Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/825/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6

ОСОБА_7

представника ДП «Олевський лісгосп АПК» ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олевську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 16.03.2021 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борове Рокитнівського району Рівненської області, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 10.08.2004 року Рокитнівським РВ УМВС України в Рівненській області, освіта середня, одруженого, не працюючого, не інваліда, не депутата, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей НОМЕР_2 , 2012 років народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Борове Рокитнівського району Рівненської області, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_3 виданий 19.02.2003 року Рокитнівським РВ УМВС України в Рівненській області, освіта середня, одруженого, не працюючого, не інваліда, не депутата, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей НОМЕР_4 , 2012 років народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИВ:
16.03.2021 року близько 11.00 години ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , реалізуючи спільний злочинний умисел , направлений на незаконну порубку лісу, перевезення, без відповідного на те дозволу (лісорубного квитка) , який видається відповідно до ст. 69 Лісового кодексу України та Постанови Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007 року «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», на гужовій повозці прибули до ділянки лісового масиву, що розташований на відстані близько трьох кілометрів від с.Калинівка Олевського району та відповідає кварталу 98, виділу 13, Корощинського лісництва ДП «Олевський лісгосп АПК», на території вказаного лісового масиву, де за допомогою мотопили марки «Stihl» оранжевого кольору, яку останні взяли з собою, в подальшому незаконно здійснили повне відокремлення від кореня 14 сироростучих дерев породи сосна, діаметрами по пнях , 7 по 22,1-26 см, 5 по 26,1-30 см та 2 по 30,1-34 см та за допомогою власної мотопили марки «Stihl» оранжевого кольору, розкряжували вказані дерева на 26 сортиментів , згідно висновків експерта № СЕ-19/106-21/3044-ТР від 26.03.2021; № СЕ-19/106-21/3042-ТР від 29.03.2021, № СЕ-19/106-21/3046-ТР від 29.03.2021, № СЕ-19/106-21/3048-ТР від 24.03.2021, № СЕ-19/106-21/3043-ТР від 23.03.2021, № СЕ-19/106-21/3045-ТР від 25.03.2021, № СЕ-19/106-21/3047-ТР від 25.03.2021 року чотирнадцять зрізів пнів, що вилучені в ОМП 16.03.2021 року з кв. 98 вид 13 Корощинського лісництва ДП «Олевський лісгосп АПК» та чотирнадцять зрізів з комлів колод лісопродукції, що вилучені в ОМП 16.03.2021 року лісопродукції породи сосна, до розділення складали одне ціле, внаслідок чого спричинили Корощинському лісництву ДП «Олевський лісгосп АПК», відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної лісу» матеріальну шкоду на суму 56616,48 грн.
В подальшому, з метою розпорядження деревиною, використовуючи гужову повозку, за допомогою фізичної сили, незаконно погрузили із загальної кількості зрізаних, 11 сортиментів лісопродукції породи сосна та розпочали рух у напрямку свого місця проживання в с. Калинівка Олевського району Житомирської області. Під час перевезення незаконно зрубаних дерев 16.03.2021 року близько 14.50 год. були затримані працівниками відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 246 КК України визнали повністю, не оспорюють встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлені із обмеженням прав на апеляційне оскарження відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України і згодні на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, а також запевнили, що вони більше подібного не вчинять і бажають виправитись, а тому просять суд суворо їх не карати. Поданий прокурором цивільний позов обвинувачені визнали в повному обсязі.

Прокурор у судовому засіданні просить суд визнати обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України, при призначенні покарання обвинуваченим врахувати як пом`якшуючу обставину щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин та призначити покарання обвинуваченим за ч. 2 ст. 246 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки кожному. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачених від відбування призначеного судом покарання з випробувальним терміном тривалістю один рік, при цьому покласти на обвинувачених обов`язки передбачені ст. 76 КК України. Цивільний позов поданий прокурором в інтересах держави в особі Олевської міської ради Житомирської області до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про солідарне відшкодування шкоди завданої навколишньому природному середовищу внаслідок вчинення кримінального правопорушення в розмірі 54616,84 грн. прокурор підтримав у повному обсязі та просить задоволити. Також прокурор просить вилучену лісопродукцію та мотопилу конфіскувати в дохід держави, гужову повозку повернути власнику. Крім того, прокурор просить стягнути з обвинувачених судові витрати в дольовому порядку в рівних частинах.

Захисники обвинувачених адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та представник ДП «Олевський лісгосп АПК» ОСОБА_8 відносно міри покарання обвинувачених запропонованої прокурором та вирішення питання стосовно задоволення цивільного позову та стосовно речових доказів не заперечують.

Виходячи з аналізу норм ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, в тому числі: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Виходячи з аналізу частини 2 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).

Судом створено необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи, беручи до уваги те, що обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їхньої позиції, суд, вислухавши думку прокурора, обвинувачених, захисника, представника, які не заперечують проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинувачених у вчиненні даного кримінального правопорушення, як таких, що ніким не оспорюються, окрім допиту обвинувачених, дослідженні письмових доказів в частині протоколу огляду місця події в с. Калинівка від 16.03.2021 року, протоколу огляду місця події в лісовому масиві кв. 98 вид 13 Корощинського лісництва ДП «Олевський лісгосп АПК» від 16.03.2021 року, протоколу огляду речового доказу від 26.04.2021 року, листа ДП «Олевський лісгосп АПК» № 204 від 17.03.2021 року, план-схеми самовільної рубки в Корощинському лісництві ДП «Олевський лісгосп АПК» , відомості обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев та чагарників до ступеня припинення росту, акту огляду місця скоєння самовільної рубки у кв. 98 вид 13 Корощинського лісництва ДП «Олевський лісгосп АПК», відомості самовільної рубки у Корощинському лісництві обхід № 15 кв. 98 вид 13, протоколів проведення слідчих експериментів від 07.05.2021 року, висновків експертів № СЕ-19/106-21/3042-ТР від 29.03.2021, № СЕ-19/106-21/3043-ТР від 23.03.2021, № СЕ-19/106-21/3044-ТР від 26.03.2021; № СЕ-19/106-21/3045-ТР від 25.03.2021, № СЕ-19/106-21/3046-ТР від 29.03.2021, № СЕ-19/106-21/3047-ТР від 25.03.2021 року, № СЕ-19/106-21/3048-ТР від 24.03.2021, матеріалів речових доказів, судових витрат, цивільного позову та дослідженням характеризуючих особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 матеріалів.
Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в умисній незаконній порубці дерев, перевезенні, що заподіяло істотну шкоду, вчиненої за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 246 КК України.
Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились в умисній незаконній порубці дерев, перевезенні, що заподіяло істотну шкоду, вчиненої за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 246 КК України.
Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого: за місцем проживання характеризується посередньо, не працюючий, одружений, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей 2008, 2010 та 2012 років народження, раніше не судимий, на диспансерному обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України , судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення у виді трьох років позбавлення волі, так як така міра покарання буде достатньою для його перевиховання та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. Також з огляду на відношення обвинуваченого до вчиненого, який обіцяв не допускати в подальшому протиправної поведінки, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку терміном один рік та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого: за місцем проживання характеризується посередньо, не працюючий, одружений, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей 2005, 2006, 2012 років народження, раніше не судимий, на диспансерному обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення у виді трьох років позбавлення волі, так як така міра покарання буде достатньою для його перевиховання та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. Також з огляду на відношення обвинуваченого до вчиненого, який обіцяв не допускати в подальшому протиправної поведінки, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку терміном один рік та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.
Згідно ст. 1 Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцем розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.
Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.
Відповідно до ст. 16 та ст. 17 Лісового кодексу України право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами. У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.
Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності українського народу від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.
Природні ресурси, які перебувають у власності територіальних громад, є складовою частиною матеріальної і фінансової основи місцевого самоврядування (ст. 142 Конституції України).
Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема на землю та природні ресурси (ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).
Відповідно до ст.ст. 1,5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» основним завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є збереження природних ресурсів, у тому числі лісів.

Статтею 15 цього Закону визначено, що місцеві ради в межах своєї компетенції здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку (ст. 145 Конституції України).
Відповідно до п. 2 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Олевська міська рада є органом місцевого самоврядування , що представляє спільні інтереси територіальної громади , у межах повноважень , визначених Конституцією України, цим та іншими законами , є органом, уповноваженим державою на здійснення повноважень у спірних правовідносинах.

До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать , зокрема, здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства , що регламентовано п.п. 1 п. «б» ч. 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства , установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища , в порядку та розмірах , встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації заподіяної навколишньому природному середовищу шкоди.

В силу ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища , підлягає компенсації в повному обсязі.

Пунктами 1,2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно набутого майна» визначено, що відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, мають важливе значення для усунення наслідків злочину. У кожній справі про злочин, яким заподіяно матеріальну шкоду, суд при постановленні вироку зобов`язаний вирішити цивільний позов.

Частина 2 ст. 127 КПК України передбачає, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням , може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, злочинними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 внаслідок незаконної порубки 14 (чотирнадцяти) сироростучих дерев породи сосна навколишньому природному середовищу заподіяно істотної шкоди, а саме економічним інтересам держави завдано матеріальної шкоди на загальну суму 56616,84 грн. та під час досудового розслідування у добровільному порядку завдана шкода відшкодована частково в сумі 2000,00 грн., з яких 1000,00 грн. відшкодовано ОСОБА_5 та 1000,00 грн. відшкодовано ОСОБА_4 , що також підтвердили обвинувачені в судовому засіданні.

Тому суд вважає, що цивільний позов прокурора просолідарне стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави в особі Олевської міської ради Житомирської області шкоди завданої навколишньому природному середовищу внаслідок вчинення кримінального правопорушення в розмірі 54616,84 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки злочинними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 внаслідок незаконної порубки навколишньому природному середовищу заподіяно істотної шкоди та дані вимоги повністю підтверджуються зібраними по кримінальному провадженні доказами.
Враховуючи роль кожного з обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, процесуальні витрати в загальному розмірі 10133,90 грн., пов`язані із залученням під час досудового розслідування експертів мають бути розподілені в рівних долях, тобто у розмірі 5066,95 грн. із кожного з обвинувачених.

Крім того, ухвалою слідчого судді Ємільчинського районного суду Житомирської області від 27.04.2021 року у справі № 287/511/21 накладено арешт на вилучене в ході огляду місця події від 16.03.2021 року майно, а саме: гужовий віз, бензопилу «Stihl» та лісопродукцію породи сосна в кількості 26 сортиментів шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження та розпорядження вказаним майном.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись : ст.ст. 50, 65, 66, 67, 75,76, ч. 2 ст. 246 КК України ; ст. 1166, 1190 ЦК; ст.ст. 100, 127, 128, 349, 370, 373, 374, 376, 392, 393, 394, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов задоволити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави в особі Олевської міської ради Житомирської області, , р/р UA0006741, код бюджетної класифікації - 24061600, одержувач ГУК у Житомирській області/ТГ м. Олевськ/24061600 , матеріальну шкоду, завдану навколишньому природному середовищу внаслідок вчинення кримінального правопорушення в розмірі 54616 грн. 84 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням під час досудового розслідування експертів в розмірі 5066 грн. 95 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням під час досудового розслідування експертів в розмірі 5066 грн. 95 коп.

Ухвалу слідчого судді Ємільчинського районного суду Житомирської області від 27.04.2021 року у справі № 287/511/21 про накладення арешту на майно скасувати.

Речовий доказ: гужовий віз - повернути власнику майна.
Речові докази: лісопродукцію породи сосна у кількості 26 сортиментів, бензопилу марки «Stihl», 14 зрізів з комлевих частин лісопродукції породи сосна, 14 зрізів пнів дерев породи сосна - звернути в дохід держави.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя : ОСОБА_1