Справа № 333/2500/22
Провадження № 1-кс/333/1297/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , ст. слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000895 від 23.06.2022 року, та додані до нього матеріали відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, громадянина України, ого офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

30.09.2022 року ст. слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із клопотанням, погодженим із прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000895 від 23.06.2022 рокуі додані до нього матеріали відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що Указом Президента України ОСОБА_7 № 64/2022 з 05:30 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, який на сьогоднішній день продовжено відповідно до чинного законодавства.

У квітні 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у соціальній мережі «Instagram» познайомився із потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В ході спілкування та неодноразових зустрічей ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_8 неофіційне працевлаштування у колл-центрі, що розташований у м. Дніпро, на що остання погодилась.

В кінці травня 2022 року ОСОБА_5 відвіз потерпілу до вищевказаного колл-центру, однак в ході виконання робіт остання зрозуміла, що робота у колл-центрі полягає у незаконній діяльності, а саме шахрайських діях по відношенню до громадян Російської Федерації.

Розуміючи, що вказана діяльність є незаконною, ОСОБА_8 покинула колл-центр та повідомила ОСОБА_5 про те, що працювати у колл-центрі остання не буде.

В цей час у ОСОБА_5 , виник умисел на вимогу передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над ОСОБА_8 , та членами її родини.

Для здійснення вимагання грошових коштів ОСОБА_5 заручився підтримкою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Так, 22 червня 2022 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, при особистій зустрічі з потерпілою ОСОБА_8 в парку, що розташований біля буд. АДРЕСА_2 , пред`явили незаконні вимоги щодо передачі грошових коштів у розмірі 1500 доларів США під приводом компенсації за працевлаштування у колл-центрі, супроводжуючи свої дії застосування психічного та фізичного насильства, що полягало у погрозах нанесення тілесних ушкоджень потерпілій та членам її сім`ї, знущання, що проявлялось у хапанні за волосся, зйомці відеозапису, на якому потерпіла стоячи на колінах просить знову прийняти її на роботу в колл-центр.

Крім цього, для отримання вказаних грошових коштів, ОСОБА_5 неодноразово телефонував ОСОБА_8 , та у телефонних розмовах, для доведення свого злочинного умислу до кінця, застосовував психічне насильство, що супроводжувалось висловлюваннями погроз фізичної розправи над потерпілою, та членами її родини.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 22 червня 2022 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, при особистій зустрічі з потерпілою ОСОБА_8 в парку, що розташований біля буд. АДРЕСА_3 , застосували психічне та фізичне насильство щодо останньої, що полягало у нанесенні ударів ногами, зйомці відеозапису, на якому потерпіла принижує власну честь та гідність.

З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, 19 серпня 2022 року за допомогою месенджера «Telegram» пред`явили вимоги щодо передачі грошових коштів у розмірі 1500 доларів США також і під приводом нерозголошення відеозапису, на яких потерпіла ОСОБА_8 принижує власну честь та гідність, які необхідно перерахувати на банківську картку НОМЕР_1 .

В свою чергу ОСОБА_8 , відчуваючи почуття страху за свою честь та гідність, життя та здоров`я, а також за життя та здоров`я своєї родини 29 вересня 2022 року перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 перерахувала грошові кошти на вказану банківську картку, тим самим ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, довели свій злочинний умисел до кінця.

У вчинені зазначеного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Російської Федерації, громадянин України, одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 189 КК України, яке кваліфікується як вимога передачі чужого майна, або розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

29.09.2022 о 16:50 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
29.09.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 23.06.2022, яка пояснила, що на початку 2022 року вона познайомилась з ОСОБА_5 , який в ході спілкування запропонував їй роботу колл-центрі, на що остання погодилась. Робота полягала у незаконній діяльності, а саме у шахрайській діяльності. Така діяльність ОСОБА_8 не сподобалась, і вона покинула робота. Після вказаних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_9 почали вимагати грошові кошти у потерпілої на суму 1500 доларів США, начебто за працевлаштування у вказаному колл-центрі. Крім цього ОСОБА_5 та ОСОБА_9 при особистих зустрічах наносили удари потерпілій, застосовували психічне насильство, погрози, та знімали відеозаписи, на яких потерпіла принижує власну честь та гідність. За нерозповсюдження вказаних відеозаписів ОСОБА_5 та ОСОБА_9 вимагали грошові кошти на вказану суму;

-протоколом огляду від 24.06.2022 мобільного телефону потерпілої ОСОБА_8 в ході якого було виявлено аудіозапис, на якому зафіксовано погрози ОСОБА_5 та ОСОБА_9 щодо потерпілої;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілої ОСОБА_8 , на якому остання впізнала ОСОБА_5 як особу, яка вимагала у неї грошові кошти;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що перебував у парку, та побачив, як двоє чоловіків били дівчину в парку та зняв вказані події на свій мобільний телефон;

-протоколом огляду від 24.06.2022 мобільного телефону свідка ОСОБА_10 в ході якого було виявлено відеозапис, на якому зафіксовано нанесення ударів потерпілій ОСОБА_8 ;

-протоколом огляду від 10.09.2022 мобільного телефону потерпілої ОСОБА_8 в ході якого було виявлено переписку із ОСОБА_5 , в якій йдеться про механізм передачі грошових коштів, а саме номер карти, на який має бути перераховано грошові кошти;

-протоколом за результатами проведення НС(Р)Д аудіо-відео контроль особи від 23.08.2022 на якому зафіксовано погрози збоку ОСОБА_5 та ОСОБА_9 щодо потерпілої;

-протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила, що погрози щодо неї продовжувались, а також пояснила механізм передачі грошових коштів;

-протоколом огляду мобільного телефону свідка ОСОБА_11 , на якому зафіксовано отримання грошових коштів.

Вивчивши особистість підозрюваного, а також інші зібрані під час досудового розслідування докази, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КК України.
Так, ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість покарання, за вчинене ним кримінальне правопорушення, з метою уникнення відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Окрім цього, аналізуючи механізм вчинення кримінального правопорушення, а саме те, що окрім вимагання грошових коштів за працевлаштування у колл-центрі, підозрюваний ОСОБА_5 знімав відеозаписи, на яких потерпіла принижує власну честь та гідність, та вказаний відеозапис міг бути скопійований на будь-який носій інформації, який на сьогоднішній день не встановлений, дає підстави вважати про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме те, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та на сьогоднішній день не вилучені органом досудового розслідування.
Також підозрюваний ОСОБА_5 обізнаний про анкетні дані та місце мешкання свідків, які своїми показаннями підтверджують його причетність до скоєння кримінального правопорушення. Крім цього останній особисто знайомий з потерпілою, знає про місце її проживання. Враховуючи це, орган досудового слідства вважає, що існує ризик, що з метою уникнення покарання
ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків шляхом залякувань або вмовлянь, що є ризиком передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Аналізуючи механізм вчинення кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_5 визначив спосіб передачі грошових коштів на рахунок третьої особи, тим самим вживав заходів для конспірації своїх дій, а отже він є обізнаним про вчинення злочинів, а також про документування злочинної діяльності. Про вказаний факт також говорить і те, що ОСОБА_5 неодноразово при особистих зустрічах перевіряв особистий телефон потерпілої на предмет запису розмов. Орган досудового розслідування приходить до висновку, що підозрюваний, може іншим способом перешкоджати кримінальному провадженню, що є ризиком, передбаченим п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, враховуючи наявність у ОСОБА_5 знайомств з особами, які займаються шахрайською діяльністю дають підстави вважати про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Крім цього, про вказаний факт також свідчить те, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, та орган досудового розслідування не володіє інформацією щодо офіційних прибутків ОСОБА_5 .
Про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, такого як особисте зобов`язання, передбаченого

п.1 ч.1 ст. 176 КПК України, свідчить тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, та наявність ризиків, які викладені в клопотанні.

Неможливість обрання до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п. 2 ч.1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, на час звернення з клопотанням до слідчого судді, до слідчого не надходило відповідних клопотань від поручителів.

Викладене в клопотанні дає підстави вважати, що при обранні запобіжних заходів не пов`язаному із позбавленням волі, а саме обрання запобіжного заходу у вигляді застави чи у вигляді домашнього арешту, які передбачені п.3,4 ч. 1 ст.176 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 порушуватиме їх, що не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання у повному обсязі і послався на обставини, які у ньому були викладені.

Прокурор у судовому засіданні стверджувала, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного і ризики, які існують.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні долучила письмові заперечення, в яких проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечувала, просила застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника, проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя доходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23 червня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України.

Клопотання слідчого погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис ОСОБА_5 про вручення йому та його захиснику адвокату ОСОБА_6 29 вересня 2022 року о 22 год. 21 хв. копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, враховуючи, що розгляд клопотання розпочався о 16 год. 54 хв. 30 вересня 2022 року, слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України у повному обсязі.

29.09.2022 о 16:50 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
29.09.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Відповідно ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Згідно з ч. 2 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, на думку слідчого судді, підтверджується, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 23.06.2022, яка пояснила, що на початку 2022 року вона познайомилась з ОСОБА_5 , який в ході спілкування запропонував їй роботу колл-центрі, на що остання погодилась. Робота полягала у незаконній діяльності, а саме у шахрайській діяльності. Така діяльність ОСОБА_8 не сподобалась, і вона покинула робота. Після вказаних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_9 почали вимагати грошові кошти у потерпілої на суму 1500 доларів США, начебто за працевлаштування у вказаному колл-центрі. Крім цього ОСОБА_5 та ОСОБА_9 при особистих зустрічах наносили удари потерпілій, застосовували психічне насильство, погрози, та знімали відеозаписи, на яких потерпіла принижує власну честь та гідність. За нерозповсюдження вказаних відеозаписів ОСОБА_5 та ОСОБА_9 вимагали грошові кошти на вказану суму; протоколом огляду від 24.06.2022 мобільного телефону потерпілої ОСОБА_8 в ході якого було виявлено аудіозапис, на якому зафіксовано погрози ОСОБА_5 та ОСОБА_9 щодо потерпілої; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілої ОСОБА_8 , на якому остання впізнала ОСОБА_5 як особу, яка вимагала у неї грошові кошти; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що перебував у парку, та побачив, як двоє чоловіків били дівчину в парку та зняв вказані події на свій мобільний телефон; протоколом огляду від 24.06.2022 мобільного телефону свідка ОСОБА_10 в ході якого було виявлено відеозапис, на якому зафіксовано нанесення ударів потерпілій ОСОБА_8 ; протоколом огляду від 10.09.2022 мобільного телефону потерпілої ОСОБА_8 в ході якого було виявлено переписку із ОСОБА_5 , в якій йдеться про механізм передачі грошових коштів, а саме номер карти, на який має бути перераховано грошові кошти; протоколом за результатами проведення НС(Р)Д аудіо-відео контроль особи від 23.08.2022 на якому зафіксовано погрози збоку ОСОБА_5 та ОСОБА_9 щодо потерпілої; протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила, що погрози щодо неї продовжувались, а також пояснила механізм передачі грошових коштів;

протоколом огляду мобільного телефону свідка ОСОБА_11 , на якому зафіксовано отримання грошових коштів.

Але при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року у справі «Хайредінов проти України»).

Згідно з ч. 1 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до практики Європейського суду, викладеної у рішенні «В. проти Швейцарії» від 26.01.1993 року небезпеку переховування від правосуддя не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з урахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправдуванням для тримання під вартою. При цьому необхідно враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом, і його міжнародні зв`язки».

Аналогічна позиція викладена у рішенні Європейського суду від 26.06.1991 року у справі «Летелье проти Франції», згідно з якого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі.

Крім цього, слідчий суддя враховує рішення Європейського суду від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», відповідно до якого необхідність тримання під вартою не можна оцінювати тільки виключно з абстрактної позиції, приймаючи до уваги тільки тяжкість злочину.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має місце реєстрації, за якою і проживає: АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні дитину, 2015 року народження, та батьків-пенсіонерів, позитивно характеризується за місцем проживання. Окрім того, ОСОБА_5 страждає на ряд захворювань: хронічний обструктивний бронхіт, гострий пієлонефрит, переніс хірургічні операції.

Слідчий суддя вважає, що посилання слідчого в його клопотанні на наявність ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України, є декларативними і такими, що нічим в матеріалах справи не підтверджені. Не наведено в клопотанні, і даних про те, що обрання щодо обвинуваченого іншого, менш суворого запобіжного заходу, є неможливим і недоцільним.

Частина 2 статті 194 КПК України передбачає обов`язок слідчого судді постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, оскільки прокурором доведено обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, що підтверджується матеріалами клопотання, наявність достатніх підстав вважати, що існує декілька ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, зокрема, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, однак не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), слідчий суддя, враховуючи дані про особу підозрюваного, зокрема те, що він має реєстрацію та місце постійного проживання, одружений та має на утриманні неповнолітню дитину та батьків пенсіонерів, має позитивні характеристики з місця проживання, страждає на ряд захворювань, вважає, що вагомих підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з матеріалів клопотання не вбачається, у зв`язку з чим необхідно застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні.

За вищевказаних обставин, слідчий суддя вважає, що запобіганню будь-яких ризиків, пов`язаних з прибуттям підозрюваного на вимогу слідчого, прокурора, суду можливе і при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Також слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, у зв`язку з обранням відносно підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, та доведеністю прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до визначеного органу державної влади, а також виконувати наступні обов`язки, необхідність покладення яких була доведена прокурором під час розгляду клопотання, а саме: повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, не відлучатися за межі Запорізької області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження.

Відповідно до ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 202 у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 183, 184, 194, 198 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000895 від 23.06.2022 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без задоволення.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з перебуванням останнього за місцем його реєстрації: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, по 29 листопада 2022 року (включно).
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно в залі суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
1) не залишати місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 - цілодобово без дозволу слідчого, прокурора, суду;
2) з`являтися до органів досудового розслідування та суду, за першим викликом та у призначений час;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні;
5) здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, якщо такі є.
Контроль за виконанням ухвали покласти на відповідний структурний підрозділ ГУНП у Запорізькій області.
Роз`яснити відповідному структурному підрозділу Національної поліції, що вони повинні негайно поставити на облік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і повідомити про це слідчому судді.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали складено та оголошено 05 жовтня 2022 року о 12 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1