Провадження № 1-кс/947/5279/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого прокурора групи прокурорів прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000013 від 02.02.2018,за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч.5 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання про арешт майна, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000013 від 02.02.2018,за ч. 4 ст. 190, ч.5 ст. 191 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснює група прокурорів Одеської обласної прокуратури.
Згідно клопотання, на теперішній час здійснюється досудове розслідуваня за фактом привласнення чужого майна зернових культур посадовими особами ТОВ «Агроінвестгруп» ,
ТОВ «Іст Оілс Україна», ТОВ «Ізмаїльський елеватор», ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор» , ТОВ «Березівський елеватор», ТОВ «Аліягський елеватор», ТОВ «Заплазський елеватор», ТОВ «Раухівський елеватор» та ПрАТ «Новомиргородський елеватор» та іншими невстановленими особами.
Під час досудового розслідування установлено зокрема, що у період 2017-2019 років посадові особи ТОВ «Ізмаїльський елеватор» прийняли на відповідальне зберігання зернові культури від ПАТ «Аграрний фонд», інших суб`єктів господарювання, після чого привласнили та розтратили їх на власний розсуд. Згідно матеріалів кримінального провадження сума матеріальних збитків державі та суб`єктам господарювання перевищує 200 млн. грн.
Безпосереднім місцем зберігання зернових культур, які були прийняті на зберігання ТОВ «Ізмаїльський елеватор» та у подальшому привласнені та розтрачені, є нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: Одеська область,
м. Ізмаїл, вул. Портова, 4 та Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Портова, 13.
Зазначені нежитлові будівлі під час вчинення кримінальних правопорушень перебували у користуванні ТОВ «Ізмаїльський елеватор», використовувались групою невстановлених осіб з метою привласнення та розтрати зернових культур та є приватною власністю ТОВ «ОЛУМ» .
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 302572510 від 13.06.2022 нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Портова, 4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 6) належать на праві власності ТОВ «ОЛУМ» .
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 302576688 від 13.06.2022 нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Портова, 13 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06) належать на праві власності ТОВ «ОЛУМ» .
Постановою прокурора від 13.06.2022 у кримінальному проваджені № 0000013 згідно ст. 98 КПК України вказані нежитлові будівлі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Під час досудового розслідування виникла необхідність у збереженні речових доказів у кримінальному провадженні та у забезпеченні відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення шляхом накладення арешту на вказані нежитлові будівлі.
В зв`язку з викладеним, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з даним клопотанням про накладення арешту майна.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі.
Власники майна в судове засідання не викликалися.
Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Згідно абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Як вбачається з поданого клопотання, звертаючись до слідчого судді з даним клопотанням про арешт майна, сторона обвинувачення формально посилається на наявність відповідних підстав для застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, цитуючи виключно відповідні норми національного законодавства, а також зазначає як підставу для накладення арешту відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Між тим, викладене, до клопотання не долучено постанову про визнання потерпілого, відсутній допит потерпілого, цивільний позов, тобто з клопотання сторони обвинувачення, не вбачається, кому саме завдано шкоду та в якому розмірі, таким чином ні в клопотанні, ні в судовому засіданні стороною обвинувачення не доведено обґрунтованість з боку сторони обвинувачення в частині наявності необхідності в дії арешту майна, в зв`язку з чим, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність відмови в задоволенні такого клопотання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого прокурора групи прокурорів прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000013 від 02.02.2018 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.5 ст.191 КК України відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1