Справа № 639/2560/22
Провадження №1-кп/639/337/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Мілова Д. В.,

за участю секретаря судового засідання Повалій А. Д.,

прокурора Попія П. С.,

особи, стосовно якої вирішується питання про

застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_1 ,

захисника Волкова І. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.08.2022 за №0000584, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який не працює, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

щодо вчинення суспільно небезпечного діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до клопотання, ОСОБА_2 31.03.2022 приблизно о 15 год. 30 хв. знаходився на території скверу ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , де помітив раніше не знайому йому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в цей час відпочивала на лавочці на території скверу.

Саме в той час ОСОБА_1 вирішив здійснити відкрите викрадення будь - якого майна, належного ОСОБА_4 , яка є особою похилого віку, у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаними про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Після чого, ОСОБА_1 , оцінивши ситуацію, що склалася, спочатку підійшов до ОСОБА_4 , яка в цей час сиділа на лавочці та розпочав з нею спілкуватися, в ході бесіди з якою, побачив її мобільний телефон, що лежав у неї у зовнішній кишені куртки.

В подальшому, ОСОБА_1 в ході спілкування з останньою, в наслідок свого психічного стану, не усвідомлюючи значення своїх дій та відповідно не маючи можливості керувати ними, відкрито, правою рукою вихопив з кишені куртки потерпілої, яка була вдягнута на ній, мобільний телефон Хіаоmі Redmi Note 5 64 GB, вартістю 2 799 грн. 33 коп.

В свою чергу ОСОБА_4 намагаючись протистояти незаконним діям ОСОБА_1 , схопила його за руку, тим самим не даючи останньому втекти з її майном.

В цей час, ОСОБА_1 , не усвідомлюючи значення своїх дій та відповідно не маючи можливості керувати ними, відштовхнув руку ОСОБА_4 та вирвавшись побіг у бік проїзної частини проспекту Любові Малої м. Харкова.

Однак, протиправні дії ОСОБА_1 , спрямовані на відкрите заволодіння чужим майном, були помічені випадковими перехожими, які у цей час перебували у парку, які помітили протиправні дії ОСОБА_1 , та почали вимагати від останнього, зупинитись, а коли він не відреагував на їх правомірні вимогу, почали переслідувати його.

Таким чином, ОСОБА_1 виконав усі дії, які вважав за необхідне, спрямовані на відкрите викрадення мобільного телефону Хіаоmі Redmi Note 5 64 GB, належного ОСОБА_4 .

Після цього, ОСОБА_2 , звернувши на свою користь відкрито викрадене чуже майно, відразу ж з місця вчинення протиправного діяння зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_1 , завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 2 799 грн. 33 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-22/4090 ТВ від 22.04.2022

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №195 від 23.06.2022 на момент вчинення суспільно небезпечного діяння 31.03.2022 ОСОБА_1 страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді «шизофренії, параноїдальної форми з вираженим постпроцесуальним дефектом особистості», що позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

В ході досудового розслідування отримано довідку від КНП «МПНД №3», згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , спостерігався в КНП «МПНД № 16» ХМР з діагнозом: Шизофренія. До КНП «МПНД № 3» ХМР впродовж останніх 5 років не звертався. Амбулаторна карта в закладі відсутня.

Враховуючи вище викладене, було проведено психіатричну експертизу, згідно висновку судово-психіатричного експерта №195 від 23.06.2022, на даний час ОСОБА_1 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді «Шизофренії параноїдальної форми з вираженим постпроцесуальним дефектом особистості», не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

ОСОБА_1 , в період часу, а саме 31.03.2022, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння, також виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді «Шизофренії, параноїдальної форми з вираженим постпроцесуальним дефектом особистості», що позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За своїм психічним станом ОСОБА_1 , на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом.

Під час досудового розслідування проведено всі необхідні слідчі дії для з`ясування обставин вчинення ОСОБА_1 суспільно небезпечного діяння та зібрано достатньо доказів причетності останнього до його скоєння.

Прокурор Попій Д. С. у судовому засіданні просив суд застосувати до ОСОБА_1 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, оскільки він вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності.

Особа, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_1 у судовому засіданні клопотання прокурора підтримав.

Захисник особи, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, - адвокат Волков І. М. у судовому засіданні вказав, що суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, мало місце. Не заперечував щодо застосування до ОСОБА_1 примусових заходів медичного характеру.

Потерпіла ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій просить суд справу розглядати без її участі, заяв та клопотань не має.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 19 КК України - не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до положень ст. 93 КК України - примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.2 ст. 513 КПК України - визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 суспільно небезпечного діяння,яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами по кримінальному провадженні, а саме:

-Протоколом огляду місця події від 02.04.2022, згідно якого було оглянуто ділянку місцевості за адресою: АДРЕСА_2 ;

-Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_4 від 31.03.2022 та її додаткового допиту від 13.08.2022, яка повідомила обставини вчинення стосовно неї кримінального правопорушення;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.03.2022 за участі потерпілої ОСОБА_4 , яка згідно довідки до вказано протоколу впізнала особу під № 3 (на фото зображений ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 );

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 31.03.2022, який був свідком затримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3

-Протоколом огляду предмету від 31.03.2022, згідно якого оглянуто мобільний телефон, в галереї якого маються фотографії з потерпілою ОСОБА_6

-Постановою про визнання речових доказів від 31.03.2022, згідно якої мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 5 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні;

-Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 31.03.2022, згідно якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 фактично затримано о 15-45 годині 31.03.2022 за адресою: АДРЕСА_2 ;

-Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.04.2022 (справа №639/1106/22), згідно якої стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000283 від 31.03.2022, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 30.05.2022;

-Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.05.2022 (справа №639/1366/22), згідно якої стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000283 від 31.03.2022, продовжено строк дії застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 30.06.2022;

-Висновком експерта від 22.04.2022 за №СЕ-19/117-22/4090-ТВ, згідно якого визначена ринкова вартість викраденого майна на момент вчинення кримінального правопорушення (31.03.2022);

-Актом судово-психіатричного експерта від 23.06.2022 за №2195, згідно якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії параноїчної форми з вираженим пост процесуальним дефектом особистості, що позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, що відноситься до інкримінованого злочину, також виявляв ознаки вказаного захворювання;

-Постановою слідчого СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області Карпусь В. В. про зміну порядку досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.08.2022 за №0000584 щодо продовження його згідно із правилами, передбаченими главою 39 КПК України.

Належність, допустимість та достовірність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, у зв`язку з чим суд їх прийняв, та вважає такими, що є достатніми для належної правової оцінки дій ОСОБА_1 .

Дослідивши, оцінивши та перевіривши вищенаведені зібрані у кримінальному провадженні докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що відповідні час, місце, спосіб та інші обставини вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_1 є доведеними.

Отже, ОСОБА_1 скоєно суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

При цьому згідно висновку судово-психіатричного експерта №195 від 23.06.2022, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії параноїдальної форми з вираженимпостпроцесуальним дефектом особистості, що позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_1 в період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння, також виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизофренії, параноїдальної форми з вираженим постпроцесуальним дефектом особистості», що позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_1 , потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 19 КК України осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

За змістом ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинив суспільно небезпечне діяння в стані неосудності, що виключає застосування до нього покарання, а тому відносно нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру.

Види примусових заходів медичного характеру визначені ст. 94 КК України.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру, зокрема, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом. Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Визначаючи відповідно до частин 3-5 ст. 94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. (п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування»)

Вирішуючи відповідне питання, суд відзначає, що з висновку судово-психіатричного експерта №195 від 23.06.2022 вбачається, що при визначенні виду примусових заходів медичного характеру, застосування якого потребує ОСОБА_1 було враховано: що досліджуваний має обтяжену психічними хворобами спадковість, мати страждає на хронічне психічне захворювання шизофренією, є особою з інвалідністю ІІ групи. Згідно матеріалів кримінального провадження в 2004 році та в 2007 році при притягненні до кримінальної відповідальності судом визнавався неосудним, застосовувались примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом. Перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом хронічного психічного захворювання шизофренії. Також перебував на обліку у лікаря-нарколога з приводу синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. На час огляду досліджуваний виявляє явища соціальної дезадаптації, вживає психотропні речовини: (коноплю, солі та алкоголь). Виявляє характерні порушення мислення у вигляді різноплановості, не послідовності, паралогічності суджень, емоційну неадекватність, викривлення вольових процесів, що становлять діагностичні критерії для встановлення йому діагнозу хронічного психічного захворювання у вигляді шизофренії параноїдної форми. В період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння, дії досліджуваного носили імпульсивний характер. На даний час він мотивує їх хворобливо, не адекватно, не усвідомлює протиправності своїх дій.

Крім того, як вбачається з ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.08.2022, згідно якої стосовно ОСОБА_1 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, слідчим суддею встановлено наявність ризиків, що передбачені п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, але з урахуванням стану психічного здоров`я ОСОБА_1 застосовано до останнього запобіжний захід в порядку ст. 508 КПК України.

Тому, з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи, психічного стану та тяжкості захворювання ОСОБА_1 , характеру скоєного ним суспільно небезпечного діяння, суд дійшов висновку, що його лікування та запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь неможливе шляхом застосування іншого (більш м`якого) виду примусових заходів медичного характеру, ніж госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, що забезпечить відповідний баланс між правами ОСОБА_1 та інтересами суспільства.

Таким чином, клопотання слідчого визнається судом обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Одночасно з цим судом враховуються роз`яснення Верховного Суду України, викладені в абз. 2 п. 15 постанови Пленуму від 03.06.2005 року № 7 "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування", за якими в ухвалі (постанові) суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 362, 369-372, 376, 503, 505, 512, 513, 516 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраний ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.08.2022, залишити без змін та обчислювати його строк з моменту доставки ОСОБА_1 до медичного закладу.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні у сумі 686,48 грн. віднести за рахунок держави.

Речовий доказ мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 5 вважати повернутим власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя Д. В. Мілов