Справа № 541/1399/22
Провадження № 1-кп/541/176/2022
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2022 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Миргороді кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000311 від 26.05.2022 по обвинуваченню
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кибинці Миргородського району Полтавської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, приватного підприємця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України
ВСТАНОВИВ:
В денний час, влітку 2008 року, більш точної дати та часу під час досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Харків, в одному з магазинів (більш точного місця в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим), прибав стартовий пістолет «ZORAKI» модель 914-S, калібру 9 мм, серійний номер « НОМЕР_1 », який в подальшому приніс до себе додому, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, восени 2013 року, більш точної дати та часу під час досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_4 , маючи намір та бажання на незаконне перероблення, придбання та зберігання вогнепальної зброї, діючи в порушення вимог «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, а також «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, маючи навички поводження зі зброєю шляхом самостійного видалення заглушки каналу ствола вказаного стартового пістолету і таким чином надання даному предмету властивість придатності для стрільби, незаконно переробив вогнепальну зброю, і тим самим незаконно її придбав та почав зберігати за своїм місцем проживання.

26.05.2022 в ході огляду за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі добровільної згоди останнього вилучено вогнепальну зброю, яку останній незаконно переробив, придбав і зберігав, а саме: пістолет, який відповідно до висновку експерта №СЕ-19/117-22/6406-БЛ від 23.06.2022, являється вогнепальною зброєю, а саме короткоствольним, гладкоствольним, самозарядним пістолетом, виготовленим шляхом переробки стартового пістолета «ZORAKI» модель 914-S, калібру 9 мм, серійний номер « НОМЕР_1 » промислового виготовлення, із внесенням змін до його конструкції, які виражаються у видаленні заглушки каналу ствола самостійним способом. Наданий пістолет придатний для проведення пострілів штатними стартовими патронами калібру 9 мм Р.А.К., комбінованим зарядом, шляхом роздільного спорядження зі снарядом діаметром до 8,4 мм, та іншими патронами з аналогічними розмірними характеристиками, споряджених різними видами металевих зарядів.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України, а саме як незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, а також незаконне перероблення вогнепальної зброї.

14 липня 2022 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 , за участі захисника, адвоката ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України, та покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 263-1 КК України у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. Остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком визначеним судом.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
Виходячи з положень п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Абзацом 5 ч. 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що дії ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України, що, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів. Обвинувачений свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень визнає. Встановлено, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 , за участі захисника, адвоката ОСОБА_5 і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити в порядку визначеному ст. 100 КПК України.
Питання відшкодування витрат пов`язаних із залученням експерта вирішити відповідно до положень ст. 124 КПК України.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 14 липня 2022 року про визнання винуватості укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:
по ст. 263 ч. 1 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
по ст. 263-1 ч. 1 КК України у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи в сумі 3398 (три тисячі триста дев`яносто вісім) гривень 04 копійки.
Речові докази:
- пістолет «ZORAKI» модель 914-S разом з магазином та гільзи від шести набоїв з позначеннями на них «Форт 9 мм», що зберігається в камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області знищити;

- механічний метальний пристрій - арбалет для розваг та відпочинку, що зберігається в камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області повернути власнику ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1