Справа № 442/1757/22
Провадження № 1-кп/442/166/2022
УХВАЛА
Іменем України
01 червня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000006 від 09.01.2022 відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, зі слів працюючого у КП "Трускавецьводоканал", не військовозобов`язаного, одруженого, має 2 неповнолітніх дітей, раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

зі сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

зі сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_2 , його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

встановив:

13.05.2022 в провадження судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 на підставі розпорядження керівника апарату Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_8 за №37 від 13.05.2022 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку із задоволенням заяви ОСОБА_2 про відвід головуючого судді ОСОБА_9 від розгляду справи №442/1757/22 надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

За зазначеним обвинувальним актом згідно ухвали від 13.05.2022 було призначене підготовче судове засідання, під час проведення якого прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке підтримали потерпілі, з тих підстав, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, на сьогоднішній день не змінились ризики, які дають підстави вважати, що ОСОБА_2 може переховуватись від суду, продовжити злочинну діяльність, іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, зокрема шляхом впливу на потерпілих, свідків, у зв`язку з чим виникає необхідність у продовженні йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_7 подали клопотання про зміну запобіжного заходу на нічний домашній арешт. Щодо задоволення клопотання прокурора заперечили, оскільки у ОСОБА_2 є постійне місце проживання, він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а тому змушений працювати для їх матеріального забезпечення. Крім цього, обвинувачений раніше не притягався до кримінальної відповідальності, відсутні будь-які обставини, що підтверджують ризик протиправної поведінки обвинуваченого, потерпілі не проживають в будинку поряд місця проживання ОСОБА_2 , їх твердження про загрозу життю з боку обвинуваченого є надуманими і нічим не підтвердженими.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому на час судового розгляду, суд виходить з того, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти, які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Також практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд враховує, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкцією статті якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, під страхом вказаного покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також слушними є доводи прокурора, про невстановлення та невідшукання знаряддя нанесення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, тому у ОСОБА_2 буде наявна можливість знищити, сховати або спотворити знаряддя вбивства, отже наявний ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Поряд з цим, судом встановлено, що в разі перебування ОСОБА_2 на волі, він зможе контактувати зі свідками та родичами загиблого, які є його сусідами, а відтак, зможе вплинути на їх свідчення в суді, а тому наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_2 є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інші кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків. Вказані потреби виправдовують застосування до ОСОБА_2 єдиного правильного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як ступінь втручання у права та свободи особи.

Підставою провдоження вказаного запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та наявність вищенаведених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_2 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вказані обставини, що оцінені, в тому числі, в сукупності з даними про особу обвинуваченого, зокрема його задовільний стан здоров`я, конфліктність у побуті, а відтак, на думку суду, запобігти вказаним вище ризикам шляхом застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, а їх відвернення можливе лише за умов тримання обвинуваченого під вартою, без визначення розміру застави (у відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК), оскільки менш суворі запобіжні заходи не достатні запобігти вищевказаним ризикам.

Крім цього, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому. Вказані обставини свідчать про неможливість запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування щодо ОСОБА_2 більш м`якого запобіжного заходу ніж гримання під вартою, оскільки ризик втечі, може бути розцінений ними менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 314-316, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк дії ухвали визначити до 30 липня 2022 року.

Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що перебуває під вартою, - у той самий строк з моменту вручення йому ухвали.

Головуюча-суддя ОСОБА_1