Провадження № 1-кп/756/738/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«10» лютого 2022 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець села Арзні Абов`янського району Республіки Вірменія, з неповною середньою освітою, офіційно не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
20 липня 2021 року, близько 09-40 год., ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Toyota» моделі «Prius», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись із пасажиром у салоні автомобіля, крайньою лівою смугою проїзної частини вул. Маршала Малиновського, зі сторони вул. Йорданської, в напрямку регульованого перехрестя просп. Оболонського та вул. Маршала Малиновського у м. Києві, зі швидкістю близько 81 км/год. (± 3,24 км/год.), не зупинився перед дорожньою розміткою 1.12 «стоп-лінія», чим порушив вимоги п. 8.10 ПДР України, продовжив рух прямо, не переконався перед тим, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, на заборонений червоний сигнал світлофору виїхав на регульоване перехрестя вул. Маршала Малиновського та просп. Оболонського у м. Києві, чим порушив вимоги п. 8.7.3 (е) ПДР України, внаслідок чого здійснив зіткнення правою бічною частиною керованого ним транспортного засобу із передньою частиною автомобілю марки «Audi» моделі «Q5», р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , який рухаючись проїзною частиною просп. Оболонського, виїхав на регульоване перехрестя вул. Маршала Малиновського та просп. Оболонського у м. Києві на зелений сигнал світлофору. Внаслідок вказаного зіткнення автомобіль марки «Toyota» моделі «Prius», р.н. НОМЕР_1 продовжуючи рух прямо здійснив наїзд на припарковані автомобілі марки: «ЗАЗ» моделі «Lanos», р.н. НОМЕР_3 , «Fiat» моделі «Тіро», р.н. НОМЕР_4 , «Audi», р.н. НОМЕР_5 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобілю марки «Toyota» моделі «Prius», р.н. КА0344CK Авакян Арміне спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 , в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, визнав повністю та підтвердив всі обставини, детально вказавши на обставини та механізм вчиненого, що викладені у вироці вище. У вчиненому щиро кається, просить суворо його не карати, фактичні обставини не оспорює.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 , своєї вини, його вина у скоєнні інкримінованому йому кримінального правопорушення підтверджується комплексом зібраних по справі доказів.

Тому, оцінюючи всі забрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до п. 20 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових злочинів. Значення заходу примусу для досягнення такої цілі визначається не лише його суворістю, а й неминучістю, своєчасністю, справедливістю і невідворотністю застосування за кожний злочин. Реалізація мети покарання є одним із аспектів виконання визначених у ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження, якими, зокрема, є: захист особи, суспільства і держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, у тому числі потерпілих.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, та сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 , міри покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, зокрема, те, що обвинувачений в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, характеризується за місцем проживання посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, і вважає правильним обрати йому покарання не в максимальних межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України, у виді обмеження волі.

Крім того, при призначенні покарання, суд бере до уваги, що інкриміноване ОСОБА_4 , правопорушення вчинене з необережності, разом з тим, останній грубо порушив правила дорожнього руху України, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_6 спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження та пошкоджено п`ять транспортних засобів, а тому суд вважає правильним застосувати до ОСОБА_4 , і додаткову міру покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк.

Разом з цим, враховуючи положення п. 20 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» та ст. 50 КК України, суд бере до уваги, повне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, а також його щире каяття у вчиненому, а також те, що покарання має бути справедливим, та спрямованим на перевиховання особи, тому, беручи до уваги, що ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення з необережності, а також враховуючи, що обвинувачений одружений не офіційно, суд вважає можливим його виправлення без ізоляції від суспільства, і тому вважає правильним звільнити останнього від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, оскільки на думку суду, саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати пов`язанні з проведенням експертиз відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.

Речовими доказами слід розпорядитись на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 122, 124, ч.2 ст.127, 128, 129, 368, 369, 370, 373, 374, 376, 380, 392, 393 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції), повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції) про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертиз в сумі 3089 (три тисячі вісімдесят дев`ять) грн. 16 коп.

Речові докази по справі: автомобіль марки «Toyota» моделі «Prius», р.н. НОМЕР_1 залишити за належністю ОСОБА_4 ; автомобіль марки «Audi» моделі «Q5», р.н. НОМЕР_2 - залишити за належністю ОСОБА_5 ; автомобіль марки «ЗАЗ» моделі «Lanos», р.н. НОМЕР_3 - залишити за належністю ОСОБА_7 ; автомобіль марки «Fiat» моделі «Тіро», р.н. НОМЕР_4 - залишити за належністю ОСОБА_8 ; автомобіль марки «Audi», р.н. НОМЕР_5 - залишити за належністю ОСОБА_9 ; CD-R диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1