Справа № 559/698/17
Провадження № 1-кп/559/6/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2022 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Дубно матеріали кримінального провадження №0000035 по обвинуваченню

ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тростянець Тиврійського району. Вінницької області, українця, громадянина України, не працюючого, із середньою-спеціальною освітою, жителя АДРЕСА_1 ,раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 342 ч.2 ст. 345, КК України,
та клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності

ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, із середньою-спеціальною освітою, раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,
та клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_4 ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_4 , діючи у групі осіб, разом із ОСОБА_3 10 січня 2017 року, близько 02 години 50 хвилин, перебуваючи в громадському місці, а саме на автомобільній дорозі, що проходить по вул. Львівській в м. Дубно Рівненської області, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразились у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих правил поведінки і моральності у громадських місцях, діючи з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, з висловленням нецензурної лайки, підійшов до автомобіля марки «Mersedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому в той час знаходились ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , почав руками та ногами наносити удари по вказаному автомобілю, який належить ОСОБА_8 , чим умисно пошкодив даний автомобіль, в результаті чого потерпілій ОСОБА_8 було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 11284,49 гри.

Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення хуліганських дій, коли ОСОБА_3 підійшов до вікна автомобіля, зі сторони водія, де в той час знаходився ОСОБА_7 , ОСОБА_4 обома руками тримав та тряс бокове скло даного автомобіля зі сторони водія, а ОСОБА_3 не реагуючи на зауваження потерпілого ОСОБА_9 припинити свої протиправні дії, які направленні на пошкодження майна, через відкрите вікно автомобіля, за допомогою газового балончика, спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді опіку слизових оболонок очей.

Таким чином, ОСОБА_4 , за участі ОСОБА_3 , під час нанесення ударів руками та ногами по зазначеному автомобілю, у якому в той час знаходилися потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , а також вприскуючи в обличчя ОСОБА_7 сльозоточивий газ, створив обстановку, під час якої потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 злякалися та мали достатні підстави побоюватися за свої життя, здоров`я та цілісність вищевказаного автомобіля.

ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, а саме у грубому порушені громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчиненні групою осіб (хуліганство).

ОСОБА_3 , 10 січня 2017 року, близько 02 години 45 хвилин, перебуваючи на автомобільній дорозі по вул. Львівській в м. Дубно Рівненської області, будучи пасажиром автомобіля марки «ВАЗ - 2103», реєстраційний номер є НОМЕР_2 , під час того як на водія вказаного автомобіля ОСОБА_4 складався протокол про адміністративне правопорушення (серія БР №254123), який порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху України, з мотивів перешкоджання і помсти працівнику поліції, який складав цей протокол, вирішив умисно спричинити тілесні ушкодження працівнику поліції роти №4 батальйону управління патрульної поліції в м. Рівне Департаменту патрульної поліції старшому сержанту поліції ОСОБА_10 , який саме перебував при виконанні службових обов`язків у форменому одязі та складав зазначений протокол про адміністративне правопорушення.

Керуючись зазначеними мотивами та реалізуючи свій злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень працівнику поліції, який виконував свої службові обов`язки, 10 січня 2017 року, близько 02 години 45 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи на автомобільній дорозі по вул. Львівській в м. Дубно Рівненської області, підійшов до поліцейського ОСОБА_10 та умисно наніс останньому рукою один удар в область лівого вуха. В результаті нанесеного ОСОБА_3 удару поліцейському ОСОБА_10 , згідно висновку судово-медичної експертизи №09 від 12 січня 2017 року, останній отримав тілесні ушкодження у вигляді забою вушної раковини зліва, дрібні осаднені рани лівої кисті, які згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, а саме в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

В подальшому, коли поліцейські ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з метою припинення зазначених злочинних дій ОСОБА_3 , намагались затримати останнього, ОСОБА_12 вирішив перешкодити законним діям працівників поліції та таким чином продовжив чинити опір працівникам правоохоронних органів. З цією метою, в ході проведення затримання ОСОБА_3 , він голосно висловлював нецензурну лайку, намагався вирватись від працівників поліції вчиняючи з цією метою активні дії, які полягали у відштовхуванні та шарпані поліцейських ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . При цьому ОСОБА_3 застосовував фізичну силу до поліцейських і, як наслідок, поліцейський ОСОБА_11 через застосування до нього ОСОБА_3 фізичної сили впав на дорожнє покриття. Вчиняючи зазначені дії, ОСОБА_3 умисно перешкоджав виконанню поліцейськими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 своїх службових обов`язків.

Тобто, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 сг.342 КК України, а саме у опорі працівникам правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Окрім того, ОСОБА_3 діючи групою осіб, разом із ОСОБА_4 10 січня 2017 року, близько 02 години 50 хвилин, перебуваючи в громадському місці, а саме на автомобільній дорозі, що проходить по вул. Львівській в м. Дубно Рівненської області, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразились у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих правил поведінки і моральності у громадських місцях, діючи з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, з висловленням нецензурної лайки, підійшов до автомобіля марки «Mersedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому в той час знаходились ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , почав руками та ногами наносити удари по вказаному автомобілю, який належить ОСОБА_8 , чим умисно пошкодив даний автомобіль, в результаті чого потерпілій ОСОБА_8 було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 11284,49 грн.
Продовжуючи злочинний намір, направлений на вчинення хуліганських дій, ОСОБА_3 підійшов до вікна автомобіля, зі сторони водія, де в той час знаходився ОСОБА_7 , та, не реагуючи на зауваження потерпілого ОСОБА_7 припинити свої протиправні дії, які направленні на пошкодження майна, ОСОБА_3 через відкрите вікно автомобіля, за допомогою газового балончика, спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді опіку слизових оболонок очей.
Таким чином, ОСОБА_3 , за участі ОСОБА_4 , під час нанесення ударів руками та ногами по зазначеному автомобілю, у якому в той час знаходилися потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , а також вприскуючи в обличчя ОСОБА_7 сльозоточивий газ, створив обстановку, під час якої потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 злякалися та мали достатні підстави побоюватися за свої життя, здоров`я та цілісність вищевказаного автомобіля.
Тобто, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, а саме у грубому порушені громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчиненні групою осіб (хуліганство).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, вказавши, що обставини та мотиви вчинення правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті повністю відповідають дійсності та переповідати їх не бажає, підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності.
Із наслідками звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих обставин обвинувачений ознайомлений та надав свою згоду про що подав письмову заяву.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, вказавши, що обставини та мотиви вчинення правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті повністю відповідають дійсності та переповідати їх не бажає. Підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності про що подав письмову заяву. З наслідками звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих обставин ознайомлений.
В судовому засіданні прокурор не заперечив проти закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності, оскільки з часу вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення минуло понад п`ять років.
Як встановлено у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили кримінальне правопорушення у січні 2017 року.
01.07.2020 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VIII.
Вказаним Законом внесені зміни до санкції ч.2 ст.296 КК України, згідно якої хуліганство карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років. За ч.2 ст. 342 КК України опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, державному виконавцю чи приватному виконавцю під час примусового виконання рішень, члену громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовцеві під час виконання цими особами покладених на них обов`язків щодо охорони громадського порядку або уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб карається штрафом від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк від трьох до шести місяців, або обмеженням волі на строк до чотирьох років, або позбавленням волі на строк до двох років. За ч.2 ст. 345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу чи його близьким родичам побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Згідно ч.1 ст. 5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
При визначені міри покарання суд застосує ч. 2 ст. 4 КК України, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
За таких обставин, враховуючи положення ч.1 ст. 5 КК України, суд дійшов до переконання, що в даному випадку підлягає застосуванню закон про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кримінального правопорушення.
Обвинуваченим роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, зокрема, що таке звільнення не є реабілітуючими підставами.
Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Крім того, ст.44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст.49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання. Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ст. 49 КК України (в редакції, чинній до 01.07.2020 року), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг; не вчинення протягом цих строків нового кримінального правопорушення певного ступеня тяжкості, згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту січень 2017 року і ця обставина сторонами не заперечується.

З огляду на наведене, з часу вчинення злочинів минуло більше п`яти років, тобто у даному кримінальному провадженні, закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п.3 ч.1ст.49 КК України.

Згідно з ч.2 ст.49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Як вбачається з матеріалів справи у даному кримінальному провадженні строки давності не зупинялися.

Суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченим заперечувати проти закриття провадження і в такому разі, судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак, обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не заперечують проти закриття провадження із відповідних підстав. З`ясувавши позицію обвинувачених, впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що клопотання обвинувачених про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження за ч.2 ст. 296, ч.2 ст.342, ч.2 ст. 345 КК України, суд враховує, що обвинувачені раніше до кримінальної відповідальності не притягувалися, вчинили не тяжкі злочини у відповідності до ст 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене ними вперше, обвинувачені не заперечують проти закриття кримінального провадження, про що надали свою письмову згоду.

Обвинувачений ОСОБА_3 відшкодував частково потерпілому ОСОБА_7 завдані злочином збитки у розмірі 6100 гривень.

Враховуючи, те, що обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подано клопотання про закриття кримінального провадження за строками давності, поданий цивільний позов потерпілих підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягуються лише з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку, а тому вартість експертизи у даному кримінальному провадженню слід віднести на рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 284, 285, 288, 369-372 КПК України, ст.ст. 44, 49 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 296 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 10.01.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України - закрити.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 залишити без розгляду.

Розяснити потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 право звернення до суду про стягнення заподіяної шкоди з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в порядку цивільного судочинства.

Речові докази:

- автомобіль марки «MERSEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_8 - залишити у її розпорядженні;

-частину вибитого дзеркала, пластикову деталь від автомобіля та уламки лако-фарбового покриття від атомобіля, що знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області- знищити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського Апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1