печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000269 від 29.03.2022,

ВСТАНОВИВ:
29.09.2022 прокурор другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: кошти в національній валюті в сумі 5 232 020 грн, кошти в іноземній валюті в сумі 120 250 доларів США та 9 995 євро, виявлені в сейфі підсобного приміщення; кошти в національній валюті в сумі 390 783 грн, кошти в іноземній валюті в сумі 58 628 доларів США, 33 355 євро, 29 140 злотих, 1000 англійських фунтів стерлінгів, вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_4 , походження яких документально не встановлено.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0000269 від 29.03.2022 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 8 ст. 111-1, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 110-2, ч. 7 ст. 111-1, ч. 6 ст. 111-1, ч. 4 ст. 185, ч.4 ст. 111-1, ч. 1 ст.111-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території України в тому числі і тимчасово окупованих територіях діє злочинна організація, до складу якої входять громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які за попередньою змовою групою осіб, вчиняють фінансування та інші умисні дії, з метою зміни меж території або державного кордону України, добровільно здійснюють передачу матеріальних ресурсів незаконним збройним та воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та збройним формуванням держави-агресора, займають посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, а також в незаконних судових та правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

Так, громадяни України налагодили механізм з реалізації пального виробництва РФ на території тимчасово окупованих Запорізької та Херсонської областей за сприянням військових міністерства оборони російської федерації.

Посадові особи групи компаній «Oil Transit» до якої структурно входять ПП «Юг ойл», ТОВ «Транс ойл 1» а також підконтрольні приватні підприємці організували схему транспортування, зберігання та реалізації нафтопродуктів виробництва нафтопереробних заводів російської федерації на окупованих територіях Запорізької та Херсонської областей при підтримці воєнізованих збройних формувань вс рф.

За наявними даними, «Oil Transit» експлуатує мережу АЗС (близько 10 АЗС, переважна частина яких знаходиться на тимчасово окупованій території), а також нафтобазу за адресою: Вiнницька область, с. Оратів, вул. Привокзальна, 2 (експлуатантом вказаної нафтобази є ПП «Юг ойл», ліцензія № 00064).

З початком збройної агресії рф проти України,частина посадових осіб вищевказаної групи компаній залишилася в окупованому м. Мелітополь Запорізької області, з метою встановлення контактів з новоствореними окупаційними органами влади та у взаємодії з ними налагодження поставки пального з території росії через АР Крим до непідконтрольних Україні частин Херсонської та Запорізької областей з використанням та подальшою передачею незаконним органам влади майна групи компаній «Ойл транзіт» (АЗС та паливовози).

Разом з тим, з метою продовження господарської діяльності на неокупованій частині України, іншою частиною посадових осіб групи компаній «Oil Transit», налагоджено діяльність нафтобази у Вінницькій області, на яку здійснюється постачання бензинів та дизельного пального виробництва нафтопереробних заводів країн Європейського Союзу, автомобільним транспортом.

У подальшому, імпортоване пальне реалізується на території центральних регіонів України кінцевим споживачам за безготівковою та готівковою формами розрахунку.

Встановлено, що кошти, які акумулюються на рахунках підконтрольних групі компаній «Oil Transit» суб`єктах господарської діяльності направляються для подальшої сплати за імпортоване пальне з країн ЄС, проте готівкові кошти, пересилаються до окупованих міст АР Крим, для збільшення товарного і грошового обороту на окупованих рф частинах Запорізької та Херсонської областей.

Так, громадяни України умисно, організували посадових осіб групи компаній «Oil Transit» канал передачі готівкових коштів шляхом проведення так званих «перестановок» з не окупованих територій України до АР Крим за певну винагороду.

Крім того, у взаємодії з окупантами посадовими особами групи компаній «Oil Transit» налагоджено контакт з працівниками «Євроломбарду» відділення якого діють на окупованій території Запорізької та Херсонської обл., з метою організації проведення тих самих «перестановок» грошових коштів за певну винагороду, які використовуються у якості плати за пальне з окупованого м. Мелітополь до м. Сімферополь.

Таким чином, посадовими особами групи компаній «Oil Transit», із задіянням підконтрольних їм суб`єктів господарювання, за попередньою змовою з представниками окупаційних органів влади, та іншими особами, з метою стабілізації фінансово-господарських операцій на окупованих територіях України, збільшення товарообороту групи компаній «Oil Transit» з суб`єктами господарювання рф та АР Крим, отримання надприбутків, збільшення матеріально технічної бази для ведення господарської діяльності під керівництвом представників воєнізованих формувань рф на території тимчасово окупованих Запорізької та Херсонської областей налагоджено механізм імпорту та реалізації пального на території України з подальшим виведенням капіталу до рф та окупованих територій.

Встановлено, що вказана протиправна діяльність здійснюється за адресою: АДРЕСА_1 , де розташоване офісне приміщення, яке використовує ОСОБА_5 , з метою прийняття та видачі готівкових коштів у ході здійснення так званих «перестановок» на окуповані території.

27.09.2022 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/23338/22-к від 06.09.2022 проведено обшук в приміщенні першого (цокольного) поверху за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває у фактичному володінні ОСОБА_5 , під час якого, серед іншого, виявлено та вилучено: кошти в національній валюті в сумі 5 232 020 грн, кошти в іноземній валюті в сумі 120 250 доларів США та 9 995 євро, виявлені в сейфі підсобного приміщення; кошти в національній валюті в сумі 390 783 грн, кошти в іноземній валюті в сумі 58 628 доларів США, 33 355 євро, 29 140 злотих, 1000 англійських фунтів стерлінгів, вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_4 , походження яких документально не встановлено.

Відповідно до постанови від 28.09.2022 вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином, у вищевказане майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи наведене, виникла необхідність у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів та з метою запобігання можливості приховування, зникнення, втрати, використання, передачі, відчуження вищевказаного майна.

В судове засідання прокурор не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Прокурор подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання у відсутність сторони обвинувачення, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник власника майна подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності та письмові пояснення.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0000269 від 29.03.2022 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 8 ст. 111-1, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 110-2, ч. 7 ст. 111-1, ч. 6 ст. 111-1, ч. 4 ст. 185, ч.4 ст. 111-1, ч. 1 ст.111-2 КК України.

27.09.2022 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/23338/22-к від 06.09.2022 проведено обшук в приміщенні першого (цокольного) поверху за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває у фактичному володінні ОСОБА_5 , під час якого, серед іншого, виявлено та вилучено: кошти в національній валюті в сумі 5 232 020 грн, кошти в іноземній валюті в сумі 120 250 доларів США та 9 995 євро, виявлені в сейфі підсобного приміщення; кошти в національній валюті в сумі 390 783 грн, кошти в іноземній валюті в сумі 58 628 доларів США, 33 355 євро, 29 140 злотих, 1000 англійських фунтів стерлінгів, вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_4 , походження яких документально не встановлено.

28.09.2022 винесено постанову про визнання речовим доказом речей та предметів, вилучених під час проведення вказаного обшуку.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Керуючись ст. 98, 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене у ході проведення обшуку від 27.09.2022 майно, в приміщенні першого (цокольного) поверху, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- кошти в національній валюті в сумі 5 232 020 грн, кошти в іноземній валюті в сумі 120 250 доларів США та 9 995 євро;

- кошти в національній валюті в сумі 390 783 грн, кошти в іноземній валюті в сумі 58 628 доларів США, 33 355 євро, 29 140 злотих, 1000 англійських фунтів стерлінгів.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором/слідчим у кримінальному провадженні № 0000269 від 29.03.2022.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1