Справа № 212/1633/22
У Х В А Л А

15 березня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого, судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу, в режимі відеоконференції, клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.152, ч.2 ст.156 КК України, внесеному до ЄРДР за № 0000313 від 20.05.2021 року

за участю прокурора Каховської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Новокаховського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000313 від 20.05.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.152, ч.2 ст.156 КК України.

Розпорядженням Верховного Суду від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану: змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема Новокаховського міського суду Херсонської області, Жовтневому районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

14 березня 2022 року до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Каховської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 18 січня 2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 застосований запобіжний захід - тримання під вартою строком до 18.03.2022 року.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора, вказали про відсутність ризиків для продовження запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вислухавши учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим нормами закону.
Оцінюючи заперечення сторони захисту щодо продовження строків тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.152, ч.2 ст.156 КК України, як вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи та вчинені близьким родичем, за яке передбачене покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі, та дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням іншого предмета, вчинене щодо іншої особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах та яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, а також обставини пред`явленого обвинувачення, відсутність належних гарантій, які б переважали ризику ухилення від суду, а також те, що судовий розгляд справи триває, не вчинені всі необхідні дії для встановлення об`єктивної істини у справі.

Прокурором доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України.

Будь-яких належних та допустимих доводів на підтвердження неможливості подальшого перебування обвинуваченого під вартою або на підтвердження наявності міцних соціальних зв`язків суду не надано.

Суд вважає, що існують ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, а саме ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків, а тому інший більш м`який запобіжний захід не може в повній мірі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду даного кримінального провадження.

При цьому, суд зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд, дійшовши висновку про продовження існування вказаних вище ризиків, виходячи з положень статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимог статті 199, 615 КПК України, та вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру і тяжкості діянь, яке інкримінуються, а разом з іншим, допомагає уникнути ризиків, існування яких доведено, і які не зменшилися, є реальними, тому суд приходить до висновку про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 строком на 60 днів.

При цьому враховується, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права обвинуваченого, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи викладене, керуючись ст.331, 372 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити до 12 травня 2022 року, включно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№10) слідчий ізолятор» - для виконання.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1