УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду Волинської області клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 ,

встановив:

Слідчий СВ Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, котре у встановленому законом порядку погоджено прокурором Володимир-Волинської окружної прокуратури.

Клопотання обґрунтовує тим, що 13 квітня 2022 року, близько 16 години, інспектор сектору реагування патрульної поліції Володимир - Волинського РВП ГУ НП у Волинській області лейтенант ОСОБА_7 , який згідно з ст. 2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів" являється працівником правоохоронного органу і на якого згідно ст.ст. 23, 31, 45 Закону України "Про Національну поліцію" покладено обов`язок виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню правопорушення, вживати у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вживати заходів з метою виявлення та припинення правопорушень, вживати заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення та вживати заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях та інших публічних місцях, а в разі невиконання законних вимог застосовувати заходи примусу, виконуючи покладені на нього службові обов`язки під час несення служби в складі групи реагування патрульної поліції Володимир - Волинського РВП ГУ НП у Волинській області, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , здійснював опитування та відібрання заяви у ОСОБА_8 , під час чого її син ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що ОСОБА_7 є працівником поліції, який перебуває на службі та виконує свої службові обов`язки, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та розуміючи що його дії носять незаконний та протиправний характер, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшовши ззаду, умисно наніс один удар кулаком правої руки в ділянку голови ОСОБА_7 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді забою правого ока, орбіти, ссадин верхньої повіки.

13.04.2022 відомості про дане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000187 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

13 квітня 2022 року, о 20 год. 10 хв., ОСОБА_5 , затримано, в порядку ст. 208 КПК України, як особу, котра щойно вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.

14 квітня 2022 року слідчим, за погодженням з прокурором, складено та в той же день вручено ОСОБА_5 письмове повідомлення про підозру у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта загальна середня, не одружений, не працюючий, раніше неодноразово судимий починаючи з 2006 року, а востаннє вироком Володимир Волинського міського суду від 14.09.2021 за ст.126-1 КК України до 150 годин громадських робіт, за який судимість не знята та не погашена.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, повністю підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколами допитів свідків, протоколом огляду місця події, а також іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може здійснити дії, передбачені у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- через тяжкість злочину, по якому йому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, у разі доведення його вини, тому є достатні підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, намагаючись уникнути покарання, оскільки уже має досвід реального відбування покарання у місцях позбавлення волі;

- ОСОБА_5 перебуваючи на волі з метою уникнення відповідальності за вчинення злочину може незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, якими є його сестра, брат та мама, з якими підозрюваний спільно проживає та відносно яких попередньо вчиняв злочини, які відносяться до категорії проти життя та здоров`я;

- ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, востаннє був засуджений 14.09.2021, однак на шлях виправлення не став, оскільки і надалі мають місце звернення у правохоронні органи щодо його неправомірних дій, особливо щодо власної матері ОСОБА_8 у зв`язку із регулярним спричиненням їй тілесних ушкоджень підозрюваним:

- ОСОБА_5 будучи неодноразово судимою особою, яка є схильною до насильства, у тому числі сімейного, до вчинення інших кримінальних правопорушень, зловживає спиртними напоями може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлено тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, якими є особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт не зможе запобігти вищевказаним ризикам та не забезпечить належної його процесуальної поведінки.

Так підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, а досудового слідства є обґрунтована впевненість й достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому менш суворі запобіжні заходи ніж тримання під вартою є недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам

За таких обставин слідчий просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку прокурора та слідчого, які просили задовольнити клопотання з підстав, викладених у ньому, думку підозрюваного, захисника, які заперечили проти задоволення даного клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Згідно з ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України і відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Відповідно до п. 51 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції від 26.06.1991» Суд визнає, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як мінімум, під час певного проміжку часу…. цей фактор можна рахувати виправданим і необхідним тільки, якщо наявні підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить громадський порядок, і якщо цей порядок дійсно знаходиться під загрозою. Попереднє ув`язнення не повинно передувати покаранню у виді позбавлення волі, не може бути формою очікування обвинувального вироку».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Нечипорук та Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України підтверджуються зібраними у кримінальному проваджені доказами.

Також суд бере до уваги, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, судимість не знята та не погашена, не працює, без постійного джерела прибутку, а тому є обґрунтована впевненість й достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому менш суворі запобіжні заходи ніж тримання під вартою є недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам.

Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 під час судового розгляду у Володимир-Волинському міському суді кримінального провадження по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України перебував у розшуку, а тому є достатньо підстав вважати, що він може переховувався від органів досудового розслідування та суду у даному кримінальному провадженні.

Також суд бере до уваги, що ОСОБА_5 проживає у одному будинку із свідком ОСОБА_8 , відносно якої неодноразово вчиняв умисні протиправні дії (адімністартивні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 173-2 КУпАП, злочин, передбачений ст. 126-1 КК України), а тому є підстави вважати, що він може впливати на даного свідка.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний перебуваючи на волі, продовжуватиме вчиняти інші кримінальні правопорушення, може переховувався від органів досудового розслідування та суду у даному кримінальному провадженні, впливати на свідка, а тому менш суворі запобіжні заходи ніж тримання під вартою є недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам.

Оскільки прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також, те, що перебуваючи на волі, він може займатися злочинною діяльністю, перешкоджати встановленню істини у справі, переховуватися від слідства та суду, врливати на свідка, а тому клопотання підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильсьтва.

Керуючись ст.ст. 176-178, ст.183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою обчислювати з 13.04.2022 року.

Строк дії ухвали закінчується о 24 год. 11 червня 2022 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: /підпис/ ОСОБА_1