Справа № 752/995/21 Суддя в І-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/810/2022 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2022 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

суддів ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 10001314 від 30.11.2020 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 06 серпня 2021 року,

в с т а н о в и л а:
Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 06 серпня 2021 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей та/або недієздатних/непрацездатних осіб, неодруженого, раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт тривалістю 90 годин;
вирішено питання про речові докази;

Відповідно до вироку, ОСОБА_7 , 29 листопада 2020 року, приблизно о 14 годині 45 хвилин, перебуваючи в приміщенні гіпермаркету «Ашан», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 176, з метою незаконного заволодіння чужим майном, взяв з торгових стелажів товари, загальною вартістю 276 грн. 80 коп., та утримуючи при собі вказані товари, сплативши на касі лише за пиво та не розрахувавшись за інші товари, намагався таємно викрасти чуже майно, однак був зупинений працівниками служби охорони даного гіпермаркету.Таким чином, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, яке не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

В апеляційній скарзі обвинувачений указав на необхідність скасування вироку у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону, та невідповідністю висновків суду викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги доводи сторони захисту щодо недопустимості доказів на підтвердження його вини, які на його переконання, були отриманні з порушенням вимог КПК України. Так, апелянт указав, що він не мав наміру на викрадення товару та мав гроші для його оплати, однак працівники охорони не дали можливості йому розрахуватися за вказаний товар. Вважав, що працівники охорони гіпермаркету не мали повноважень на його затримання. За наведених обставин просив скасувати оскаржуваний вирок та закрити кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 3 ст. 284 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку: обвинуваченого та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити; прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Переглядаючи вирок суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказані вимоги кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 та при ухваленні вироку судом були дотримані.

Висновки суду першої інстанції про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення стверджуються зібраними у справі доказами, яким суд дав належну оцінку в їх сукупності та які докладно викладені у вироку.

Так, з показань свідка ОСОБА_9 вбачається, що він працював старшим охоронцем у гіпермаркеті «Ашан» та того дня по рації від охоронця гіпермаркету отримав повідомлення, що молодий чоловік подивився радіоприймач, а потім виявилось, що радіоприймача в коробці немає. На касовій зоні він побачив описаного йому чоловіка, який розрахувався за пиво та вийшов за лінію касової зони. Коли він з іншим охоронцем підійщли до цього чоловіка, який в подальшому назвався ОСОБА_7 і запитали чи має він не оплачений товар, отримали ствердну відповідь. Вони провели чоловіка до кімнати охорони, де він добровільно виклав на стіл викрадені речі, а саме, радіоприймач та портмоне. Після цього були викликані працівники поліції.

З показань свідка ОСОБА_10 , які є аналогічними за змістом з показаннями ОСОБА_9 , вбачається, що того дня він, працюючи на посаді інспектора охорони гіпермаркету «Ашан», по рації повідомив, що чоловік в торгівельному залі магазину оглядав коробку з радіоприймачем, після чого виявилась відсутність радіоприймача в коробці. За касовою зоною він з ОСОБА_9 почекали вказаного чоловіка та коли той сплатив за пиво та вийшов за лінію касової зони запитали чи має він не оплачений товар, отримали ствердну відповідь. Вони провели чоловіка до кімнати охорони, де він добровільно виклав на стіл викрадені речі, а саме, радіоприймач та портмоне. Після цього були викликані працівники поліції. Свідок також зазначив, що портмоне обвинувачений дістав із-за пазухи, а з штанів витягнув радіо.

Із дослідженого судом відеозапису з камер спостереження гіпермаркету «Ашан» вбачається, що особа чоловічої статі оглядає товари, бере в руки та розпаковує один з них. Далі вказана особа на касовій зоні розраховується за металеву бляшанку з напоєм, бере решту коштів та чек і виходить за лінію касової зони. В подальшому вказана особа в невеликій кімнаті викладає на стіл бляшанку з напоєм, невеличкий предмет чорного кольору та з-під одягу дістає ще один невеликий предмет чорного кольору.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що він мав намір розрахуватись за вказані товари, однак працівники охорони магазину не дозволили йому цього зробити. Також обвинувачений вказав, що викрадені речі в кімнаті охорони він добровільно виклав на стіл.

Отже, всупереч доводам апеляційної скарги обвинуваченого, колегії суддів вважає, що суд першої інстанції, відповідно до ст. 94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши надані стороною обвинувачення докази, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, а тому доводи обвинуваченого в частині необхідності скасування вироку та закриття провадження щодо нього є безпідставними та повністю спростовуються наведеними у вироку доказами, яким суд дав належну юридичну оцінку.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на те, що наміру викрадати товар у нього не було, він мав кошти щоб сплатити за товар, однак працівники охорони магазину не дозволили йому цього зробити, спростовуються зібраними у справі доказами.

Так, розпаковування товару в торгівельній залі магазину та залишення упаковки на місці знаходження товару, вихід за межі касової зони після того, як розрахувався за інший товар і не сплатив вартість викраденого товару, знаходження викрадених речей у кармані штанів та під одягом свідчить про наявність умислу саме на таємне викрадення чужого майна.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що його затримання проведено не уповноваженими особами, були предметом перевірки суду першої інстанції та, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що всі зібрані по справі докази є належними, допустимими та порушень вимог КПК України при їх збиранні допущено не було. Рішення суду в цій частині також є належним чином обгрунтованим та мотивованим.

При призначенні покарання обвинуваченому суд першої інстанції належно врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання та дійшов обгрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України. Вирок в частині призначеного покарання обвинуваченим не оспорюється.

Процесуальних порушень як під час досудового слідства, так і під час розгляду провадження в суді першої інстанції, які б давали підстави сумніватися в правильності прийнятого судом рішення стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення, а вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 06 серпня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 06 серпня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4