Провадження № 1-кп/127/992/21

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2022 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 05.06.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000866 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниці, громадянина України, неодруженого, на утриманні якого перебуває неповнолітніх дитина 2019 року народження, працюючого менеджером ПрАТ «Вінницяоблпаливо», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 05.06.2021 року біля 11 год. 55 хв., керуючи технічно-справним автомобілем марки «MERCEDES-BENZ А160», державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходячись в м. Вінниці, по вулиці Л.Толстого, в районі будинку №9, рухаючись заднім ходом по проїзній частині вул. Л.Толстого в напрямку вул. Маліновського, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до інших осіб та не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого, з необережності, допустив наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який має явні ознаки інвалідності, та в супроводі матері ОСОБА_8 перетинав проїзну частину вулиці Л. Толстого, зліва- направо відносно руху автомобіля.
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній пішохід ОСОБА_7 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 589 від 09.07.2021 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закриті поперечні уламкові переломи обох стегнових кісток на рівні середньої- нижньої третин діафізів зі зміщенням, садна ділянок спини та нижніх кінцівок, які за ступенем тяжкості належать до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, оскільки не являлися небезпечними для життя в момент заподіяння та не супроводжувалися загрозливими для життя явищами, що потягли за собою тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.
Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/102- 21/11913-ІТ від 18.08.2021 року, - «...В даній дорожній обстановці, в діях водія автомобіля марки «MERCEDES-BENZ A160», д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.9, 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_4 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування, з зупинкою автомобіля «MERCEDES-BENZ A160» до смуги руху пішохода, тобто шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України...».
Таким чином, в діях водія ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 1.7, 10.1, 10.9, 12.3 Правил дорожнього руху України, де зазначено, що:
п. 1.7 - «Водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності».
п.10.1 - «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».
п.10.9-«Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб».
п.12.3 -«У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».
Невідповідність дій водія ОСОБА_4 вимогам п.п. 1.7, 10.1, 10.9,12.3 Правил дорожнього руху знаходиться в причинному зв`язку з наслідками даної дорожньо-транспортної пригоди.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що провину визнає частково, повідомив, що 05.06.2021 року близько 12:00 години вийшов з магазину «Україночка» та сів в машину, яка була припаркована передньою частиною до магазину. Перед початком руху, переконався у тому що відсутні перешкоди, глянувши у ліве та центральне дзеркала. Надалі весь час дивився у праве дзеркало. Після цього, розпочав рух автомобілем заднім ходом. Рух здійснював вивертаючи руль в праву сторону, голова в цей час була повернута в право, дивився чи немає машин на смузі на яку виїжджав. Під час руху не дивився у ліве дзеркало, а лише в праве, оскільки машини, які він мав пропустити, мали їхати з правого боку. Весь час коли виїжджав із паркувального місця слідкував за дорогою. Потерпілого і його матір взагалі не бачив. Зазначив, що проживав на цій вулиці з 1991 року, знав де знаходяться пішохідні переходи, а тому не очікував, на появу пішоходів у місці де виїжджав. Наголосив, що біля пішохідного переходу є схили для комфортного переходу пішоходів. Додав швидкості, щоб виїхати на проїзну частину. Не вживав будь-яких заходів для уникнення ДТП, оскільки не бачив перешкоду у виді пішоходів. Вказав, що не звертався до сторонніх осіб за допомогою для виїзду. Чому прискорився після того, як виїжджав повільно не знає. Після ДТП, вийшов з машини. Удар відбувся задньою правою частиною автомобіля. В цей час перебував у шоковому стані, ним трусило і дуже нервував. Збіглося багато людей, чоловіки почали підіймати дитину. На місце події приїхала швидка, забрали хлопця. Також приїхали працівники поліції, які почали розпитувати про вказану подію та повезли його в лікарню для огляду. Після цього, повернулися на місце події. Зазначив, що до страхової компанії не звертався. Далі поїхав у супроводі працівників поліції на штраф майданчик. Після цього, поїхав в лікарню дізнатися про стан здоров`я хлопця. Зателефонував до батьків хлопця, які спустилися до нього, проте нічого конкретно вони йому не повідомили. Запитав чим може їм допомогти, на, що, вони повідомили, як він зрозумір, що вони не потребують допомоги. Через деякий час до нього зателефонував чоловік, який представився адвокатом потерпілого. Сказав, до батьків хлопця не телефонувати, спілкування тільки через нього. Запитав, яку допомогу він може запропонувати потерпілому. На той час мав можливість відшкодувати 5000,00 гривень, які передав для потерпілого. Вказав, що по можливості буде і надалі допомагати. Адвокат потерпілого також сказав і надалі допомагати батькам потерпілого. Після цього розпочалися виклики до слідчого. Зазначив, що шкоду більше не відшкодував, оскільки йому сказали батьків більше не турбувати, тобто це не пов`язано з відсутністю бажання. Також повідомив, що нічого не перешкоджало йому відшкодувати шкоду згідно цивільного позову. В подальшому, по мірі можливості, планує і надалі допомагати потерпілому. За час судового розгляду не відшкодовував більше нічого, оскільки суму, яку захотіла сторона потерпілого була занадто велика.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , яка є матір`ю неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 суду повідомила, що 05.06.2021 року по вул. Л. Толстого був призначений сеанс лікувальної фізичної культури у зв`язку з діагнозом сина. Вона із сином приїхали за вказаною адресою близько 11:50 години. Погода в цей день була хороша, видимість ідеальна. Біля медичного закладу вільних місць для паркування не було, тому довелося припаркувати автомобіль на іншому боці дороги. Оскільки у її сина основний діагноз дитячий церебральний параліч і йому важко ходити по сходах та долати інші перешкоди, вони у двох розпочали переходити проїзну частину біля місця паркування їх автомобіля, у невстановленому для цього місці де не було пішохідного переходу. Разом з тим повідомила, що пішохідний перехід був поруч. Переходили у невстановленому місці, оскільки на вказаній вулиці високі тротуари. Зазначила, що тримала сина за руку і перед початком руху переконалася у відсутності перешкод на дорозі. Коли почали переходити дорогу, ОСОБА_4 автомобіль ще стояв припаркований, Коли дійшли до середини дороги, то побачила, як припаркований автомобіль повільно почав виїжджати заднім ходом. Вказаний автомобіль, коли почав рухатися, від них був на відстані близько 3-4 метрів. Вона із сином продовжили переходити проїзну частину, оскільки автомобіль знаходився досить далеко і рухався повільно. В якийсь момент часу водій, коли вже виїхав з паркувального місця, пригальмував і раптово пришвидшився і за секунду часу здійснив наїзд на сина. Наїзд відбувся на полосі ОСОБА_4 . Вказала, що водій жодних заходів для уникнення наїзду не вживав, перешкод у автомобіля на дорозі не було, і не було перешкод у видимості. Коли зрозуміла, що машина їде на них, вона із сином пришвидшившись та змінивши траєкторію намагалися уникнути зіткнення. При цьому, сина вона тримала за руку, він був справа від неї, на крок позаду. Зазначила, що задня права частина автомобіля вдарила сина. Після наїзду, водій не підійшов до них, стояв осторонь. Після цього, приїхала швидка, яка забрала їх до лікарні. В результаті ДТП, син отримав такі травми: політравма, забій хребта, закриті переломи двох стегнових кісток. Після прибуття в лікарню, сину екстрено зробили скелетне витяжіння, для того щоб в подальшому уникнути ускладнень. В подальшому 16.06.2021 року сину зробили операцію на правій і лівій стегнових кістках із встановлення 4 металевих спиць, по 2 у кожну ногу. Вказані спиці ще не виймали. Крім цього, для уникнення інфікування, була проведена додаткова операція по вкороченню спиці, яка травмувала шкіру.В подальшому необхідна буде провести операцію на ліву стегнову кістку, оскільки після ДТП відбулося укорочення лівої кінцівки. Вказала, що лікарі не дають жодних прогнозів щодо стану здоров`я потерпілого. 08.12.2022 року потерпілий пройшов чергову операцію, оскільки через те, що перестав ходити у нього збільшилася ламкість кісток, він впав та отримав перелом шийки стегна. Була проведена операція під час якої встановили два гвинта в шийку стегна. Вказала, що обвинувачений відшкодував лише 5000 грн., одним платежем. Зазначила, що потерпілий на даний час не ходить, не самостійний, потребує допомогу для виконання щоденних, гігієнічних ритуалів. Моральний стан сина важкий, оскільки він повністю ізольований від суспільства, весь час перебуває у квартирі або у медичному закладі на лікуванні. Часто згадує ДТП, яке тримає його у стресовому та депресивному стані. Зараз займається із психологом, який допомагає подолати важкий психологічний стан після аварії. Зазначила, що до ДТП син вів активний спосіб життя, щодня відвідував школу, додаткові заняття, брав участь в олімпіадах, тобто мав нормальне повноцінне життя. Крім цього, до ДТП він виграв програму «FLEX» і вони готували документи для поїздки в США. Син був у дуже піднесеному настрої, щасливий, що своїми власними зусиллями здобув можливість навчатися у США і з нетерпінням очікував на поїздку.
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 05.06.2021 року в ЄРДР зареєстровано відомості, згідно яких 05.06.2021 року, близько 11:50 год. водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ А160», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом по вул. Л. Толстого в районі будинку №9, допустив наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_7 , який в супроводі матері переходив проїзну частину вул. Л. Толстого, справа-наліво відносно руху автомобіля. В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження.
З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 05.06.2021 року, вбачається, що ДТП трапилося у м. Вінниці по вул. Л.Толстого, зі сторони вул. Маліновського в напрямку вул. В Городецького на горизонтальній ділянці з асфальтованим покриттям. На місці події виявлено аварійне розташування автомобіля марки «MERCEDES-BENZ А160», державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на правій смузі руху в напрямку вул. В Городецького. На автомобілі «MERCEDES-BENZ А160», державний номерний знак НОМЕР_1 виявлено: пошкоджений задній лівий ліхтар, пошкоджене заднє ліве бокове скло, яке заклеєне скетчем, на задньому бампері справа виявлено пошкодження пофарбованого покриття.
Згідно довідки №448 від 05.06.2021 року «Вінницької обласної клінічної лікарні ВОР» дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно госпіталізований у відділення АІТ о 12:30 годині.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 транспортний засіб «MERCEDES-BENZ А160», державний номерний знак НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_4 .
Згідно посвідчення водія Серії НОМЕР_3 водій ОСОБА_4 має право керування транспортними засобами категорій В1 та В.
Згідно полісу №АТ/0125765 від 09.03.2021 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 , на момент вчинення ДТП, 05.06.2021 року, застрахована.
Згідно висновку медичного огляду КНП ЦТЗ «Соціотерапія» №1423 від 05.06.2021 року ОСОБА_4 на час огляду 05.06.2021 року о 13:40 годині перебував у тверезому стані.
Згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 14.06.2021 року накладено арешт на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ А160» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_4 та момент ДТП перебував у його користуванні.
Відповідно до постанови від 02.07.2021 року DVD-R диск з відеозаписом події ДТП, приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу.
З дослідженого в судовому засіданні відеозапису судом встановлено, що в період часу 11:55:42-11:55:48 год. 05.06.2021 року - автомобіль марки MERCEDES-BENZ А160 з реєстраційнії номером НОМЕР_1 , який припаркований біля магазину «Україночка» починає рух заднім ходом, рухаючись перпедникулярно до проїзної частини вул.Л.Толстого, та згодом змінює напрямок руху, здійснюючи поворот праворуч відносно свого напрямку руху, виїзжаючи на праву смугу руху вул. Л.Толстого в напрямку вул. В. Городецького та згодом рухаючись по ній, при цьому різко збільшуючи швидкість руху. В момент початку руху автомобіля MERCEDES-BENZ А160 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , ОСОБА_8 тримаючи за руку свого неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 починає в темпі повільного кроку перетинати проїзну частин; вул.Л.Толстого, рухаючись в напрямку парковки біля магазину «Україночка». Згодом ОСОБА_8 та її син пересікли середину проїзної частини, зайшли на праву смугу руху вул. Л.Толстого в напрямку вул. В. Городецького. Судом встановлено, як після зміни напрямку руху автомобіль MERCEDES-BENZ А160 з д.н.з. НОМЕР_1 , який рухається заднім ходом, рухається на ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . В момент наїзду ОСОБА_8 починає прискорюватись залишаючи смугу руху по якій рухається автомобіль, при цьому намагається прискорити свого неповнолітнього сина, який рухається поруч. Однак син маючи захворювання опорно-рухового апарату не встигає залишити смугу руху автомобіля і в цей момент відбувається наїзд задньою частиною автомобіля MERCEDES-BENZ А160 на неповнолітнього пішохода ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_7 падає на асфальтоване покриття, а автомобіль рухаючись в попередньому напрямку заднім колесом переїжджає пішоходу ноги, після чого зупиняється.
Згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 14.06.2021 року слідчому надано дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у володінні КНП «Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня» Вінницької обласної ради, а саме доступ з можливістю вилучення медичної карти стаціонарного хворого та рентгенівські знімки на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які знаходяться у КНП «Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня» Вінницької обласної ради, що розташована за адресою: м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 108.
На підставі вказаної ухвали слідчим вилучено медичну карту стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно заяви ОСОБА_9 , який є законним представником потерпілого ОСОБА_7 , надано два рентгенівські знімки на ім`я неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для проведення судово-медичної експертизи.
Згідно висновку лікарняно-консультативної комісії (протокол №22 від 03.06.2016 року) дитині - інваліду ОСОБА_7 встановлено діагноз дитячий церебральний параліч.
Відповідно до висновку експерта № 589 від 09.07.2021 року у ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закриті поперечні уламкові переломи обох стегнових кісток на рівні середньої-нижньої третин діафізів зі зміщенням, садна ділянок спини та нижніх кінцівок. Дані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), по давності утворення можуть відповідати терміну, вказаному в постанові про призначення судово-медичної експертизи - 05.06.2021 p., за ступенем тяжкості належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являються небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувались загрозливими для життя явищами, а закриті обох стегнових кісток на рівні середньої нижньої третин діафізів зі зміщенням за своїм характером такі, що потягли за собою тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я (п.2.2.1 «в» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», 1995 р.).
Згідно висновку експерта № СЕ-19/102-21/8561-ІТ від 02.07.2021 року на момент експертного огляду рульове керування, гальмівна система, автомобіля «MERCEDES-BENZ А160», державний номер НОМЕР_1 знаходиться у працездатному стані. У деталях та вузлах рульового керування, гальмівної системи автомобіля «MERCEDES-BENZ А160» державний номер НОМЕР_1 на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено.
Згідно висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/102-21/9948-ІТ від 12.07.2021 року в заданій дорожній обстановці, дії водія автомобіля «Mercedes-Benz» держ. номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п. 10.9, 12.3 Правил дорожнього руху України, зміст яких викладений в дослідницькій частині. Частина питання, як повинен був діяти в даній дорожній обстановці пішохід, експертом не досліджувалось, так як спеціальних пізнань в галузі автотехніки не потрібно, і може бути вирішене органами слідства (суду) самостійно відповідно до вимог розділу 4 «Обов`язки і права пішоходів» Правил дорожнього руху України. В ситуації, яка склалася, при технічних параметрах вказаних в постанові про призначення експертизи, та при умові, що пішоходи перебувають в полі зору водія, водій автомобіля «Mercedes-Benz» держ. номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування, з зупинкою автомобіля «Mercedes-Benz» до смуги руху пішохода, тобто шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. В заданій дорожній обстановці, при умові що пішоходи перебувають в полі зору водія, можливо прийти до висновку, що в ситуації, яка склалася, при технічних параметрах вказаних в постанові про призначення експертизи, в діях водія автомобіля «MERCEDES-BENZ А160» держ. номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 вбачається невідповідність дїй вимогам п. п. 10.9, 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/102-21/10939-ІТ від 27.07.2021 року в заданій дорожній обстановці, дії водія автомобіля «Mercedes-Benz» держ. номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п. 10.9, 12.3 Правил дорожнього руху України, зміст яких викладений в дослідницькій частині. Частина питання, як повинен був діяти в даній дорожній обстановці пішохід, експертом не досліджувалось, так як спеціальних пізнань в галузі автотехніки не потрібно, і може бути вирішене органами слідства (суду) самостійно відповідно до вимог розділу 4 «Обов`язки і права пішоходів» Правил дорожнього руху України. В ситуації, яка склалася, при технічних параметрах вказаних в постанові про призначення експертизи, та матеріалах кримінального провадження водій автомобіля «Mercedes-Benz» держ. номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування, з зупинкою автомобіля «Mercedes-Benz» до смуги руху пішохода, тобто шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. В заданій дорожній обстановці, при технічних параметрах вказаних в копії постанови про призначення експертизи та матеріалах кримінального провадження, в діях водія автомобіля «MERCEDES-BENZ А160» держ. номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 вбачається невідповідність дїй вимогам п. п. 10.9, 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Не зважаючи на твердження захисту про недопустимість вказаного доказу як «плода отруйного дерева», суд вказаний висновок експертизи до уваги приймає, оскільки з нього слідує, що він здійснений не на підставі єдиного доказу, який визнаний судом очевидно недопустимим (слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_4 ). Так, згідно вказаного висновку експертом використано всі матеріли справи, а для вихідних даних використано в тому числі і протокол ОМП та відеозапис з камер відеоспорстереження. Суд зазначає, що доктрина заборони використання «плодів отруйного дерева» має винятки, серед яких міститься поняття «незалежне джерело», яке застосовується до доказів, спочатку виявлених під час або в результаті незаконних процесуальних дій , але пізніше отриманих з інших джерел, незалежних від дій, пов`язаних з порушенням закону. В даному випадку огляд місця події та відеозапис з камер відеоспостереження є такими джерелами, що утворює виключення з доктрини «плода отруйного дерева».
З протоколу слідчого експерименту від 13.08.2021 року проведеного за участю свідка ОСОБА_8 за адресою: м. Вінниця, вул. Л. Толстого,9 вбачається, що свідок на місці продемонструвала розвиток події, який відповідає її показанням наданих в судовому засіданні.
Згідно висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/102-21/11913-ІТ від 18.08.2021 року в заданій дорожній обстановці, дії водія автомобіля «Mercedes-Benz» держ. номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п. 10.9, 12.3 Правил дорожнього руху України, зміст яких викладений в дослідницькій частині. Частина питання, як повинен був діяти в даній дорожній обстановці пішохід, експертом не досліджувалось, так як спеціальних пізнань в галузі автотехніки не потрібно, і може бути вирішене органами слідства (суду) самостійно відповідно до вимог розділу 4 «Обов`язки і права пішоходів» Правил дорожнього руху України. В ситуації, яка склалася, при технічних параметрах вказаних в постанові про призначення експертизи, та матеріалах кримінального провадження водій автомобіля «Mercedes-Benz» держ. номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування, з зупинкою автомобіля «Mercedes-Benz» до смуги руху пішохода, тобто шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. В заданій дорожній обстановці, при технічних параметрах вказаних в копії постанови про призначення експертизи та матеріалах кримінального провадження, в діях водія автомобіля «MERCEDES-BENZ» держ. номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 вбачається невідповідність дїй вимогам п. п. 10.9, 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Аналіз вказаних доказів свідчить, що винуватість ОСОБА_4 є доведеною.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що провину у вчиненні кримінального правопорушення визнає частково, потім повідомив, що визнає повністю. Разом з тим, його показання в судовому засіданні свідчать, що обвинувачений провину у вчинені кримінального правопорушення не визнає, оскільки він до останнього повідомляв, що у ДПТ винен не він, а потерпілий та його матір, які переходили дорогу у недозволеному місці. Єдине, що повідомлено обвинуваченим і фактично не заперечується це факт того, що він керував автомобілем та здійснював рух заднім ходом, виїзджаючи зі стоянки автомобілів.
Так, обвинувачений зазначив, що він дійсно керував автомобілем, вказував на те, що рухаючись автомобілем з паркувального місця він дивився лише в праве дзеркало, оскільки йому потрібно було пропустити автомобілі, які рухалися по праву сторону від нього, тобто на смузі руху куди він виїжджав.
Оцінюючи вказані показання, суд в першу чергу звертає увагу на той факт, що зміст вказаних показань жодним чином не свідчить про визнання обвинуваченим своєї провини, щире каяття, оскільки ОСОБА_4 не визнає сам факт порушення ПДР України.
Суд зазначає, що згідно:
п. 1.7 - «Водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності».
п.10.1 - «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».
п.10.9-«Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб».
п.12.3 -«У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».
Згідно висновків трьох експертиз в заданій дорожній обстановці, дії водія автомобіля «Mercedes-Benz» держ. номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п. 10.9, 12.3 Правил дорожнього руху України, зміст яких викладений в дослідницькій частині. Частина питання, як повинен був діяти в даній дорожній обстановці пішохід, експертом не досліджувалось, так як спеціальних пізнань в галузі автотехніки не потрібно, і може бути вирішене органами слідства (суду) самостійно відповідно до вимог розділу 4 «Обов`язки і права пішоходів» Правил дорожнього руху України. В ситуації, яка склалася, при технічних параметрах вказаних в постанові про призначення експертизи, та матеріалах кримінального провадження водій автомобіля «Mercedes-Benz» держ. номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування, з зупинкою автомобіля «Mercedes-Benz» до смуги руху пішохода, тобто шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. В заданій дорожній обстановці, при технічних параметрах вказаних в копії постанови про призначення експертизи та матеріалах кримінального провадження, в діях водія автомобіля «MERCEDES-BENZ» держ. номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 вбачається невідповідність дїй вимогам п. п. 10.9, 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, вказаними трьома експертизами підтверджено факт того, що обвинувачений ОСОБА_4 мав виконати п. 12.3 ПДР вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. Проте вказаного ОСОБА_4 не зробив, чим порушив п. 12.3 ПДР. При цьому трьома висновками експертиз підтверджено наявність у ОСОБА_4 технічної можливості на вказане, оскільки для виконання цього у нього були відсутні будь-які перешкоди технічного характеру та при умові постійного контролю за рухом даного автомобіля та виконанні свого обов`язку, у разі потреби, звернутися за допомогою до інших учасників руху. Суд звертає увагу, що постійний контроль за рухом автомобіля полягає у перевірці відсутності перешкод, як з правого боку так і з лівого боку та позаду автомобіля. Саме вказане порушення знаходиться в причинному зв`язку з виникненням ДТП, в тому числі і порушення п. 10.9 ПДР.
В засіданні ОСОБА_4 , повідомив суду, що він знав, що має пропустити автомобілі, які рухаються по тій частині дороги куди він виїжджав і які можна побачити у праве дзеркало, вважав, що виконав вказане і дивлячись тільки у праве дзеркало, не бачив, як наїхав на потерпілого та його матір, оскільки, на його переконання, на ділянці дороги де відсутні пішохідні переходи, у нього не могло бути інший перешкод, окрім автомобілів справа. Обвинувачений наголосив, що він не міг припустити, що можливість появи пішоходів на своєму шляху. Таким чином, ОСОБА_4 фактично заперечив порушення ним ПДР.
Проте такі показання спростовані відеозаписом з місця ДТП, висновками трьох судово автотехнічних експертиз та показаннями свідка, яка повідомила те, що водій жодних заходів для уникнення наїзду не вжив, перешкод у автомобіля на дорозі не було, і не було перешкод у видимості. Крім цього, свідок повідомила, що вона із сином рухалися повільно, оскільки в останнього захворювання ДЦП, що свідчить про можливість своєчасно побачити їх у дзеркалах і вчасно загальмувати. Вказані показання свідка підтверджені відеозаписом.
Крім цього, обвинувачений сам повідомив суду, що він контролював рух автомобіля тільки з правого боку, підтвердивши, тим самим, що з ліва та позаду автомобіль був залишений без контролю, проте послідовно вважав вказане не своїм порушенням правил дорожнього руху, а неправомірною поведінкою потерпілого.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 , порушивши п. п. 10.9, 12.3 Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем, який є об`єктом підвищеної небезпеки, здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_7 , який в результаті вказаного ДТП отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, що підтверджується висновком експерта № 589 від 09.07.2021 року.
Твердження обвинуваченого про те, що у події винен потерпілий та його матір, або як максимум і він і вони, є спростованими висновками експертів які надали однозначну відповідь про те яке порушення правил дорожнього руху перебуває у причинному зв`язку з подією кримінального правопорушення, а саме умисне порушення обвинуваченим правил дорожнього руху.
Експертами версію обвинуваченого про винуватість потерпілого спростовано, оскільки не встановлено, що дії потерпілого з перетину проїзної частини призвели до дорожньо-транспортної пригоди.
Посилання обвинуваченого на те, що він у відповідності до ПДР очікував дотримання вказаних прави іншими учасниками руху і саме вказане недотримання правил дорожнього руху потерпілим та його матір`ю призвело до події кримінального правопорушення є дефектними, оскільки в даному випадку має встановлюватись не лише чиї дії були порушенням ПДР, а чиї дії з порушення ПДР призвели до наслідку у виді ДПТ. А такими діями з умисного порушення ПДР, що спричинили ДТП є виключного дії обвинуваченого, а не інших осіб. Очікування ОСОБА_4 , що його власне порушення правил дорожнього руху не має призвести та не призведе до наслідків через дотримання правил дорожнього руху іншими будь-якими учасниками руху є дефектним (я порушую, проте нічого не станеться якщо інші не будуть порушувати) та ознакою повного нехтування ОСОБА_4 правил дорожнього руху, неусвідомлення того, що без його порушення ПДР жодної події кримінального правопорушення за його участю та участю потерпілого не сталось би, не зважаючи на факт того, де і як переходив дорогу потерпілий, відсутність провини якого у ДТП чітко підтверджена висновками експертів.
Суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 кваліфікує його дії за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження;
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до характеристики ОСББ «Льва Толстого-23» № 07/23 від 20.07.2021 року ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За час проживання за вказаною адресою, скарг та нарікань з боку мешканців будинку на ОСОБА_4 не надходило.
Згідно характеристики від 28.07.2021 року виданої директором ПМП ВФ «Панда» ОСОБА_4 зарекомендував себе позитивно, як працівник на посаді варника сиропів, соків та екстрактів 2 р., так і як колега по роботі.
Згідно довідки КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» №29/3281 від 16.07.2021 року ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні у даному закладі не перебував та за медичною допомогою не звертався.
Згідно довідки КП ВОНД СОЦІОТЕРАПІЯ №1846 від 09.07.2021 року ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку у цьому закладі не перебуває.
Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 29.06.2015 року ОСОБА_4 встановлена інвалідність третьої групи.
Згідно вимоги про судимість від 06.07.2021 року, обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Згідно довідки №175 від 04.07.2022 року ОСОБА_4 з 27.01.2022 року працює у ПрАТ «Вінницяоблпаливо» на посаді менеджера відділу будівельних матеріалів з 27.01.2022 року.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив необережне нетяжке кримінальне правопорушення, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, працює, неодружений, має на утриманні малолітню дитину 2019 року народження.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
При цьому суд вважає, що в даному випадку відсутнє щире каяття обвинуваченого та відшкодування шкоди потерпілому.
Так, про відсутність щирого каяття свідчать показання обвинуваченого в судовому засіданні, який не визнав порушення ним ПДР, стверджував, що подія відбулась не з його вини, а з вини потерпілого та його матері, наголошуючи на тому, що саме вони порушили ПДР та переходили дорогу в недозволеному місці, і саме така поведінка потерпілого спричинила ДТП. Такі показання обвинуваченого, незважаючи на формальне повідомлення ОСОБА_4 того, що він визнає свою вину, свідчать не лише про відсутність щирого каяття, а й про фактичне невизнання ним своєї винуватості у вчинені кримінального правопорушення.
Крім цього, суд вважає надуманими та такими, що не відповідають дійсності посилання сторони обвинувачення та захисту на наявність в діях обвинуваченого іншої пом`якшуючої покарання обставини часткове відшкодування шкоди потерпілому. Суд зазначає, що п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України визначено як обставину, що пом`якшує покарання добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди, тобто такого поняття як часткове відшкодування вказана норма як пом`якшуючу обставину не містить. Лише повне і добровільне відшкодування є безспірною пом`якшуючою обставиною, що в даному випадку відсутнє.
Частиною 2 ст. 66 КК України визначено, що при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.
Суд міг би врахувати часткове відшкодування шкоди на підставі зазначеної норми, але вважає, що в даному випадку сума добровільно сплачених коштів у розмірі 5000,00 гривень є неспіврозмірною до заявленої та заподіяної моральної шкоди в сумі 1046325,39 грн. для визнання вказаної обставини пом`якшуючою.
Не зважаючи на те, що кримінальне правопорушення було вчинено щодо особи з інвалідністю, обставин, що обтяжують покарання судом, в силу ст. 337 КПК України, які регулюють межі судового розгляду відповідно до обвинувального акту, не встановлено.
З урахуванням конкретних обставин справи, а саме вчинення обвинуваченим необережного кримінального правопорушення з комбінованою формою вини у виді умисного порушення правил дорожнього руху та необережного по відношенню до наслідків, вчинення вказаного кримінального правопорушення, в тому числі і умисних дій з порушення ПДР, попри пряму норму ПДР про підвищену увагу водіїв до категорії осіб накшталт потерпілого, який охоплює одночасно три категорії: пішохід, дитина та особа з інвалідністю, відсутність жодної пом`якшуючої покарання обставин, особи обвинуваченого, який не усвідомив протиправності своїх дій з умисного порушення правил дорожнього руху, не розкаявся, перекладав провину на дитину з інвалідністю та її матір, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде основне покарання у виді обмеження волі з призначенням обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на максимальний строк.
При цьому, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_4 більш м`якого покарання, передбаченого санкцією статті та для застосування ст. 75 КК України, оскільки суд з врахуванням сукупності обставин справи, відношення обвинуваченого до вчиненого, відсутності пом`якшуючи покарання обставин, не зважаючи на факт того, що ОСОБА_4 є інвалідом 3 групи, дійшов висновку про неможливість виправлення засудженого без відбування покарання.
При цьому стан здоров`я ОСОБА_4 , який є інвалідом 3 групи, суд враховує визначаючи йому не максимальний строк обмеження волі.
При вирішенні цивільного позову законного представника потерпілого ОСОБА_9 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням суд виходить з наступного.
Позов заявлений з вимогами стягнення на користь потерпілого з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» матеріальної шкоди в сумі 33492,00 гривень та моральної шкоди в сумі 1674,61 гривні, а з обвинуваченого ОСОБА_4 заявлено вимогу про стягнення на користь потерпілого моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в сумі 1046325,39 гривень.
Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
З доказів у справі вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована, що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
З цивільного позову представника потерпілого вбачається, що ним заявлено вимогу до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням в сумі 33492,00 гривень та моральної шкоди в сумі 1674,61 гривні, яка являється витратами на лікування.
На підтвердження понесених витрат на лікування на суму 33492,00 гривень представником потерпілого долучено до цивільного позову документи. Разом з тим, цивільний відповідач ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у відзиві на позовну заяву визнав лише частину позовних вимог на суму 9482,60 грн. майнової шкоди та 474,13 грн моральної шкоди, стверджуючи, що інші витрати не підтверджені належними платіжними документами або в товарному чеку не конкретизований придбаний товар.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Вказаний Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди.
За правилами Закону України «Про страхування» страхове відшкодування здійснюється страховиком. При настанні страхового випадку страховик виплачує страхове відшкодування відповідно до норм чинного законодавства та договору страхування.
Згідно п. 1.12 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до п.24.1 ст. 24 вказаного Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» слід стягнути матеріальну шкоду завдану кримінальним правопорушенням в сумі 9482,60 гривень, оскільки витрати на лікування саме на цю суму підтверджені цивільним позивачем. Так, суд звертає увагу, що рахунки на оплату товару (а.с. 49, 50), довідка про доставку товару (а.с. 51) не є первинними документами, які містить відомості про господарську операцію (ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»). Крім того, в товарному чеку (а.с. 60) не вказано найменування товару, що позбавляє суд можливості встановити, що було придбано та чи стосується цей товар лікування потерпілого.
При вирішенні цивільного позову законного представника ОСОБА_9 , в інтересах потерпілого ОСОБА_7 , про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, суд зазначає наступне.
Обґрунтовуючи розмір моральної шкоди цивільний позивач посилався на отриману внаслідок спричиненої обвинуваченим ДТП травму, фізичний біль, глибокий психологічний стрес від кількості перенесених операцій та довготривалого лікування. Крім цього, потерпілий страждає від втрати можливості самостійно задовольняти свої основні потреби, від вимушеної ізоляції від суспільства, зокрема втрати можливості навчання у США. Зазначені події призвели до суттєвої проблематизації життя потерпілого, погіршили умови дитинства та життя загалом.
Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до п. 9 ППВСУ № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних чи фізичних страждань, наявності інших негативних наслідків, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Дослідивши додані до позовної заяви документи, на які позивач посилається обґрунтовуючи вказану моральну шкоду, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди.
Так, суд приймає до уваги висновки експертів щодо завданих тілесних ушкоджень та моральних страждань неповнолітньому потерпілому.
Підтвердженим висновком судово-медичного експерта є факт заподіяння діями обвинуваченого потерпілому тілесних ушкоджень. Суд зазначає, що саме по собі тілесне ушкодження заподіює біль та страждання та є підтвердженням заподіяння моральної шкоди.
Суд звертає увагу, що ч. 2 ст. 242 КПК України визначено, що розмір шкоди немайнового характеру, якою є моральна шкода, завдана кримінальним правопорушенням, має підтверджуватись висновком експерта.
Згідно висновку експерта від 05.05.2022 року № 1419/22-21, ситуація внаслідок ДТП, яка мала місце 05.06.2021 року, була психотравмуючою для потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зміст та характер моральних страждань ОСОБА_7 зумовлений психотравмувальним впливом досліджуваної ситуації, має значний ступінь інтенсивності та є пролонгованим у часі до 1 року. Ситуація, що досліджується у справі є психотравмуючою для ОСОБА_7 . Внаслідок досліджуваної ситуації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 нанесена моральна шкода (завдані страждання).
Вказаним висновком визначено орієнтовний розмір можливої грошової компенсації за дії, описані в обвинувальному акті. Суд зазначає, що розмір грошової компенсації, визначений експертом становить до 162 МЗП, що становить 1053000,00 грн. на час ухвалення вироку. Визначення розміру вимоги позову в грошовому еквіваленті є виключно диспозитивним правом позивача, який мав право визначити вказану суму у визначеному експертом розмірі від 0 до 162 МЗП. Вказане спростовує доводи сторони захисту про те, що розмір шкоди є меншим ніж заявлено у позові, оскільки експерт визначив і 0, оскільки захист неправильно розуміє розмежування повноважень експерта, який визначає грошовий еквівалент рамок шкоди та диспозитивне право позивача заявити той розмір відшкодування, який він вважає заподіяним. Висновком експерта не вказано, що розмір позовних вимог є завищеним, а вказано граничний максимальний розмір, більше якого сума позовних вимог зі стягнення шкоди є завищеною.
Таким чином, розмір вимоги до обвинуваченого в сумі 1046325,39 грн. є підтвердженим висновком експерта.
Таким чином, враховуючи тяжкість понесених фізичних та моральних страждань, їх наслідки, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, підтвердження вказаного сукупністю доказів у справі, дослідивши цивільний позов та додані до нього докази, суд приходить до рішення про задоволення вимог цивільного позову в частині стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди у повному обсязі в розмірі 1046325,39 гривень.
Крім цього, згідно статті 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Судом встановлено, що розмір підтвердженої шкоди, заподіяної здоров`ю потерпілого становить 9482,60 гривень, тобто з відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» підлягає стягненню 474,13 грн. моральної шкоди.
Крім того, суд вважає за необхідне вирішити питання процесуальних витрат у справі.
Так, згідно ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу. До вказаних витрат, згідно ч. 2 ст. 120 КПК України, належать витрати на правову допомогу, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором та їх несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно ст. 124 КПК України, що регулює розподіл процесуальних витрат, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
З копій договорів про надання правової допомоги та квитанцій про оплату послуг вбачається, що законними представниками неповнолітнього потерпілого понесено витрати на правову допомогу в сумі 13000,00 гривень, що зумовлює стягнення зазначених процесуальних витрат з обвинуваченого на його користь.
Також у відповідності до ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у справі, які згідно з актами про витрати на проведення експертиз в кримінальному провадженні до висновків експерта становлять 22052,38 гривень та вирішити питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні відповідно до ст. 100 КК України.
При вирішенні питання щодо накладеного ухвалою суду від 14.06.2021 року арешту на майно обвинуваченого, а саме автомобіль марки «MERCEDES-BENZ А160» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , суд керується ч. 4 ст. 174 КПК України, згідно із якою, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Суд зазначає, що цивільний позов потерпілого є задоволеним, що виключає можливість скасування арешту на майно обвинуваченого.
Керуючись ст. 65-67, 286 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді двох років шести місяців обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.
Строк відбування покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_4 на виконання вироку суду.
Стягнути з ОСОБА_4 користь держави витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 22052,38 гривень.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 , представленого законним представником ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням задоволити частково.
Стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_7 9482,60 гривень витрат на лікування.
Стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_7 474,13 гривень моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 1046325,39 гривень моральної шкоди.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме DVD-R диск з відеозаписом події ДТП залишити в матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Суддя: