Справа № 204/3822/17
Провадження № 1-кп/204/31/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2022 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Дніпропетровська, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, працюючого на посаді охоронця ТОВ «Інітіум-1», зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 08 лютого 2011 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.309, 75 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 16 серпня 2011 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.263 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, частково приєднаний невідбутий строк 7 місяців за вироком Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська від 08.02.2011 року, остаточно до відбуття 1 рік 7 місяців;
-20 травня 2014 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 25 липня 2014 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.263, ч.2 ст. 309, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України даним покаранням поглинуте покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.06.2014 року, остаточно до відбуття призначено покарання у виді 4 -х років позбавлення волі;
- 22 травня 2014 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.263, ч.2 ст.301, ч.1 ст.70 КК України до 4 років обмеження волі;
- 24 червня 2014 року Амур-нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.309, ч.1 ст.263, 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України даним покаранням поглинуте покарання за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 20.05.2014 року, остаточно до відбуття призначено покарання у виді 3-х років позбавлення волі;
- 15 липня 2014 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст.309, ч. 1 ст.70 до 3-х років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України даним покаранням поглинуте покарання за вироками Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 20.05.2014 року та Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 22.05.2014 року. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбутний строк 6 місяців за вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03.02.2014 року, до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 30 вересня 2014 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до 3-х років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України даним покаранням поглинуте покарання за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 15.07.2014 року, покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та 6 місяців. На підставі ч.3,4 ст.70 КК України даним покаранням поглинуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.05.2014 року, остаточно до відбуття призначено покарання у виді 4-х років позбавлення волі;
- 16 жовтня 2014 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.263 КК України. На підставі ч.3,4 ст.70 КК України даним покаранням поглинуто покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.09.2014 року, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та 1 місяць;
- 21 листопада 2014 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ч.1 ст.186, ч.2 ст.186, 70 КК України до 4-х років позбавлення волі. На підставі ч.3, 4 ст.70 КК України даним покаранням поглинуто покарання за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 16.10.2014 року, остаточно до відбуття призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та 1 місяць , з зарахуванням тримання під вартою з 21.05.-08.10.2014 року;
- 14 липня 2015 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України даним покаранням поглинуто покарання за вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська 21.11.2014 року, до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 27.03.2017 року з Дніпропетровської ВК №89 по відбуттю строку покарання;
- 05 грудня 2017 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та 3 місяці;
- 02 квітня 2018 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.309, ч.2 ст.310, ч.1 ст.263, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;
- 02 жовтня 2018 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.263, ч.2 ст.310, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;
- 24 січня 2019 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.309, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань призначеного вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.10.2018 року, остаточно 4 роки та 1 місяць;
- 14 березня 2019 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.263, ч.1 ст.369, ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 24.01.2019 року, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки та 1 місяць. Звільненого з ДУ «ДУВП№4» 30 вересня 2021 року по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.309, ч.2 ст.310 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимий, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став у червні 2017 року повторно став на шлях вчинення умисного корисливого кримінального правопорушення.
Так, ОСОБА_5 25 червня 2017 року приблизно о 09.00 годині, знаходячись в парку «Пам`яті та примирення» в м. Дніпро, розташованого неподалік пр. Сергія Нігояна в м. Дніпро на парапеті вищевказаного парку побачив мобільний телефон Nokia 301, imei: НОМЕР_1 , чорного кольору, який належить малознайомому йому потерпілому ОСОБА_7 та у нього виник раптовий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна. Далі, знаходячись у вищевказаному місці та часі реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел ОСОБА_5 , перевіривши, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаться таємними для оточуючих та потерпілого ОСОБА_7 , діючи повторно, умисно, таємно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості таємно, з метою наживи, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку майна, а саме: мобільний телефон Nokia 301, imei: НОМЕР_1 , чорного кольору, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2027 від 27.06.2017 року становить 690,00 гривень в якому знаходилась сім-картка оператора «Київстар» з абонентським, номером НОМЕР_2 , яка не представляє для потерпілого матеріальної цінності, на якій грошові кошти були відсутні, та пішов у невідомому напрямку, спричинивши при цьому потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 690,00 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю і підтвердив та не оспорював обставини зазначені в обвинувальних актах, просив суворо не карати та розглянути справу в порядку ст.349 КПК України. У вчиненому розкаюється.
Потерпілий ОСОБА_7 у судове засіданні не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, проти розгляду справи в порядку ст.349 КПК України, не заперечує. Просить призначити покарання на розсуд суду.
Інші докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, у зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки свідчення ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам кримінальних правопорушень та ніким не оспорюються.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, відповідно до якого внесені зміни до ч.1 ст. 309 КК України та викладена нова редакція ч.2 ст.309 КК України, з диспозиції якої виключено кваліфікуюча ознака - «повторність».
Відповідно до вимог ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні дії до набрання таким законом чинності.
Таким чином, дії ОСОБА_5 підлягають перекваліфікації з ч.2 ст.309 КК України на ч.1 ст.309 КК України, оскільки суд вважає, що його вина в скоєні даного кримінального правопорушення доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.310, ч.1 ст.309 КК України, а його дії правильно кваліфіковані:
- за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно;
- за ч.2 ст.310 КК України, як незаконний посів та вирощування коноплі особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 КК України;
- за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.2 ст.185, ч.2 ст.310, ч.1 ст.309 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.310, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, а також вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, раніше неодноразово судимий, має не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість.
У відповідності до ст.66 КК України, у якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття. У відповідності до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.
Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
За положеннями частини 4 ст. 70 КК України, призначається покарання за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Із матеріалів кримінального провадження слідує, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2019 року за ч.1 ст.263, ч.1 ст.369, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць. Вказане покарання ОСОБА_5 відбув повністю та був звільнений з місць позбавлення волі 30 вересня 2021 року по відбуттю строку покарання.
У вказаному кримінальному провадженні, ОСОБА_5 вчинив інкриміновані злочини 25 та 29 червня 2017 року, тобто до ухвалення вказаного вище вироку.
Отже, враховуючи обставини злочинів, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання в межах санкції ч.2 ст.185, ч.2 ст.310, ч.1 ст.309 КК України та на підставі ч.1 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, та відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за новим вироком більш суворим покаранням за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14 березня 2019 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць, та вважати ОСОБА_5 таким, що відбув призначене покарання
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 по даним кримінальним провадженням не обирався.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Згідно ч.2 ст.124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення судових експертиз, згідно наданих довідок та звіту про фактичні витрати на проведення експертиз.
Цивільний позов не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд-
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.310, ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.310 КК України у вигляді 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
- за ч.1 ст.309 КК України у вигляді 6 місяців арешту.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки шість місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за новим вироком більш суворим покаранням за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14 березня 2019 року, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць.
Вважати ОСОБА_6 таким, що відбув призначене покарання.
Речові докази: мобільний телефон Nokia 301, imei: НОМЕР_1 , чорного кольору з карткою оператора «Київстар», який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 - залишити законному власнику; рослини в кількості 24 шт., які є рослинами роду коноплі (Cannabis), граблі металеві, нижню частину пластикової пляшки, фрагменти рослин масою 64,573 г, які є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, що знаходять на зберіганні в камері схову речових доказів ВП№6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція №1110) -знищити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави фактичну вартість проведення судової товарознавчої експертизи №2027 від 27.06.2017 року у розмірі 170 гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави фактичну вартість проведення судової експертизи №1/8.6/2112 від 12.07.2017 року у розмірі 989 гривень 60 копійок.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави фактичну вартість проведення судової експертизи №1/8.6/2153 від 10.07.2017 року у розмірі 989 гривень 60 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1