ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2126/22 Справа № 176/2564/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06 червня 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Петрове Петриківського району Кіровоградської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання скасувати. Ухвалити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 8 місяців.

Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28.09.2021, який змінено ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11.05.2022 року, та остаточно призначити покарання у виді 4 років 8 місяців позбавлення волі.

Термін відбуття призначеного покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного затримання на виконання вироку Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2021 року, а саме з 14 січня 2022 року. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, не оскаржуючи фактичні обставини справи та доведеність вини обвинуваченого, зазначає про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що судом при призначенні покарання за сукупністю вироків не враховано, що строк призначеного покарання має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і невідбута частина покарання за попереднім вироком. Зазначає про те, що суд не надав належної правової оцінки даним про невідбуту частину покарання за попереднім вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2021 року та остаточно призначив м`яке покарання у виді позбавлення волі на строк, який є меншим від попереднього вироку.

Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначене йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавленні волі строком на 2 роки 6 місяців ;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 8 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 8 місяців.

Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2021 року, зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11.05.2022 року, остаточно до відбуття призначено покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 417/22 від 09.02.2022 року в сумі 180 грн. 00 коп.
Вирішено долю речових доказів згідно вимог ст.100 КПК України.
ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що останній за обставин, встановлених судом першої інстанції та детально викладених у мотивувальній частині оскаржуваного вироку, які в апеляційному порядку не оспорюються, 22.11.2021 року, приблизно о 06 год. 00 хв., рухаючись по вул. Б. Хмельницького, в м. Жовті Води, Дніпропетровської області, біля буд. №27 побачив металеву кришку каналізаційного люка, що належить КП «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради, яку визначив об`єктом злочинного посягання.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою наживи, діючи повторно, ОСОБА_7 22.11.2021 року приблизно о 06 год. 05 хв., скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає перебуваючи біля буд. АДРЕСА_2 , підійшов до каналізаційного люка та за допомогою фізичної сили рук підняв металеву кришку, після чого, утримуючи вказану металеву кришку люку при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Вказаними злочинними діями ОСОБА_7 спричинена матеріальна шкода потерпілому КП «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради в розмірі 281 гривня 25 копійок.
Крім того, 29.12.2021 року приблизно об 01 год. 45 хв. ОСОБА_7 проходив повз будинок АДРЕСА_3 і в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна з підвального приміщення будинку АДРЕСА_3 , яким користується ОСОБА_9 .
ОСОБА_7 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення майна, діючи з корисливих мотивів, 29.12.2021 року приблизно о 01 год. 45 хв. підійшов до підвального приміщення, що знаходиться у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , де відчинивши металеві двері, шляхом деформування металевої петлі для навісного замку, проник до підвального приміщення, де впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшов до металевих секцій паркану та за допомогою фізичної сили рук виніс металеві секції паркану в кількості 8 (вісім) одиниць на вулицю, після чого з викраденим покинув місце події, розпорядився ним на власний розсуд.
Вказаними злочинними діями ОСОБА_7 спричинена матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_9 у розмірі 1126 гривень 40 копійок.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який апеляційну скаргу не підтримав; обвинуваченого, який вирішення апеляційної скарги залишив на розсуд суду; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступного.
Так, висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження, винуватість ОСОБА_7 , кваліфікацію його дій ніким з учасників судового розгляду в апеляційному порядку не оспорюються, у зв`язку із чим з огляду на обмеження, встановлені положеннями ст. 404 КПК України, судом апеляційної інстанції вирок у цій частині не переглядається.
Аналізуючи викладені в апеляційній скарзі доводи прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання обвинуваченому, колегія суддів вважає їх такими, що не знайшли свого підтвердження, з огляду на наступне.
Так, відповідно до положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За змістом ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вказані вимоги закону при призначенні покарання ОСОБА_7 дотримані, судом першої інстанції було враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, на підставі чого суд з дотриманням вимог закону призначив обвинуваченому покарання за кожне із вчинених кримінальних правопорушень, покарання за їх сукупністю на підставі ч. 1 ст. 70 КК України та покарання за сукупністю вироків згідно ч. 1 ст. 71 КК України.
Колегія суддів не вдається до більш детального обговорення питання щодо виду та розміру покарання, призначеного за вчинення інкримінованих злочинів та за їх сукупністю, оскільки здійснює апеляційний розгляд з урахуванням вимог ст. 404 КПК України в межах апеляційної скарги прокурора, яка не містить доводів щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості скоєного правопорушення та особі обвинуваченого.
Аналізуючи апеляційні доводи, які зводяться до порушення судом вимог ст. 71 КК України у зв`язку із призначенням обвинуваченому остаточного покарання за сукупністю вироків у розмірі меншому, ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком суду, колегія суддів вважає їх безпідставними.
Так, відповідно до вимог ч. 1, ч. 4 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Колегія суддів акцентує увагу на тому, що законодавцем вказує на необхідність призначення покарання, більшого за розміром саме від невідбутої частини покарання за попереднім вироком, але не від того розміру, в якому воно було призначене.
Як вбачається з вироку, остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні, було призначене йому у виді позбавлення волі строком на 3 роки 8 місяців.
Покарання за попереднім вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2021 року, зміненим ухвалою Дніпровського апеляційного суду вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2021 року, було призначене ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк 4 років 7 місяців.
Згідно відповіді в.о. начальника відділу контролю за виконанням судових рішень Криворізької установи виконання покарань №3 ОСОБА_10 на судовий запит № 3/5-5935, ОСОБА_7 був затриманий 14.01.2022 року та станом на день ухвалення оскаржуваного вироку, - 06.06.2022 року, - відбута ним частина покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2021 року становила 4 місяці 22 дні, а отже невідбута його частина складала 4 роки 2 місяці і 8 днів.
З наведеного вбачається, що суд першої інстанції в оскаржуваному вироку від 06 червня 2022 року призначив обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці з дотриманням вимог ст. 71 КК України, оскільки воно є більшим як від покарання за сукупністю нових злочинів, так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2021 року, у зв`язку з чим неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність суд апеляційної інстанції не вбачає.
Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні оскаржуваного вироку судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06 червня 2022 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4