Номер провадження: 11-сс/813/462/22
Справа № 522/9904/21 1-кс/522/5432/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.06.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

скаржника ОСОБА_6 ,

представника скаржника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.10.2021 року про повернення скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого ОСОБА_8 від 23.03.2016 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення графологічної експертизи в рамках кримінального провадження №0000212 від 08.04.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України

установив
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.10.2021 року було повернуто скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого ОСОБА_8 від 23.03.2016 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення графологічної експертизи в рамках кримінального провадження №0000212 від 08.04.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя, послався на те, що скарга ОСОБА_6 не підлягає розгляду в Приморському районному суді м. Одеси.
Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою призначити новий розгляд його скарги іншим слідчим суддею, мотивуючи свої вимоги тим, що оскаржувана постанова винесена слідчим прокуратури, яка розташована у Приморському районі м.Одеси, а тому ого скарга підсудна саме Приморському районному суду м. Одеси. Крім того вказував, що скарга була розглянута слідчим суддею без його обов`язкової участі.

В судове засідання апеляційного суду прокурор, будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, не з`явився, причини неявки не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Враховуючи вищезазначене, враховуючи належне повідомлення сторін про день та час розгляду справи, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності прокурора.

Позиції учасників судового розгляду
Заслухавши суддю-доповідача; думку скаржника та його представника, які підтримали апеляційну скаргу; дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції
Частинами першою та другою ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Положення ст.2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання апеляційного суду, зазначеним вимогам оскаржувана ухвала слідчого судді не відповідає.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на дії слідчого під час досудового розслідування.
Отримавши скаргу ОСОБА_6 , слідчий суддя постановив ухвалу про призначення судового розгляду скарги та здійснення розгляду в режимі відеоконференції з ДУ «ВУПК №1», де утримується скаржник (а.п.12), здійснив виклик прокурора (а.п.13), який надав заперечення на скаргу (а.п.18-21) та здійснив розгляд скарги у судовому засіданні, що підтверджується журналом судового засідання (а.п.21).
Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Разом з тим, в порушення імперативних вимог ч.3 ст.306 КПК України слідчий суддя розглянув скаргу без обов`язкової участі особи, яка її подала, чим допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення, прийнятого за його результатами.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на таке.
Частиною другою статті 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Однак, слідчий суддя за результатами розгляду скарги ОСОБА_6 прийняв рішення про її повернення, що не передбачено вимогами кримінального процесуального закону України на стадії розгляду скарги, що є окремою підставою для скасування судового рішення.
Приписами ч.1 ст.412 КПК України, передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Постановляючи власну ухвалу, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно із ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Територіальну підсудність скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора главою 26 розділу ІІІ КПК України не визначено.
З урахуванням цього слід застосовувати аналогію закону на підставі ст.7 КПК України і враховувати положення ч.1 ст.21 цього Кодексу про те, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Так, у більшості випадків КПК визначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (частина сьома статті 100, частина друга статті 132, частина перша статті 184, частина перша статті 192, частина друга статті 199, частина перша статті 201, частина третя статті 244, частина десята статті 290 КПК). Таким чином, зазначене правило має застосовуватись й до розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, тобто слідчим суддею місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням вимог ст.с32, 33 КПК України щодо територіальної та інстанційної підсудності.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 оскаржується постанова слідчого прокуратури ОСОБА_8 від 23.03.2016 року у кримінальному провадженні, відомості про яке 08.04.2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000212 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
Разом з тим, 20.11.2019 року прокуратура припинила функцію досудового розслідування, однак продовжила здійснювати процесуальне керівництво, тобто організацію і координацію досудового слідства.
Досудове слідство у кримінальному провадженні №0000212 від 08.04.2015 року на теперішній час здійснюється слідчими Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.
Пунктом 3 частини 4 статті 9 Закону України «Про державне бюро розслідувань» встановлено, що для забезпечення виконання завдань Державного бюро розслідувань утворюється територіальне управління, розташоване у місті Миколаєві, що поширює свою діяльність на Кіровоградську, Миколаївську, Одеську області.
Листом Державного бюро розслідувань (вх.№199/1/157-21 від 02.09.2021 року) та Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (вих.№675/0/158-21 від 10.09.2021 року) повідомлено про зміну місць розташування органів досудового розслідування Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, а саме зазначено, що Другий слідчий відділ (з дислокацією у місті Одесі) знаходиться під територіальною юрисдикцією Київського районного суду м. Одеси.

Таким чином, враховуючи перебування органу досудового розслідування кримінального провадження №0000212 під територіальною юрисдикцією Київського районного суду м. Одеси, скарга ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженню підсудна саме Київському районному суду м. Одеси.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_6 подана до неналежного суду, що у відповідності до вимог п.2 ч.2 ст. 304 КПК України є підставою для повернення скарги.
Отримавши скаргу, слідчий суддя вирішує питання наявності підстав для її розгляду та, встановивши, що скарга не підлягає розгляду в цьому суді, у відповідності до вимог п.2 ч.2 ст.304 КПК України, повинен винести ухвалу про повернення скарги.
Водночас це не виключає можливість застосування положень п.2 ч.2 ст.304 КПК України на стадії розгляду скарги слідчим суддею.
Якщо після призначення скарги до розгляду буде встановлено, що скарга не підлягає розгляду судом, до якого вона подана, слідчий суддя має постановити ухвалу про закриття провадження по скарзі. Таке ж рішення слідчий суддя повинен постановити й у разі, якщо під час розгляду в судовому засіданні скарги буде встановлено, що ця скарга подана на рішення, яке не підлягає розгляду таким судом.
Враховуючи те, що в судовому засіданні під час розгляду скарги ОСОБА_6 встановлено, що ця скарга не підлягає розгляду в цьому суді, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження за скаргою.
Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_6 , що у відповідності до ч.7 ст.304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом, а тому він має право звернутись зі скаргою на постанову слідчого ОСОБА_8 від 23.03.2016 року до Київського районного суду м.Одеси.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як така, яка постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, з постановленням нової ухвали про закриття провадження по скарзі ОСОБА_6 .
Керуючись ст. 7, 9, 32, 303, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.10.2021 року про повернення скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого ОСОБА_8 від 23.03.2016 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення графологічної експертизи в рамках кримінального провадження №0000212 від 08.04.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України скасувати та постановити нову ухвалу.
Провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову слідчого ОСОБА_8 від 23.03.2016 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення графологічної експертизи в рамках кримінального провадження №0000212 від 08.04.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України закрити.
Скаргу та додані до неї матеріали повернути ОСОБА_6 .
Роз`яснити ОСОБА_6 право звернутись зі скаргою на постанову слідчого ОСОБА_8 від 23.03.2016 року до Київського районного суду м.Одеси.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4