за змістом заяви засуджений ОСОБА_8 , посилаючись на рішення Європейського Суду «Петухов проти України», «Лопата та інші проти України», рішення Конституційного суду України від 16.09.2021, просив визнати факт катування, нелюдського та такого, що принижує гідність, поводження і покарання у виді довічного позбавлення волі та призначення грошової компенсації від держави України.
Вище зазначені вимоги засудженого ОСОБА_8 об`єктивно не можуть бути розглянуті в порядку п.14 ч.1 ст.537 КПК України, оскільки порушені останнім питання не є всякого роду сумнівами і протиріччями, що виникають при виконанні вироку, а є іншим різновидом заяв, розгляд яких, регулюється не нормами Кримінального процесуального кодексу України.
З урахуванням цього, повернення заяви засудженого ОСОБА_8 судом першої інстанції для належного оформлення, є правильним та відповідним вимогам КПК України.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 25 жовтня 2021 року, якою повернуто заяву засудженого ОСОБА_8 про визнання факту катування, нелюдського та такого, що принижує гідність, поводження і покарання у виді довічного позбавлення волі та призначення компенсації від держави України в розмірі 1 000 000 грн., для належного оформлення, без змін.
Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.
Судді :