Провадження №1-кп/204/346/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000131 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 квітня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 60 діб. В обґрунтування клопотання зазначив, що в матеріалах кримінального провадження містяться вагомі докази про вчинення останнім тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до шести років позбавлення волі. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та в п. 2, 4, 5 ст. 178 КПК України, і в обґрунтування продовження строку застосування запобіжного заходу ОСОБА_3 , є підстави вважати, що відповідно до п. 1 в ході проведення досудового розслідування встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до шести років. Є достатні підстави вважати, що, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, з метою уникнення відповідальності, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, враховуючи, що Дніпропетровська область значно наближена до кордонів, територія яких визначена статусом тимчасово окупованою територію, останній може покинути територію Дніпропетровської області та України. Пункт 2 - під час досудового розслідування не було встановлено місце знаходження іншого викраденого майна, оскільки на даний час органом досудового розслідування не відшукані усі викрадені речі, що свідчить про те, що, перебуваючи на свободі, ОСОБА_3 , може сховати, знищити вказані викрадені речі, а саме планшет та грошові кошти. Пункт 3 - ОСОБА_3 , перебуваючи в статусі обвинуваченого, має процесуальну можливістю ознайомлюватися із матеріалами кримінального провадження, а тому йому відомі особисті дані та місце проживання свідків, потерпілих у даному кримінальному провадженні, а тому є підстави вважати, що існує обґрунтований ризик незаконного впливу як на свідків, так і на потерпілих, а також експертів, з метою перешкоджання їх з`явлення, шляхом залякування, умовляння, пропонування неправомірної вигоди, в тому числі і за проведення експертного дослідження речей, які були вилучені в ході проведення обшуку. Пункт 4 - враховуючи те, що в ході досудового розслідування на даний час не встановлене повне коло осіб, причетних до протиправної діяльності, якою займався ОСОБА_3 , останній може перешкодити органу досудового розслідування у встановленні причетних осіб, а також у притягненні їх до відповідальності. Наразі встановлюються особи, які володіли інформацією про незаконну діяльність ОСОБА_3 , а також встановлюються інші обставини, що доводить ризик та демонструє можливість впливу ОСОБА_3 на хід досудового розслідування. Враховуючи сукупність вищевикладених обставин, суспільну небезпеку обвинуваченого, застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме: особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту є неможливим, оскільки існує реальна загроза переховування його від органів досудового розслідування та суду.
Захисник ОСОБА_6 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, оскільки воно є необґрунтованим. Ризики, які були зазначені прокурором у клопотанні нічим не підтверджені. Окрім цього, зазначив, що прокурором в дане судове засідання згідно встановленого порядку дослідження доказів не було забезпечено явку потерпілих та свідків. Його підзахисний, будучи під дією запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не може здійснювати жодних дій, спрямованих на потерпілих та свідків. Також, він не має можливості перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки обвинувальний акт вже знаходиться в суді та вже був визначений порядок дослідження доказів. Просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2022 року обвинуваченому було продовжено строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 13 червня 2022 року включно.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Як зазначено в ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
При вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені п.п.1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан що дає підстави вважати, що, перебуваючи на свободі, та під загрозою можливого застосування тяжкого покарання, у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, може переховуватися від суду під час воєнного стану в Україні, у тому числі й на території Російської Федерації.
Суд вважає за необхідне надати відповідну оцінку ризику запровадження воєнного стану та збройної агресії в Україні, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.
Оцінюючи ризик того, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, суд також зазначає, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
Суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до шести років, не одружений, не маючий на утриманні малолітніх дітей, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований та не має доведеного джерела доходу.
Тому ризики передбачені п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого, не змінилися та мають місце й в теперішній час, що вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів і продовження існування ризиків, а саме, що обвинувачений намагаючись уникнути покарання, може переховуватись від суду, на даний час не встановлено місце знаходження іншого викраденого майна, оскільки на даний час органом досудового розслідування не відшукані усі викрадені речі, може впливати на свідків так і на потерпілих, а також експертів, оскільки йому відомі адреси їх проживання та дані учасники кримінального провадження судом ще не допитані, також може перешкодити органу досудового розслідування у встановленні причетних осіб, а також у притягненні їх до відповідальності, тому продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
Також, судом вирішено питання про альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 181 600 гривень, що достатньою мірою гарантує виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не є непомірним для обвинуваченого, а також на думку суду, застава є більш м`яким запобіжним заходом для обвинуваченого ніж домашній арешт, про який просить захисник та обвинувачений.
Продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням суми застави в повній мірі відповідатиме меті з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
Будь-яких даних про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, та на переконання суду, буде недостатнім для запобігання зазначених ризиків.
Що стосується клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, то даний запобіжний захід є такими, що не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 , тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
При цьому, суд приходить до переконання, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 належить продовжити, згідно ст. 197 КПК України, строком на 60 днів з визначеним розміром застави у розмірі 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 176-178, 183, 193, 194, 197, 331, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 07 серпня 2022 включно.
Визначити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у кримінальному провадженні у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у розмірі 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень.
У випадку внесення обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановленої застави у розмірі 198 480 гривень, вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці з дня внесення застави виконувати наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, або навчання.
Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в доход держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою відмовити.
Копію ухвали направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», для виконання.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1