В И Р О К
Іменем України
03.06.2022 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
із участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000106 від 17.03.2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Вінниця, мешканця АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч.4 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 приблизно о 16 годин 20 хвилин 17.03.2022 року, під час дії воєнного стану на території України, перебуваючи в магазині "Санмарін", що розташований за адресою: м.Жмеринка Вінницької області, вул. Грушевського, 1Б, де на торгівельному прилавку побачив мобільний телефон, що його на короткий проміжок часу залишила без нагляду власниця ОСОБА_6 , який вирішив викрасти. Далі ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_6 , переслідуючи мету заволодіння чужим майном, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, бажаючи збагатитись за рахунок чужої власності, усвідомлюючи явну протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку вказаного мобільного телефону марки "Redmi" моделі "Note 8T" Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 , вартістю 1573,78 грн. Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник разом з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на зазначену суму.
Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, вказавши, що вчинив його за обставин, викладених вище. Пояснив, що був обізнаний про запровадження в Україні воєнного стану. Із найменуванням та вартістю викраденого ним мобільного телефону погодився. Розумів, що його заволодіння чужим майном є протиправним. Зауважив, що він добровільно видав викрадений телефон працівникам поліції. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд не позбавляти його волі.
Потерпіла ОСОБА_6 за її належним викликом в судове засідання не з`явилася, поважних причин своєї неявки не повідомила. Решта учасників кримінального провадження проти здійснення судового розгляду без її участі не заперечили.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Сторонами заявлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин; їх позиція є істинною та добровільною.
Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, за наслідком чого не отримано їх заперечень проти вказаного порядку та обсягу дослідження доказів.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши сталу думку учасників судового розгляду, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись допитом обвинуваченого, із дослідженням відомостей, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд виходить з того, що вчинене кримінальне правопорушення не є складним, обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення та зміст фактичних обставин справи, які ним визнано добровільно, усвідомлюючи неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що із захисником заявили в судовому засіданні, а тому у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції сторін з вказаних питань.
Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за що він повинен нести кримінальну відповідальність за ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючою ознакою вчинення крадіжки в умовах воєнного стану.
При призначенні міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 є громадянином України та має повнолітній вік (а.к.п.45), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.к.п.44); за місцем постійного проживання характеризується позитивно (а.к.п.43); на обліку у лікарів психіатрів та наркологів не перебував (а.к.п.41,42), згідно власних пояснень існує за рахунок випадкових заробітків та не має статусу безробітного.
Ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину під час судового розгляду, слід віднести до таких, що пом`якшують його покарання.
При цьому судом не відносяться до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , твердження сторони захисту про наявність на його утриманні трьох неповнолітніх дітей, оскільки за наслідком неперебування у зареєстрованому шлюбі із їх матір`ю, незалежно від проживання з нею однією сім`єю, обвинуваченим ОСОБА_4 не здійснено визнання свого батьківства щодо цих дітей.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Згідно висновків досудової доповіді, складеної Жмеринським міськрайонним відділом філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області 24.05.2022 року, оцінено середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 та середній ризик небезпеки для суспільства; визначено, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк є можливим, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду за поведінкою обвинуваченого та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню кримінальних правопорушень, а саме: участі у заходах відділу пробації, що спрямовані на роботу з криміногенними потребами, участі у заходах соціально виховного характеру, які проводить орган пробації з метою виправлення та ресоціалізації. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, вважали доцільним покладання обов`язку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.с.38-41).
З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є тяжким злочином, враховуючи обставини, що пом`якшують його покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, з огляду на особу обвинуваченого, який не притягувався раніше до кримінальної відповідальності та позитивно характеризується за місцем проживання, суд визначає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових правопорушень призначити йому передбачене санкцією вказаної частини статті закону про кримінальну відповідальність найнижче покарання у виді позбавлення волі, не вбачаючи у даному конкретному випадку підстав для застосування вимог ст.69, 69-1 КК України з визначених законом обмежень.
Водночас, враховуючи, що вчинене ним кримінальне правопорушення, хоча й є тяжким злочином, втім з урахуванням особи ОСОБА_4 , який позитивно характеризується за місцем проживання та раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за наявності обставин, що пом`якшують його покарання, та невстановлення обставин, які обтяжують покарання, з огляду також на відсутність вимог потерпілої ОСОБА_6 щодо призначення суворого покарання, враховуючи висновок органу пробації, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання шляхом звільнення його від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього певних обов`язків на період іспитового строку.
У відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України у строк покарання ОСОБА_4 підлягає зарахуванню судом термін його попереднього ув`язнення з дня його затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, а саме з 17.03.2022 року (а.к.п.17-20) до дня його звільнення з-під варти 15.04.2022 року у зв`язку з внесенням застави, з розрахунку день за день.
Цивільний позов не заявлено.
Речовий доказ: мобільний телефон марки "Redmi" моделі "Note 8T" Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 , що зберігається у кімнаті речових доказів Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області (а.к.п.32,33), - слід повернути за належністю потерпілій ОСОБА_6 .
Відтак підлягає скасуванню арешт, накладений на вказане тимчасово вилучене майно ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18.03.2022 року (а.к.п.49-50).
Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 566,31 грн слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави (а.к.п.85).
З урахуванням відсутності клопотань про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , чинний наразі стосовно нього запобіжний захід у виді застави (а.к.п.74-76), підлягає скасуванню, а внесені у якості застави на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Вінницькій області грошові кошти в сумі 49620 грн (а.с.20) належить повернути заставодавцю ОСОБА_5 .
Вразовуючи викладене, керуючись ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
Відповідно до вимог ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Зарахувати у строк покарання ОСОБА_4 термін його попереднього ув`язнення за період з 17.03.2022 року до 15.04.2022 року включно, з розрахунку день за день.
Скасувати запобіжний захід у виді застави щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .
Внесені у якості застави на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Вінницькій області грошові кошти в сумі 49620 гривень повернути заставодавцю ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 566 гривень 31 копійку процесуальних витрат на залучення експерта.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18.03.2022 року на мобільний телефон марки "Redmi" моделі "Note 8T" Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 .
Речовий доказ: мобільний телефон марки "Redmi" моделі "Note 8T" Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 , який зберігається у кімнаті речових доказів Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, повернути за належністю потерпілій ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Кримінальним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в порядку ст.394 КПК України, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1