Справа № 538/145/22
Провадження № 1-кп/538/82/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2022 року Лохвицький районний суд Полтавської області:
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань кримінальну справу по матеріалах кримінального провадження № 0000231 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Низьколизи Монастириського району, Тернопільської області, зареєстрованої за адресою:

АДРЕСА_1 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , що має середню спеціальну освіту, не працюючої, заміжня,

має на утриманні одну малолітню дитину, раніше судимої: 04.08.2016 Лохвицьким районним судом Полтавській області за ч. 1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн; 20.07.2018 Чорнухинським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, знята з обліку 18.08.2019 по закінченню іспитового строку; 21.04.2021 Лохвицьким районним судом за ч. 3 ст. 357 КК України до штрафу в розмірі 510 грн., 15.07.2021 знята з обліку по сплаті штрафу; 19.05.2021 Монастириським районним судом Тернопільської області за ч. 1 ст.186 КК України до громадських робіт строком 120 годин,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19.05.2021 ОСОБА_4 , будучи засудженою 19.05.2021 Монастириським районним судом Тернопільської області за ч. 1 ст.186 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком 120 годин, 27.07.2021 була поставлена на облік Миргородського районного сектору №2 відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області. 30.07.2021 з ОСОБА_4 проведено індивідуально-профілактичну бесіду, в ході якої її було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт та попереджено про те, що в разі ухилення відбування покарання вона може бути притягнута до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України. Цього ж дня засуджена ОСОБА_4 заповнила підписку, згідно якої вона зобов`язувалась додержуватись встановлених, відповідно до закону, порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитись до праці, працювати на визначених для цього об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації. Відповідно, цього ж числа Миргородським районним сектором №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області ОСОБА_4 було видано направлення до Заводської міської ради Миргородського району для відбуття покарання у вигляді 120 годин громадських робіт починаючи з 02.08.2021, з яким остання ознайомлена. Згідно розпорядження Виконавчого комітету Заводської міської ради №68 від 02.08.2021 ОСОБА_4 прийнято на громадські роботи, при цьому з засудженою проведено заняття з охорони праці та техніки безпеки при виконанні запланованої роботи під час відбування покарання та складений графік виходу на роботу, з яким остання ознайомлена під підпис. Згідно графіку засуджена ОСОБА_4 повинна була відпрацювати громадські роботи на території с.Піски Миргородського району Полтавської області, починаючи з 02.08.2021 по 31.08.2021 по 4 години щоденно крім суботи та неділі та з 01.09.2021 по 13.09.2021 по 4 години щоденно крім суботи та неділі. Водночас, ОСОБА_4 , будучи засудженою до покарання у виді громадських робіт та будучи попередженою про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, не маючи поважних причин, що фактично позбавляють її можливості прибути для відпрацювання суспільно-корисних робіт, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт систематично, тобто два і більше разів у місяць, не виходила на відбуття громадських робіт. Так, ОСОБА_4 без поважних причин не з`являлась для відбуття вказаного вище покарання протягом серпня 2021 року у період з 09.08.2021 по 12.08.2021, з 25.08.2021 по 28.08.2021, з 30.08.2021 по 31.08.2021, протягом вересня 2021 року з 01.09.2021 по 03.09.2021, з 06.09.2021 по 10.09.2021, 13.09.2021, протягом жовтня 2021 року у період з 27.10.2021 по 29.10.2021, протягом листопада 2021 року з 01.11.2021 по 05.11.2021, 08.11.2021, протягом грудня 2021 року з 01.12.2021 по 03.12.2021, з 06.12.2021 по 10.12.2021, з 13.12.2021 по 17.12.2021 та 20.12.2021, тим самим вона умисно ухилилась від відбування вказаного покарання у кількості 56 годин громадських робіт.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення визнала повністю, пояснила, що вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 19.05.2021 р. їй призначено покарання у виді 120 год громадських робіт, з яких нею було відпрацьовано лише 64 годин, а решту 56 - ні, часткого через те, що хворіла на коронавірус і перебувала два тижні на карантині, один день з дитиною проходила медкомісію до школи, а також через необхідність поїхати на похорон в Тернопільську область, поїздка тривала близько тижня, а решту часу громадські роботи не відпрацьовувала через те, що зловживала алкоголем.
Обвинувачена не заперечує правильність кваліфікації дій органами досудового розслідування, а також критично ставиться до вчиненого нею кримінального правопорушення та щиро розкаюється у вчиненому.
Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті в межах висунутого звинувачення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин в межах висунутого звинувачення із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Допитавши у судовому засіданні обвинувачену, суд вважає, що вина обвинуваченої у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином, аналізуючи викладене суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, а саме ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".
Так, суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, та наступні дані про особу винної.

Так, обвинувачена за місцем проживання характеризується негативно, не працює, має неповнолітню дитину, яка проживає в переважній більшості часу з батьком за іншим місцем, раніше судима, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, проте має незадовільний стан здоров`я, хворіє і має діагноз "Цироз печінки, сформована стадія. Гапетоцелюлярна недостатність ІІ-ІІІ ст. Портальна гапертензія. Асцит".
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаялась. Крім того, сприяла здійсненню досудового розслідування, що підтверджено стороною обвинувачення.

На підставі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи щире каяття обвинуваченої та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, враховуючи наведені вище дані про особу обвинуваченої, яка хоча і негативно характеризується і була судима, проте має хворобу, та наявність пом`якшуючих покарання обставин, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень призначити їй покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту строком на 1 місяць.

На підставі статті 71, 72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком повністю приєднати не відбуте покарання за вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 19.05.2021 року, і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді арешту.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Відповідно до вироку Монастириського районного суду Тернопільської області від 19.05.2021 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначено їй покарання у виді 120 годин громадських робіт, які вона відбула частково. Не відбута частина покарання у виді громадських робіт становить 56 години. Тому, на підставі підп. 4 п.2 ч.1 ст. 72 КК, переводячи громадські роботи в арешт, обвинуваченій за вказаним вироком необхідно відбувати 7 днів арешту.

Призначене обвинуваченій покарання, буде відповідати принципу справедливості покарання і відповідати його меті - виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами, та не буде становити особистий надмірний тягар для особи.

Речові докази, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, запобіжний захід не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 394 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального проступка, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, і призначити їй покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 19.05.2021 року, що становить 56 годин громадських робіт, перевівши на підставі ч. 1 ст. 72 КК України 56 годин громадських робіт в 7 днів арешту, та остаточно до відбуття призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць 7 (сім) днів.

На вирок може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя Лохвицького
районного суду ОСОБА_1