Справа №:755/3730/22
Провадження №: 1-кс/755/817/22
20.05.2021 у провадження суду надійшло дане клопотання слідчого, котре погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу, а саме надання доступу стороні обвинувачення до відомостей, які можуть становити лікарську таємницю.
Автоматизованою системою документообігу суду було визначено слідчого суддю ОСОБА_1 та передано наведені матеріали того ж дня.
Слідча суддя перевіривши виконання вимог ст.ст. 131-132, 159-160 КПК України
пункту 207 розділу XI цього ж Кодексу у редакції Закону України N 2137-IX «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та Закону України "Про електронні комунікації" щодо підвищення ефективності досудового розслідування "за гарячими слідами" та протидії кібератакам» за клопотанням, приходить до наступного.
Порядок встановлений КПК України (процесуальний порядок, форма, процедура), як певна послідовність (кроки) прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій (Верховний суд України постанова від 16.03.2017 у справі № 671/463/15-к), з питання порушеного заявниками у даному зверненні (застосування запобіжного заходу) регламентує таке.
З положень ст. 162 КПК України випливає, що до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать: … 2) відомості, які можуть становити лікарську таємницю.
Разом з тим, тимчасовий доступ до речей і документів, визначених у пункті 2 частини першої статті 162, під час дії надзвичайного або воєнного стану на території України здійснюється на підставі постанови прокурора, погодженої з керівником прокуратури, відповідно до пункту 207 розділу XI цього Кодексу згідно Закону України N 2137-IX.
Так, як пунктом 207 розділу XI цього Кодексу згідно Закону України N 2137-IX визначено, що під час дії надзвичайного або воєнного стану на території України тимчасовий доступ до речей і документів, визначених у пунктах 2, 5, 7, 8 частини першої статті 162 цього Кодексу, здійснюється на підставі постанови прокурора, погодженої з керівником прокуратури.
При цьому, дія пункту 207 розділу XI цього Кодексу згідно Закону України N 2137-IX, на противагу положенням ч. 1 ст. 615 КПК, не залежить від питання того чи має змогу суд виконувати повноваження визначені ст.ст. 163, 164 указаного Кодексу, а виходить тільки з факту того чи діє надзвичайний або воєнний стан на території України та чи відносяться документи до видів охоронюваної таємниці указаних у пунктах 2, 5, 7, 8 частини першої статті 162 цього Кодексу, у той час, як при дійсності обставин визначених п. 2) ч. 1 ст. 615 КПК прокурор має можливість надати тимчасовий доступ до усіх видів охоронюваної законом таємниці вказаних в пунктах 1-11 частини першої статті 162 КПК України.
В цій ситуації установлено, що на території України станом на день звернення заявників з клопотанням про надання тимчасового доступу до відомостей, які можуть становити лікарську таємницю в України діє воєнний стан, тим самим порушене у зверненні питання підлягає урегулюванню у порядку пункту 207 розділу XI цього Кодексу згідно Закону України N 2137-IX, тобто шляхом того, що тимчасовий доступ до документів, визначених у пункті 2 частини першої статті 162 цього Кодексу, підлягає здійсненню на підставі постанови прокурора у кримінальному провадженні, погодженої з керівником прокуратури.
Дії слідчого судді у разі, коли клопотання подане без урахування пункту 207 розділу XI цього Кодексу згідно Закону України N 2137-IX не регламентуються, тож, слідчий суддя, беручи до уваги положення ч. 6 ст. 9 цього Кодексу, яка передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, та враховуючи загальні засади кримінального провадження вважає доречним повернути його прокурору з роз`ясненням, того, що повернення клопотання не позбавляє права вирішення порушеного питання по суті на підставі постанови прокурора у кримінальному провадженні, погодженої з керівником прокуратури відповідно до пункту 207 розділу XI цього Кодексу згідно Закону України N 2137-IX.
Також слід зауважити, що в постанові від 31 травня 2021 року в справі № 646/3986/19 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у т.ч. вказала, що «серед усіх рішень слідчого судді, можливість ухвалення яких прямо не передбачена КПК у межах відповідних регламентованих цим Кодексом процедур, слід виокремлювати дві групи рішень: ухвалені поза межами процедури, передбаченої КПК (з питань, процедура вирішення яких слідчим суддею не передбачена КПК); ухвалені в межах передбаченої КПК процедури із застосуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК та загальних засад кримінального провадження, визначених ч. 1 ст. 7 цього Кодексу. При вирішенні питання щодо апеляційного оскарження рішень слідчого судді, ухвалених у межах передбаченої КПК процедури із застосуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК та загальних засад кримінального провадження, визначених ч. 1 ст. 7 цього Кодексу, слід виходити насамперед із сутнісного критерію, визначально закладеного законодавцем при визначенні кола ухвал слідчого судді, що підлягають оскарженню. З огляду на те, що постановлення слідчим суддею ухвали про повернення клопотання слідчого про арешт майна у зв`язку з недотриманням при поданні такого клопотання вимог ч. 2 ст. 132 КПК(якщо воно не підлягає розгляду в цьому суді) не призводить ні до встановлення обмежень конституційних прав особи, ні до неможливості оскарження вже встановлених правообмежень, ані до перешкоджання здійсненню ефективного досудового розслідування чи кримінального провадження в цілому, така ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку під час досудового розслідування».
Відповідно, так як це судове рішення ухвалене в межах передбаченої КПК процедури із застосуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК та загальних засад кримінального провадження, визначених ч. 1 ст. 7 цього Кодексу, то при вирішенні питання щодо його апеляційного оскарження, слід виходити насамперед із сутнісного критерію, визначально закладеного законодавцем при визначенні кола ухвал слідчого судді, що підлягають оскарженню, та з огляду на те, що постановлення, в цій ситуації, ухвали про повернення клопотання слідчого, у зв`язку з недотриманням при поданні такого клопотання вимог пункту 207 розділу XI цього Кодексу згідно Закону України N 2137-IX, не призводить ні до встановлення обмежень конституційних прав особи, ані до перешкоджання здійсненню ефективного досудового розслідування чи кримінального провадження в цілому, то така ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку під час досудового розслідування.
На підставі викладеного та керуючись пунктом 207 розділу XI КПК згідно Закону України N 2137-IX «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та Закону України "Про електронні комунікації" щодо підвищення ефективності досудового розслідування "за гарячими слідами" та протидії кібератакам», ст.ст. 131-132, 159-160, 369, 372-376 КПК України, Суд постановив :
Повернення клопотання не позбавляє права, відповідно до пункту 207 розділу XI цього Кодексу згідно Закону України N 2137-IX, під час дії воєнного стану на території України врегулювати питання здійснення тимчасового доступу до речей і документів, визначених у пункті 2 частини першої статті 162 КПК України, на підставі постанови прокурора, погодженої з керівником прокуратури.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Слідча суддя Оксана БІРСА