Справа № 404/5718/21
Номер провадження 1-кп/404/256/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2022 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження №0001319 від 06.06.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кровограда, громадянина України, не працюючого, із повною середньою освітою, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , який мешкає по АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 15.06.2015 року Кіровським районним судом м.Кіровограда за ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. 03.07.2020 року звільнений по відбуттю строку покарання,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
захисника адвоката: ОСОБА_6 , суд,

ВСТАНОВИВ:

Кіровським районним судом м.Кіровограда розглядається вказане кримінальне провадження, у якому стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого спливає 18.03.2022 року. Проте, завершити судовий розгляд до вказаного часу об`єктивно неможливо у зв`язку із підготовкою досудової доповіді, а тому на обговорення учасників судового розгляду винесено питання, передбачене ст.331 ч.3 КПК України.

Заслухавши прокурора, який просив суд продовжити термін дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою та просили обрати щодо нього цілодобовий домашній арешт за місцем його реєстрації, та виявив бажання мобілізуватися до Збройних сил України, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до ст.5 ч.1, ч.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обгрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст.5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Так, у справі «Воляник проти України» від 02.10.2014 року, ЄСПЛ вказав, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 хоч і одружений та має дитину, однак є особою раніше судимою, судимості у встановленому Законом порядку не зняті та не погашені, офіційно не працює, а наразі обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, що свідчить про його небажання останнього стати на шлях виправлення та стійку антисоціальну направленість його особистості, що також свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_5 схильний до вчинення правопорушень та може вчинити інше кримінальне правопорушення, останній також здатний ухилятися від судового розгляду.
Водночас, доказів на підтвердження позиції захисту суду не надано та у судовому засіданні також не досліджувалися.
Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання захисника про зміну міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 .
До того ж судом враховано те, що власник житла дозволу на відбуття запобіжного заходу у вигляді домашній арешт не надавав, а матеріали судового провадження таких відомостей також не містять.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали обвинувального акту, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, суд приходить до обґрунтованого висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 , слід продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу на два місяці.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 369-372, 392 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 про зміну його підзахисному ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, - відмовити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на два місяці, тобто з 18.03.2022 року до 18.05.2022 року, включно.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1