Справа № 946/3055/21
Провадження № 1-кс/946/1855/22
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2022 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представника потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
розглянувши заяву адвоката ОСОБА_4 , діючого в інтересах ОСОБА_3 про відвід судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_8 у справі за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Адвоката ОСОБА_4 , діючи в інтересах потерпілого ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про відвід судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_8 у справі за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 КК України.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що в провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження у справі № 946/3055/21 за обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України в якому статус потерпілого має ОСОБА_3 . Суддя ОСОБА_8 є головуючим в даній справі в якій ОСОБА_3 є потерпілим. Водночас в Ізмаїльському міськрайонному суду Одеської області перебуває справа № 946/8705/21 за ч. 1 ст. 125 КК України, за тими ж самими подіями, що є предметом розгляду в даному провадженні, але у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 має статус обвинуваченого, а статус потерпілого має чоловік обвинуваченої ОСОБА_5 . Підтвердженням упередженого ставлення до ОСОБА_3 з боку судді Ізмаїльського міьскрайонного суду ОСОБА_8 є оголошення ОСОБА_3 в розшук, його затримання з метою приводу та зупинення провадження по справі. Без участі захисника ОСОБА_3 суддею було розглянуто клопотання прокурора про оголошення в розшук обвинуваченого, без надання оцінки заяві захисника про відкладення розгляду справи.

Далі за інформацією місцевих засобів масової інформації, суд який в даному кримінальному провадженні здійснює одноособово суддя ОСОБА_8 , сам призначає прокурорів, які представляють державне обвинувачення. Так, з публікації авторів порталу «ЮГ Today», вбачається що Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області призначає тих чи інших прокурорів (персонально) для участі в певних кримінальних провадженнях. Більш того, за змістом вказаних публікацій виходить, що судом не тільки призначаються прокурори для участі в судових провадженнях, а саме для представництва інтересів потерпілого. Так, виходить, що прокурора ОСОБА_9 по зазначеному кримінальному провадженню було призначено судом, що є грубим порушенням низькі правових норм.

Більш того, суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_8 розглядає одночасно іншу кримінальну справу, а саме № 946/3055/21, в якій ОСОБА_3 є потерпілим, а дружина потерпілого в даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 обвинуваченою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. В обох провадженнях головуючим суддею є суддя ОСОБА_8 та обидва провадження присвячені одному й тому ж інциденту. Крім того, вказані провадження знаходяться на різних стадіях, суддя ОСОБА_8 , який окрім обвинувального акту та реєстру матеріалів кримінального провадження не отримує інших документів на початок розгляду справи може використовувати інформацію, отриману в рамках іншого провадження, що може призвести до невірного встановлення обставин кримінального провадження в іншій справі. За таких умов судова практика, передбачає оголошення суддею самовідводу від участі в іншому кримінальному провадженні, де учасники є одні й ті самі особи, що зняло б сумніви відносно упередженості.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_3 заяву про відвід судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_8 у справі за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 КК України підтримав та просив її задовольнити.

Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 , діючого в інтересах потерпілого ОСОБА_3 про відвід судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_8 у справі за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 заперечував щодо задоволення заяви адвоката ОСОБА_4 , діючого в інтересах потерпілого ОСОБА_3 про відвід судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_8 у справі за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 КК України

Суддя ОСОБА_8 не виявив бажання дати пояснення з приводу заявленого відводу. Вислухавши пояснення представника потерпілогоОСОБА_3 - ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_6 , прокурора, дослідивши матеріали заяви про відвід судді, суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. ст. 1, 8, 9 КПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» є джерелом права для України, в своєму рішенні у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (заява №33949/02) зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom) від 10 червня 1996 року.

Стосовно об`єктивного критерію в цьому ж рішенні далі суд зазначив, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві ( рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року.

Таким чином, на думку Європейського суду з прав людини, наявність об`єктивно обґрунтованих сумнівів у безсторонності судді, навіть без наявності ознак, які б вказували на прояв особистої упередженості з боку судді, все одно свідчить про недодержання судом принципу безсторонності за об`єктивним критерієм та призводить до порушення п. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Разом з тим, в ході розгляду заяви про відвід не були надані відповідні докази, які б свідчили, про наявність обставин, які викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості розгляду суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки ухвала про оголошення розшуку обвинуваченого та про зупинення судового провадження від 02.06.2022 року, ухвалена суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_8 по іншому кримінальному провадженню, яке також розглядається суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_8 не є підставою для відводу в розумінні вимог ст. ст. 75, 76 КПК України.

Крім цього, під час розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_8 , судом не встановлено існування будь-яких сумнівів в об`єктивності судді та його неупередженості, що було б підставою для його відводу на підставі положень кримінального процесуального закону, які регламентують підстави для відводу судді. Таких доказів особою, яка заявила відвід судді, суду не надано. Отже відсутні підстави вважати, що побоювання заявника в неупередженості судді ОСОБА_8 та його необ`єктивності, є об`єктивно виправданими.
Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні не були встановлені обставини, які є підставою для відводу судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_8 і в даному випадку необхідне відмовити в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 , діючого в інтересах потерпілого ОСОБА_3 про відвід судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_8 у справі № 946/3055/21 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 КК України.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 81 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 , діючого в інтересах потерпілого ОСОБА_3 про відвід судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_8 у справі №946/3055/21 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 21 липня 2022 року.

Суддя: ОСОБА_1