Справа № 361/5733/20
Провадження № 1-кс/361/184/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.22 слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області клопотання ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000043 від 16.02.2020 року,

встановив:
До провадження слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000043 від 16.02.2020 року.
В обґрунтування заявленого клопотання, заявник вказує на те, що слідчим відділом Броварського РУП ГУНП в Київській обаласті здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000043 від 16.02.2020 року. Посилаючись на положення ст. 171 КПК України, просив накласти арешт на все рухоме майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, клопотання обґрунтовано тим, що арешт майна необхідний для забезпечення цивільного позову.
У судове засідання представник ОСОБА_3 не з`явився, про дату і часу судового розгляду був повідомлений належним чином. Надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Слідчий у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги був повідомлений належним чином, причини своєї неявки не повідомив.
За таких обставин, слідчий суддя розглянув скаргу у відсутність заявника на підставі ст. 26 КПК України та у відсутність слідчого на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.
Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 131-132 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження та застосовуються на підставі ухвали слідчого судді.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
На думку слідчого судді, зміст клопотання про накладення арешту на майно, не дає достатніх підстав для висновку, що дане майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України, оскільки заявником не надано належного обґрунтування необхідності такого арешту, наявності ризиків, встановлених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Заявник у клопотанні посилається на необхідність накладення арешту з метою забезпечення цивільного позову, посилаючись на те, що невжитя заходів забезпечення у вигляді арешту зробить неможливим забезпечення позову і реальне відшкодування завданих потерпілому (цивільному позивачу) збитків в кримінальному провадженні.
В той час, відповідно до ст. 170 КПК України у таких випадках арешт накладається на майно підозрюваного за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу) та перевірити наявність цивільного позову.
Слідчий суддя, перевіривши сукупність зібраних у кримінальному провадженні доказів у їх взаємозв`язку, копії яких долучено до клопотання, не вважає встановлені дані переконливими для констатації наведених в цих нормах обставин.
За змістом ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.
Проте дані про дійсну вартість майна, на яке заявник просить накласти арешт - відсутні, що унеможливлює перевірити її співмірність розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.
Клопотанням та доданими до нього матеріалами не доведено необхідності виконання завдання арешту майна, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
За матеріалами клопотання не встановлено, що будь-якій особі оголошено підозру.
Крім того, слідчий суддя вважає, що арешт майна у даному кримінальному провадженню не є необхідним для забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, тобто для забезпечення виконання завдань кримінального провадження.
Таким чином, слідчий суддя при розгляді клопотання дійшов до висновку про відсутність підстав для накладення арешту на майно, доводи клопотання не знайшли свого підтвердження в матеріалах, наданих заявником слідчому судді.
Керуючись ст. 170-174 КПК України, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1