Справа № 404/9624/21
Номер провадження 1-кп/404/425/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши під час відкритого судового засідання у м.Кропивницькому кримінальне провадження №0002694 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження прокурором заявлено клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , оскільки завершити судовий розгляд кримінального провадження до моменту завершення терміну дії запобіжного заходу неможливо.

Сторона захисту заперечила проти задоволення клопотання прокурора та заявила клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт.

Заслухавши учасників судового провадження, зважаючи на положення ст.331 КПК України та досліджені докази, суд приходить до таких висновків.

ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що під час притягнення до кримінальної відповідальності у іншому кримінальному провадженні за умисний корисливий злочин, в якому він засуджений до 4 років 1 місяця позбавлення волі, вчинив тяжкий умисний корисливий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років. При цьому обвинувачений раніше неодноразово судимий за аналогічні корисливі злочини, офіційно не працевлаштований та не має офіційних заробітків, докази у кримінальному провадженні у повному обсязі не досліджено, на даний час свідки та потерпіла не допитані.

Таким чином, із врахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України, суд приходить до висновків щодо існування ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Зважаючи на раніше викладене, репутацію обвинуваченого, тяжкість висунутого обвинувачення, суворість можливого покарання обвинуваченого у вчиненні злочину під час іспитового строку, дані які характеризують ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що обвинувачений, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може переховуватися від суду, а також вчинити подібне кримінальне правопорушення. Зазначені обставини, які враховувалися під час обрання запобіжного заходу, не змінилися та є необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого під вартою.

Доводи сторони захисту, зокрема про наявність постійного місця проживання та низки хвороб обвинуваченого, не спростовують встановлених і наведених обставин та ризиків.

Суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення «Лабіта проти Італії», за яким питання розумності строків тримання особи під вартою вирішуються судом, зважаючи на наявність дійсного публічного інтересу у триманні особи під вартою, що переважає над приватним правом особи на особисту недоторканність.

Відтак, зважаючи на раніше викладене, зберігаючи об`єктивність та безсторонність, з метою досягнення завдань кримінального провадження та мети застосування запобіжних заходів, суд вважає доцільним продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою на 60 днів.

Разом з тим, згідно з положеннями ч.5 ст.182, ч.ч.3-4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за можливе визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. При цьому, беручи до уваги обставини кримінального провадження, суспільну небезпеку злочину, в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_3 , його особу, майновий стан, суд приходить до висновку щодо визначення застави у межах, визначених Законом, у розмірі 49620 грн., що становить 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та відповідає вимогам ст.182 КПК України.

Керуючись положеннями ч.3 ст.183 КПК України, суд вбачає за необхідне визначити ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, виконання яких згідно з вимогами ч.3 ст.183 КПК України буде покладено на нього у разі внесення заставодавцем визначеної суми застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 350, 369-372, 392 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 09.04.2022 року включно.
У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 на домашній арешт - відмовити.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 49620 грн., яка може бути внесена на рахунок отримувача №UA0002505, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області, , банк отримувача ДКСУ м. Київ, призначення платежу: застава за ОСОБА_3 .

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_3 з-під варти звільнити.

У разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 до 09.04.2022 року виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до ч.ч. 8, 10 ст.182 КПК України, за умови сплати застави, у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, застава буде звернена в дохід держави, а судом буде вирішено питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1