печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2022 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника адвоката: ОСОБА_4 ,

захисника адвоката: ОСОБА_5 ,

підозрюваного: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Cлідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене Прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, у кримінальному провадженні № 0000067 від 20.04.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:
Cлідчий відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 , за погодженням з Прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, у кримінальному провадженні № 0000067 від 20.04.2022 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 20.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.04.2022 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_9 у власних цілях приїхав на автомобільну мийку «Біг Детейлінг», яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Залізничне шосе, 51. Під час прибирання автомобіля, до ОСОБА_9 звернулась невстановлена досудовим розслідуванням особа на ім`я ОСОБА_10 , яка повідомила, що керівник автомобільної мийки «Біг Детейлінг» може продати в разі необхідності товари гуманітарної допомоги, які для зберігання привозяться у складські приміщення мийки з країн ЄС, а саме: продукти харчування серед яких м`ясні консерви, дитяче харчування соняшникова олія та інше. У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа на ім`я ОСОБА_10 залишила свій номер телефону для зв`язку та номер мобільного телефону свого керівника ОСОБА_6 № НОМЕР_1 .

Того ж дня, ОСОБА_9 зателефонував на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , з яким під час розмови домовились про зустріч. По прибуттю на територію автомобільної мийки «Біг Детейлінг» за адресою: м. Київ, вул. Залізничне шосе, 51, ОСОБА_6 , маючи єдиний злочинний умисел направлений на продаж товарів гуманітарної допомоги у значному розмірі, усвідомлюючи, що на території України введений правовий режим воєнного стану, повідомив ОСОБА_9 , що він займається збутом (продажем) товарів гуманітарної допомоги великими партіями за цінами нижче ринкових. З метою підтвердження своїх слів, ОСОБА_6 надав ОСОБА_9 декілька видів продукції гуманітарної допомоги.

Крім цього, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу спрямованого на продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку під час воєнного стану, у значному розмірі, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 17.05.2022 року, у телефонному режимі запропонував ОСОБА_9 продати товари гуманітарної допомоги, а саме 5 (п`ять) бронежилетів 2 класу, 1 (один) бронежилет 5 класу, шість касок за ціною 5000 гривень, однак, вказану суму коштів необхідно було сплатити на банківську картку Монобанк № НОМЕР_2 , який надав ОСОБА_6 у якості авансу для подальшого продажу ОСОБА_9 по приїзду до країни.

Доводячи свій злочинний умисел направлений на продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку під час воєнного стану, у значному розмірі, до кінця, ОСОБА_6 діючи у корисливих цілях, з метою власного збагачення, 10.06.2022 року зустрівся з ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , гаражне приміщення № НОМЕР_3 . Під час зустрічі з ОСОБА_9 , ОСОБА_6 склав список товарів гуманітарної допомоги, яка планувалась на продаж на загальну суму 367 150 грн., що знаходились у гаражному приміщенні та повідомив, що інша частина товарів гуманітарної допомоги вартістю в загальній сумі приблизно 500 000 гривень буде поставлена ОСОБА_9 з понеділка 13.06.2022 року так як інші товари гуманітарної допомоги знаходяться в іншому місці. Після чого ОСОБА_9 перевіривши наявність купованих товарів гуманітарної допомоги передав ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 500 000 грн. Тим самим, ОСОБА_6 вчинив продаж товарів гуманітарної допомоги під час воєнного стану, у значному розмірі. В подальшому, ОСОБА_6 після вчинення злочину був затриманий працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_6 , своїми умисними діями, які виразилися у продажі товарів (предметів) гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку під час воєнного стану, вчиненому у значному розмірі, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

10.06.2022 року проведено невідкладний обшук за участю ОСОБА_6 , який в подальшому було легалізовано.

11.06.2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

13.06.2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Підозра ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, обгрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 27.04.2022 року; протоколом отримання та огляду грошових коштів від 03.05.2022 року; протоколом про використання заздалегідь ідентифікованих засобів від 03.05.2022 року; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 17.05.2022 року; протоколом про використання заздалегідь ідентифікованих засобів від 17.05.2022 року; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 10.06.2022 року; протоколом отримання та огляду грошових коштів від 10.06.2022 року; протоколом про використання заздалегідь ідентифікованих засобів та несправжніх (імітаційних) засобів від 10.06.2022 року; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 11.06.2022 року з додатком; протоколом обшуку від 10.06.2022 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 11.06.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 11.06.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 11.06.2022 року; письмовим повідомленням про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України від 13.06.2022 року. іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування, знищити або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Отже, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки та виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, прокурор просить застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу технічними засобами.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити, також зазначивши, що підозрюваний позбавлений волі на законних підставах.

Захисник адвокат ОСОБА_4 , проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що підозра є необґрунтованою, ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, у нього на утриманні перебувають непрацездатні батьки, останній допомагає під час військового стану ЗСУ. Крім того, адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні подав скаргу про незаконне затримання ОСОБА_6 .

Захисник адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечувала, просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Підозрюваний підтримав позицію захисників.

Вислухавши думку прокурора в обґрунтування заявленого клопотання, пояснення захисників, підозрюваного, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 20.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 Кримінального кодексу України.

11.06.2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

13.06.2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразилися у продажі товарів (предметів) гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку під час воєнного стану, вчиненому у значному розмірі, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Як визначено у ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року), також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Так, слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема, заявою ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 27.04.2022 року; протоколом отримання та огляду грошових коштів від 03.05.2022 року; протоколом про використання заздалегідь ідентифікованих засобів від 03.05.2022 року; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 17.05.2022 року; протоколом про використання заздалегідь ідентифікованих засобів від 17.05.2022 року; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 10.06.2022 року; протоколом отримання та огляду грошових коштів від 10.06.2022 року; протоколом про використання заздалегідь ідентифікованих засобів та несправжніх (імітаційних) засобів від 10.06.2022 року; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 11.06.2022 року з додатком; протоколом обшуку від 10.06.2022 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 11.06.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 11.06.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 11.06.2022 року; письмовим повідомленням про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України від 13.06.2022 року. іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування, знищити або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Проте, слідчий суддя вважає, що клопотання органу досудового розслідування та додані до нього матеріали не містять достатніх даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання підозрюваному такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 ЦПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Проте, слідчим належно не мотивовано, а прокурором під час розгляду клопотання не доведено чому інший запобіжний захід не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відтак, приймаючи до уваги наявні дані про фактичні обставини провадження, особу підозрюваного, вік та стан здоров`я, враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні не насильницького злочину, а також, беручи до уваги, що сама по собі ступінь тяжкості злочину, що інкримінується особі, не може бути безумовною підставою для обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

При цьому, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, беручи до уваги, що підозрюваний має потсійне місце проживання, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за винятком надання медичної допомоги, одночасно зобов`язавши підозрюваного прибувати до органів досудового розслідування та суду на дату та час проведення процесуальних дій, відповідно до отриманих ним повідомлень.

Крім того, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з метою забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну за винятком паспорта громадянина України.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації його дій, слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Окрім того, в судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 подав скаргу на незаконне затримання підозрюваного.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_4 зазначає, що ОСОБА_6 10.06.2022 року о 17 год. 45 хв. затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 Кримінального кодексу України, 13.06.2022 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру, та проведено особистий обшук. Відтак, на момент подачі скарги, 17.06.2022 року, ОСОБА_6 незаконно позбавлено волі протягом 162 години, що є порушення норм Конституції України та КПК.

Посилаючись на вищевказані обставини та положення ст. 206 КПК України, адвокат ОСОБА_4 просить визнати затримання ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000067 від 20.04.2022 року незаконним.

Відповідно до ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Так, відповідно до протоколу затримання, ОСОБА_6 був затриманий 11.06.2022 року о 04 год. 50 хв. слідчим слідчого відділу Печерського Управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві спільно зі співробітниками Служби безпеки України у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 Кримінального кодексу України.

Згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 року № 2263-ІХ, воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 року строком на 90 діб, тобто, до 23.08.2022 року.

Як визначено у п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, у разі введення воєнного стану та якщо наявні випадки для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду, визначені статтею 208 цього Кодексу, або виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, - уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду або постанови керівника органу прокуратури затримати таку особу. Строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду чи постанови керівника органу прокуратури під час дії воєнного стану не може перевищувати двохсот шістнадцяти годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу. Затримана без ухвали слідчого судді, суду чи постанови керівника органу прокуратури особа під час дії воєнного стану не пізніше двохсот шістнадцяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду чи керівника органу прокуратури для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України; 4) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України. Особливості затримання окремої категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 та ч. 4 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу. Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Особі, яка затримана у зв`язку з її розшуком компетентним органом іноземної держави для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, роз`яснюється її право надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також право на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на її видачу (екстрадицію).

Закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення (частини 1 та 2 статті 152 Конституції України, стаття 91 ЗУ «Про Конституційний Суд України»).

Вищезазначені норми є чинними та не визнані на сьогоднішній день неконституційними.

Відповідно до ч. 4 ст. 208, п. 6 ч. 3 ст. 42 КПК України, підозрюваний має право вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Також, слідчий суддя враховує правову позицію Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 27 травня 2019 року (справа №766/22242/17), згідно з якою, відповідно до частин 2-5 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. При цьому слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Водночас якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду».

Таким чином, наведені вище положення ст. 206 КПК мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

Так, протокол затримання ОСОБА_6 від 11.06.2022 року складений відповідно до вимог КПК України, містить посилання на передбачені законом підстави для затримання особи без ухвали слідчого судді, відповідно до положень ст. 208 КПК України. ОСОБА_6 був затриманий на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України. Крім того, протокол затримання містить зазначення місця, дати і точного часу (години і хвилини) затримання відповідно до положень ст. 209 КПК України. 11.06.2022 року ОСОБА_6 отримав пам`ятку про процесуальні права. Також, згідно протоколу затримання, ОСОБА_6 ознайомившись з підставами затримання та правами і обов`язками затриманого, підозрюваний визнав свої дії незаконними, зауважень до протоколу не мав.

При цьому, слідчий суддя враховує, що відповідно до Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 року № 2263-ІХ, воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 року строком на 90 діб, тобто, до 23.08.2022 року

Відтак, порушень КПК України при затриманні ОСОБА_6 слідчим суддею не встановлено, а слідчим в повному обсязі доведені обставини, визначені ч. 5 ст. 206 КПК України.

Істотних порушень прав та свобод людини при складанні такого протоколу захисником не доведено та слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 107, 176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 Кримінального процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання Cлідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене Прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, у кримінальному провадженні № 0000067 від 20.04.2022 року, відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за винятком надання медичної допомоги, одночасно зобов`язавши підозрюваного прибувати до органів досудового розслідування та суду на дату та час проведення процесуальних дій, відповідно до отриманих ним повідомлень.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну за винятком паспорта громадянина України.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді тривалістю до 10.08.2022 року включно, але не більше строку досудового розслідування.

В задоволені скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на незаконне затримання відмовити.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Відповідно до ч. 4 ст. 535 КПК України, прокурору повідомити слідчого суддю, який постановив ухвалу, про її виконання.

Звільнити підозрюваного з-під варти в залі суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде оголошено о 13 год. 00 хв. 22.06.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1