Справа № 463/963/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/137/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

представника власника майна: ОСОБА_7

розглянувши в м. Львові апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 07.02.2022 року про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИЛА:

Старший дізнавач відділу дізнання Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 звернувся з клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на транспортний засіб автомобіль «Мазда 323», синього кольору, 1999 р.в., реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого 26 червня 2009 року на прізвище ОСОБА_10 та два ключі до автомобіля, які були вилученні в ході огляду місця події, за адресою: м. Львів, вул. Галицькій, 12А (навпроти пам`ятника Данила Галицького) від 4 лютого 2022 року.
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 07.02.2022 року клопотання старшого дізнавача відділу дізнання Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 задоволено. Накладено арешт шляхом заборони володіння, користування та розпорядження на майно, яке було вилучене в ході огляду місця події, за адресою: м. Львів, вул. Галицькій, 12А (навпроти пам`ятника Данила Галицького) від 4 лютого 2022 року, а саме: транспортний засіб автомобіль «Мазда 323», синього кольору, 1999 р.в., реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого 26 червня 2009 року на прізвище ОСОБА_10 та два ключі до автомобіля.
Суд першої інстанції мотивує своє рішення тим, що враховуючи мотиви клопотання, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, правову підставу для арешту майна, мету: забезпечення збереження речових доказів та забезпечення кримінального провадження, виходячи із вимог розумності та співмірності обмеження права власності в результаті накладення арешту на майно, клопотання підлягає задоволенню, оскільки зазначені у клопотанні автомобіль та речі могли бути використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а також можуть містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
На ухвалу слідчого судді представник власника майна ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить дану ухвалу скасувати та у задоволенні клопотання дізнавача ВД ЛРУ ГУ НП у Львівській області про арешт автомобіля марки «Мазда» д.н.з. НОМЕР_1 відмовити за безпідставністю.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що ухвала суду є незаконна, винесена без фактичного з`ясування обставин справи та спрямована на безпідставне позбавлення права власності.

Зазначає, що за фактом невідповідності номера шасі свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу 13.10.2016 вносились відомості за ст.358 КК України до ЄРДР за № 0001421 та проводилось досудове розслідування. Однак дізнавач, достовірно знаючи про це, вніс до ЄРДР ту ж саму фабулу справи, що і в 2016 році, однак тепер зазначив, що підробленим є не свідоцтво, а номер кузова автомобіля та в такий спосіб кваліфікував дії за ст.290 КК України.

Вказує, що під час розслідування у 2016-2017 роках слідством було встановлено, що невідповідність номерів сталась внаслідок неналежного виконання працівниками Стрийського ВРЕР УДАІ УМВСУ у Львівській області своїх обов`язків під час здійснення 26.06.2009 реєстрації вищевказаного автомобіля, а за результатами досудового розслідування 14.12.2017 була винесена постанова про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України.

Вважає, що слідчий суддя не звернув уваги на дані факти та безпідставно арештував автомобіль щодо якого вже були проведені усі необхідні експертизи.

Також зазначає, що суд не врахував, що п.9-1 ч.1 ст.284 КК України застосовується щодо того самого діяння, а не щодо тієї самої статті КК України

Заслухавши доповідь судді, виступ представника власника майна ОСОБА_7 в підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги представника, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законною, вмотивованою та обґрунтованою.
04.02.2022 року до ЄРДР за № 0000155 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, із зазначенням короткого викладу обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення: 03.02.2022 близько 23.40 год на вул. Галицькій у м. Львові, неподалік пам`ятника Данила Галицького, працівниками патрульної поліції було зупинено автомобіль марки «Мазда 323», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на якому наявна невідповідність у номері шасі.
Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Дізнавач у клопотанні про накладення арешту на майно покликається на ст. 98 КПК України та ч. 2 ст. 170 КПК України, при цьому зазначає, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
З врахуванням зазначених положень закону слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні та запобігання ризиків, передбачених ст. 170 КПК України.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що досудове розслідування на даний час здійснюється за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України, а саме за фактом можливої зміни номеру шасі і не бере до уваги доводів апелянта про те, що були проведені відповідні експертизи, оскільки досудове розслідування у такому проводилося за ч. 1 ст. 358 КК України за фактом можливої підробки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
Крім цього, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, про що вірно зазначено в оскаржувані ухвалі слідчого судді, з чим погоджується і колегія суддів.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитись на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.
Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання про арешт майна слідчим суддею допущено не було.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.
Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 07 лютого 2022 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4