У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2022 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2022 року стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , на даний час притягається до кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 121 КК України,
-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України,
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,
захисник адвокат ОСОБА_6 ,

Обставини, встановлені судом першої інстанції
У провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
20 червня 2022 року до суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
__________________________________________________________________
Провадження: № 11-кп/812/473/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_8
Категорія: продовження строків Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
тримання під вартою
На обґрунтування заявленого клопотання, прокурор посилався на наявність передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків, які продовжують існувати, а саме: ОСОБА_5 , з метою уникнення покарання може переховуватися від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, направленого проти життя та здоров`я людини, із застосуванням вогнепальної зброї, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років; може незаконно впливати на потерпілу та свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з метою зміни їх показів; на даний час ОСОБА_5 також пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, тому є підстави вважати, що він може продовжити свою злочинну діяльність. Крім того, обвинувачений дотримується стійкої антисоціальної поведінки, не працює, не має стійких соціальних зв`язків та легальних джерел доходу.
Зазначені обставини, на думку прокурора, вказують на неможливість запобігання вищезазначеним ризикам та унеможливлюють застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2022 року задоволено клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу. Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено на 60 днів, до 21 серпня 2022 року.
Задовольняючи клопотання, суд першої інстанції прийшов до висновку, що прокурором доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України та збереження на час постановлення ухвали ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України та неможливість їх запобіганню шляхом застосування менш суворих, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доповнень до неї
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
На думку апелянта суд не міг об`єктивно оцінити доводи кожної зі сторін, оскільки клопотання розглядалася суддею, який не є головуючим у кримінальній справі та не приймав участі у її розгляді; посилання прокурора на те, що, перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 може вплинути на потерпілу, є безпідставними оскільки потерпіла у справі допитана та пояснила, що особа, яка убила її чоловіка, не схожа на ОСОБА_5 ; у судовому засіданні при розгляді кримінальної справи ОСОБА_5 вже допитаний та повністю заперечив свою причетність до інкримінованого йому злочину; показання ОСОБА_5 повністю підтверджуються зібраними досудовим розслідуванням та в ході судового розгляду, доказами.
Крім цього, захисник посилався на те, що суд не врахував сімейного стану обвинуваченого, наявність у нього можливості працевлаштуватися, та те, що з листопада 2021 року у кримінальній справі не відбулося жодного судового засідання, та за час перебування ОСОБА_5 під вартою, помер його батько.
Обставини встановлені судом апеляційної інстанції
Учасники апеляційного провадження про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.
У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_11 участі не приймав.
Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_6 , який висловився на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_7 , яка вважала ухвалу суду законною і обґрунтованою, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.
Згідно частиною 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно частини 2 статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог частини 1 статті 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані, сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.
Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням зазначених вимог закону.
У провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва знаходиться кримінальне провадження № 0000468, за яким ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України.
Вказаний злочин є особливо тяжким та таким, що направлений проти життя та здоров`я людини, вчинений із застосуванням вогнепальної зброї. Карається позбавленням волі на строк до 15 років. ОСОБА_5 обізнаний про місця проживання свідків.
Крім цього, суд прийняв до уваги, що ОСОБА_5 , будучи раніше не судимим, на час розгляду клопотання притягується до кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 121 КК України, не працює, тобто не має стабільного офіційного джерела доходу.
Зазначені обставини, на думку суду, підтверджують наявність передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, ризиків.
Отже, судом першої інстанції достатньо мотивовано рішення в частині наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Таким чином, апеляційний суд вважає правильними висновки суду першої інстанції про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Також необхідно зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
Беручи до уваги доведеність обґрунтованості ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу.
Також апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого.

З огляду на викладене, відсутні і підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422-1, 424, 532 КПК
України,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2022 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді
______________ _____________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2