ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2450/22 Справа № 190/825/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0000019 за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 та прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2022 року щодо ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. П`ятихатки Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 05.11.2021 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку 1 рік,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05.11.2021 року і остаточно призначено ОСОБА_7 покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.

Вирішено долю речових доказів.
Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні наступного.

09 січня 2022 року у вечірній час доби, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , повторно, з корисливої зацікавленості, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до території домоволодіння по АДРЕСА_2 , через незачинену на запираючий пристрій хвіртку проник до території вищевказаного домоволодіння, де за допомогою фізичної сили рук витяг з віконної рами скло та через утворившийся отвір проник до приміщення домоволодіння, звідки таємно викрав мультиварку марки «PHILIPS HD-3039», вартістю 1 150 грн., цифровий супутниковий приймач марки «Sat Integral S-12228 HD HEAVY METAL», вартістю 357,50 грн., машинку для підстригання волосся марки «Domotec GERMANY», вартістю 175 грн., фен для сушіння волосся марки «PHILIPS», вартістю 273,33 грн., лист металевий з печі твердопаливного опалення з двома отворами круглої форми, вартістю 470 грн., що належать ОСОБА_10 .

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 2 425,83 грн.

В апеляційних скаргах:
- захисник обвинуваченого просить вирок щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції.
Вказує, що обвинуваченого ОСОБА_7 працівники правоохоронних органів шляхом морального тиску та обману змусили відмовитись від послуг адвоката, та визнати вину в скоєнні кримінального правопорушення, пообіцявши йому умовний термін покарання.

Також захисник вказує, що наприкінці січня 2022 року до ОСОБА_7 додому приїхали працівники поліції та запитали, чи відомо йму щось про крадіжку в с. Іванівка побутової техніки з будинку, на що він відповів, що нічого не відомо. Далі працівники поліції повідомили його, що він їх боржник, оскільки вони не притягли його до відповідальності за порізку дров в лісосмузі, та він зобов`язаний з`ясувати хто здійснив крадіжку, та місцезнаходження викраденої техніки. На початку лютого 2022 року ОСОБА_7 з`ясував хто скоїв крадіжку, про що повідомив працівників поліції. На їх вимогу ОСОБА_7 знайдену техніку привіз в м. П`ятихатки до відділку поліції, де передав працівникам поліції, а в травні 2022 року ОСОБА_7 повідомили, що вони знищать матеріали по порізці дров в лісосмузі, за що він може отримати покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, але за це він повинен погодитись взяти на себе крадіжку в с. Іванівка, та за що пообіцяли умовний термін покарання на 3 роки.

При цьому, захисник зазначає, що ОСОБА_7 погодився на умови висунуті працівниками поліції, із-за страху отримання покарання у вигляді позбавлення волі на 5 років за порізку дров в лісосмузі. Після чого працівники поліції виїздом в с. Іванівка показали місце здійсненні крадіжки, та розповіли обставини крадіжки, які він повинен був вказати слідчому та суду.

Окрім того, захисник посилається, що в період з 07.01.2022 року по 10.01.2022 року ОСОБА_7 перебував постійно за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки хворів на простудне захворювання та була висока температура тіла. Зазначені обставини можуть підтвердити ОСОБА_11 , який не відмовляється, що саме він скоїв вказану крадіжку; ОСОБА_10 , якому також достовірно відомо, що крадіжку скоїв ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 , яка може підтвердити, що ОСОБА_7 з 07.01.2022 року по 10.01.2022 року перебував постійно за адресою: АДРЕСА_3 .

На думку захисника, ОСОБА_7 діючи під тиском та оманою працівників поліції, повідомив суд, що розуміє всі обставини справи, та наслідки, чим позбавив можливості суд першої інстанції з`ясувати обставини, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України.

- прокурор просить вказаний вирокв частині призначеного покарання, - скасувати та постановити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05.11.2021 року у виді 3 місяців і остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 років 5 місяців позбавлення волі. В іншій частині вирок прокурор просить залишитибез змін.

Вважає оскаржуваний вирок незаконним, необґрунтованим, і таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

На думку прокурора, призначивши покарання ОСОБА_7 у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, судом першої інстанції не враховано, що останній до цього моменту засуджувався за вчинення аналогічного, умисного, корисливого тяжкого злочину проти власності та вчинив новий злочин перебуваючи на випробувальному строці. Крім того, судом першої інстанції не було враховано, що ОСОБА_7 працездатна особа молодого віку, ніде не працює, на обліку в центрі зайнятості як безробітний не перебуває, не має постійного законного джерела доходу, що є причиною вчинення ним злочинів проти власності, а також забезпечення власного існування за рахунок протиправного заволодіння чужим майном. ОСОБА_7 не одружений, характеризується посередньо, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка не підтримала апеляційні скарги, обвинуваченого та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 та просили вирок суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Обов`язковою умовою застосування такого порядку судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження: події злочину, винуватості обвинуваченого у його вчиненні за обставин, викладених в обвинувальному акті, а також виду і розміру завданої шкоди, що, згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України, входить до предмету доказування у кримінальному провадженні.
Суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Як визнано практикою Європейського суду з прав людини і про це вказано в рішенні від 15 липня 2010 року у справі «Олександр Смірнов проти України», органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатись на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або для обґрунтування своїх рішень.
Однак, суд першої інстанції постановляючи вищевказаний вирок, не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.
Як вбачається з журналу судового засідання суду першої інстанції від 14 липня 2022 року, технічного запису його фіксації та вироку суду, судовий розгляд провадження у суді першої інстанції здійснювався у спрощеному порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.
При цьому, у вироку на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення суд послався на те, що він вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, у скоєному щиро покаявся і пояснив обставини подій, які викладені у вироку та відрізняються від того, що він сказав в судовому засіданні 14 липня 2022 року.
Як убачається з технічного запису судового засідання, обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні визнав вину у скоєнні кримінального правопорушення, а тому, враховуючи думку учасників судового розгляду, суд прийняв рішення щодо проведення судового розгляду у скороченому порядку, без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Разом з цим, суд, в порушення ст. 349 КПК України, здійснив судовий розгляд провадження у спрощеному порядку короткого часу, фактично без допиту обвинуваченого, який у сукупності тривав близько трьох хвилин, поклавши в основу вироку визнання ним вини та щире каяття у скоєному, до того ж це стало єдиним та вирішальним доказом у справі, оскільки інші докази на підтвердження вини ОСОБА_7 у вироку суду не зазначені, тим самим порушивши його право на захист від пред`явленого обвинувачення.
В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що інкриміноване йому кримінальне правопорушення він не вчиняв, вину не визнає, та зазначив, що він знає хто вчинив крадіжку.
В ході апеляційного розгляду встановлено, що безпідставне застосування ч. 3 ст. 349 КПК України в даному конкретному випадку є відповідно до ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило повно та всебічно розглянути справу і постановити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому враховуючи, що розгляд провадження судом першої інстанції відбувався за скороченою процедурою, без дослідження доказів, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути допущені місцевим судом порушення, у зв`язку з чим вказані обставини згідно із п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційних скарг та у зв`язку з допущенням судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, з урахуванням загальних засад кримінального провадження і з метою забезпечення прав всіх учасників цього провадження, вважає, що вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Скасовуючи вирок суду першої інстанції через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів не входить в обговорення доводів апеляційних скарг захисника обвинуваченого та прокурора, однак вважає, що вони підлягають ретельній перевірці під час нового судового розгляду, в ході якого необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, створити сторонам необхідні умови для забезпечення рівних прав у наданні доказів на підтвердження своїх позицій і доведенні перед судом їх переконливості та ухвалити рішення, яке буде відповідати вимогам закону.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 та прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_9 , - задовольнити частково.

В ирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2022 року щодо ОСОБА_7 , - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4