Справа № 991/1537/22
Провадження 1-кп/991/14/22
У Х В А Л А
Іменем України
15 вересня 2022 року м.Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про відвід колегії суддів у складі головуючої судді ОСОБА_1 , суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001981 від 21 червня 2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Потсдам, Німеччина, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 368 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Лубни, Полтавської обл., який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:
1.Зміст заяви і позиції учасників судового провадження.
До Вищого антикорупційного суду надійшла заява захисника ОСОБА_8 про відвід колегії суддів у складі головуючої судді ОСОБА_1 , суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Вимоги заяви обґрунтовані тим, що при постановлені судом ухвали про відмову в закритті цього кримінального провадження за клопотанням захисника ОСОБА_8 , судом не було враховано висновки про застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 26 травня 2021 року у справі №199/4574/20 та ухвалі Вищого антикорупційного суду від 22 серпня 2022 року у справі № 991/6004/22. Зазначене, на думку захисника ОСОБА_8 , свідчить про упередженість колегії суддів та відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України повинно мати наслідком відвід такої колегії.

Захисник ОСОБА_9 вимоги заяви про відвід підтримав та додатково зазначив, що у цьому судовому засіданні під час розгляду клопотання захисника ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження на запитання захисника про те, коли буде розглядатись її скарга, головуюча суддя відповіла, що вона розглядатиметься пізніше. Таким чином, на переконання захисника ОСОБА_9 , суддя заздалегідь знала, що за результатами розгляду клопотання про закриття провадження, буде постановлено ухвалу про відмову в його задоволенні. Зазначене порушує порядок прийняття судового рішення в нарадчій кімнаті, що також свідчить про наявність підстав для відводу колегії суддів.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали позиції своїх захисників.

Прокурор ОСОБА_10 зазначив, що по суті відвід заявляється з тих підстав, що колегія суддів має власну думку при вирішенні питання про закриття цього кримінального провадження. Уважав, що заява про відвід не ґрунтується на вимогах КПК України та заявлена з метою затягування підготовчого судового засідання. Щодо доводів захисника ОСОБА_9 , то прокурором твердження головуючого було сприйнято як визначення порядку подання клопотань та скарг, які підлягають розгляду на підготовчому судовому засіданні, та не стосувалось позиції суду щодо результату розгляду клопотання про закриття кримінального провадження.

2.Мотиви суду
Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.

У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Згідно п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року (далі Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року констатовано, що відповідно до усталеної практики Суду, наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад, відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши зміст заяви захисника ОСОБА_8 про відвід колегії суддів, суд приходить до наступних висновків.

Суть заяви про відвід зводиться до незгоди захисника ОСОБА_8 з прийнятим судом рішенням про відмову в задоволенні заявленого нею клопотання про закриття цього кримінального провадження із доповненнями.

Водночас, кримінальний процесуальний закон передбачає процедуру оскарження прийнятого судом рішення, у випадку, якщо воно не відповідає вимогам обґрунтованості, законності та справедливості. Незгода захисника із прийнятим судом рішенням може бути реалізована лише через процедуру окремого оскарження судового рішення, якщо це передбачено нормами КПК України, або шляхом висловлення заперечень у апеляційній скарзі на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України. Механізм відводу існує для недопущення розгляду справи упередженим судом, а отже має зовсім іншу мету, ніж оскарження судового рішення. Водночас зі змісту заявленого захисником ОСОБА_8 відводу не вбачається доводів упередженості колегії суддів.

Щодо тверджень захисника ОСОБА_9 про визначення головуючою суддею порядку розгляду скарги захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді, як підставу для відводу колегії суддів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 321 КПК України головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження. Головуючий у судовому засіданні вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку.

Забезпечуючи додержання послідовності та порядку розгляду питань під час підготовчого судового засідання, який визначений ст. 314 та 315 КПК України, головуюча суддя ОСОБА_1 зазначила про те, що спочатку здійснюватиметься розгляд клопотань про закриття провадження, як це передбачено п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, а потім здійснюватиметься розгляд скарг, заперечень проти ухвал слідчих суддів та вчинятимуться інші дії, як це передбачено п. 5 ч. 2 ст. 315 КПК України. На запитання головуючої судді ОСОБА_1 про наявність в учасників провадження інших клопотань про закриття кримінального провадження суду захисником ОСОБА_8 було повідомлено про наявність у неї заперечень на ухвалу слідчого судді. Вирішуючи питання про порядок розгляду таких заперечень, відповідно до вимог КПК України, головуюча суддя ОСОБА_1 , порадившись із суддями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , озвучила встановлений судом порядок розгляду таких заперечень після вирішення питання про закриття кримінального провадження. Таким чином, твердження захисника ОСОБА_9 про порушення судом порядку прийняття рішення та таємниці нарадчої кімнати не відповідає дійсності.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ні в заяві про відвід колегії суддів захисника ОСОБА_8 , ні під час її розгляду учасниками судового провадження не наведено будь-яких фактичних даних, які б підтверджували упередженість колегії суддів Вищого антикорупційного суду у складі головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Фактично підстави заявленого відводу містять доводи незгоди із процесуальним рішенням колегії суддів, а тому заявлений відвід є необґрунтований та не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 75, 80, 81,314, 369, 372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви захисника ОСОБА_8 про відвід колегії суддів у складі головуючої судді ОСОБА_1 , суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001981 від 21 червня 2017 року, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуюча суддя: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3