ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1450/22 Справа № 204/1829/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання про зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2022 року засудженому ОСОБА_8 відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення.
Обгрунтовуючи прийняте рішення, суд зазначив, що згідно вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2020 року до засудженого було застосовано положення ч. 5 ст. 72 КК України та зараховано строк попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання за періоди часу з 10.03.2016 року по 06.05.2016 року та з 24.04.2017 року по 01.11.2019 року, при цьому вказаний вирок був предметом розгляду в суді апеляційної інстанції 25.06.2020 року, що є днем набрання вироком законної сили, а тому питання зарахування строку попереднього ув`язнення з 10.03.2016 року по 06.05.2016 рік та з 24.04.2017 року по 01.11.2019 рік повторному вирішенню не підлягає. Крім того, термін з 25.06.2020 року по день розгляду заяви також не підлягає зарахуванню, оскільки з 25.06.2020 року ОСОБА_8 не мас статусу попередньо ув`язненої особи.

В апеляційній скарзі, з урахуванням доповнень до неї, засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою зарахувати в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В обґрунтування своїх вимог вказує, що він незгоден з оскаржуваним рішенням, оскільки поставлене у ньому питання не вирішено по суті. Вважає, що до нього можливо застосувати положення ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 р.), оскільки в Заводському районному суді м. Дніпродзержинська перебуває інше кримінальне провадження, і на даний час на підставі постановленої у його межах ухвали суду він перебуває в ДУВП-4 як попередньо ув`язнений. При цьому зазначає, що при ухваленні остаточного рішення у вказаному провадженні до нього будуть застосовані положення ч. 5 ст. 72 КК України та зараховано у строк відбування покарання у строк попереднього ув`язнення період часу, який він перебуває в ДУВП-4. Також посилається на бажання вступити на захист держави та на наявність в нього батьків похилого віку, які є інвалідами.

В доповненнях до апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 захисник ОСОБА_7 вказує на те, що після проголошення вироку Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська від 15.04.2020 року ОСОБА_8 рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було залишено у ДУВП-4. Таким чином, на підставі ухвали суду щодо останнього продовжує існувати раніше обраний запобіжний захід, який не змінювався та не продовжувався з тих підстав, що ОСОБА_8 вже засуджено до позбавлення волі за іншим вироком, та він продовжує перебувати в СІЗО і брав участь у розгляді кримінального провадження Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, проте даний факт судом залишено поза увагою.

Вважає, що необхідно ОСОБА_9 зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення період часу з 02.12.2019 р. по день подання відповідного клопотання, застосувати положення ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 р.)

Заслухавши суддю-доповідача; засудженого та його захисника, які, кожен окремо, апеляційну скаргу підтримали, на її задоволенні наполягали з викладених у ній підстав; прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність; дослідивши надані матеріали з урахуванням апеляційних доводів, колегія суддів приходить до наступного.
Так, відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі, а доводи обвинуваченого щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при вирішенні питання про зарахування строку попереднього ув`язнення ОСОБА_8 до строку відбування ним покарання є необгрунтованими та невмотивованими.
Так, відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 р.), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому до строку попереднього ув`язнення включається зокрема час перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Згідно правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 29 серпня 2018 року (справа № 663/537/17), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом України № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (від 26.11.2015).
Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі - Закон України № 1402-VIII) висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
З наданих матеріалів вбачається, що останнім у часі вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2020 року, за яким ОСОБА_8 відбуває покарання, останнього визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
- на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю вироків, шляхом поглинання менш суворих покарань, призначених цим вироком та вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11.11.2014 року, більш суворим, призначеним вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.07.2019 року, остаточно призначено покарання у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна;
Зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 10.03.2016 р. по 06.05.2016 р. та з 24.04.2017 р. по 01.11.2019 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення, також зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 02.11.2019 р. по день набрання законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25.06.2020 року вирок Жовтневого районного суду від 15.04.2020 року було змінено тільки в частині призначеного покарання, а в іншій частині залишено без змін, та вказаний вирок набрав законної сили 25.06.2020 року.
Згідно відповіді начальника ДУ Дніпровська установа виконання покарань № 4 на судовий запит, ОСОБА_8 вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.07.2019 року у строк відбування покарання було зараховано строк тримання під вартою з 24.07.2017 року по день набрання вироком законної сили 01.11.2019 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; За вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2020 року зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 10.03.2016 р. по 06.05.2016 р., та з 24.04.2017 р. по 01.11.2019 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, також зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 01.11.2019 р. по день набрання вироком законної сили, а саме до 25.06.2020 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_8 не оспорює правильність зарахування йому до строку відбування покарання періодів попереднього ув`язнення до набрання законної сили вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2020 року, а заявлені вимоги стосуються часу перебування апелянта в умовах слідчого ізолятору після набрання вказаним вироком законної сили, а саме після 25.06.2020 р. Разом із цим, дані вимоги не грунтуються на законі.
Так, за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 р., на застосуванні якої наполягає апелянт, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Таким чином, за змістом вказаної норми строк попереднього ув`язнення особи зараховується виключно до строку відбування покарання, призначеного у тому самому провадженні, в якому остання трималася під вартою.
З огляду на викладене строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 після набрання законної сили вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2020 року підлягає зарахуванню у строк відбування останнім покарання у кримінальному провадженні, в якому таке попереднє ув`язнення має місце, а вирішення цього питання до призначення вказаного покарання, а також за межами відповідного кримінального провадження, законом не передбачене і є передчасним.
Підстав для зарахування зазначених заявником періодів до строку відбування покарання, яке він відбуває на даний час, не вбачається, оскільки вони мали місце після набрання законної сили вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2020 року, а отже тримання ОСОБА_8 в умовах слідчого ізолятору на їх протязі не може вважатися попереднім ув`язненням у кримінальному провадженні, в якому було ухвалено вказаний вирок.
З урахуванням наведеного апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2022 року, про відмову в задоволенні клопотання про зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4