Справа № 372/2431/22
Провадження 1-кс-613/22
ухвала
Іменем України

31 серпня 2022 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання слідчого слідчого відділення Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

31.08.2022 року Слідчий слідчого відділення Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000960 від 30.08.2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України, яке обґрунтовує тим, що в ніч з 29.08.2022 на 30.08.2022, (точного часу не встановлено), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля каналізаційного колодязя, розташованого біля будинку № 8 по вул. Енергетиків в м. Українка Обухівського району Київської області, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про запровадження воєнного стану в Україні» із продовженням строку його дії, керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом проникнення до приміщення, проник до колодязю кабельної каналізації електрозв`язку шляхом зсуву кришки люку, після чого, заліз всередину колодязя, звідки намагався таємно викрасти належне АТ «Укртелеком» майно, а саме кабель ТПП 50х2х0,4 довжиною 26м., вартістю 463,11 грн. (чотириста шістдесят три гривні 11 копійок), кабель ТПП 50х2х0,4 довжиною 22м., вартістю 391,86 грн. (триста дев`яносто одна гривня 86 копійок) та кабель ТПП 100х2х0,4 довжиною 21м., вартістю 618,83 грн. (шістсот вісімнадцять гривень 83 копійок), обрізав їх ножем, витягнув із колодязя, проте, не вчинив усіх дій, необхідних для доведення злочину до кінця, оскільки на місці вчинення злочину був затриманий працівниками поліції.
«30» серпня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім цього, в ході досудового розслідування, допитано свідків, які надали покази з приводу того, що в ніч 29.08.2022 на 30.08.2022, бачили невідому особу чоловічої статі, яка перебуваючи біля каналізаційного колодязя, розташованого біля будинку № 8 по вул. Енергетиків в м. Українка Обухівського району Київської області, вчиняла крадіжку телекомунікаційного кабелю, та зможуть впізнати речі даної особи.
30.08.2022 в період часу з 19:33 год. по 19:40 год., гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видано речі, в які ОСОБА_4 був одягнутий під час вчинення кримінального правопорушення, а саме: кросівки білого кольору з емблемою «Найк», штани темно-синього кольору з емблемою «Пума» та надписом «БМВ мотоспорт», кофта темно-зеленого кольору та кепку чорного кольору зі вставкою білого кольору спереду.

30 серпня 2022 року вказані речі визнані речовими доказами та приєднанні до кримінального провадження №0000960, відомості про яке 30 серпня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з попередньою правовою кваліфікацією за ч.3 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України.

Згідно вимог п. 7 ст. 236, п. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, які не відносяться до предметів, вилучених законом із обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно положень ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
ч. 2 ст. 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні злочину.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Таким чином, досягнення мети арешту майна, передбаченого ч.2 ст.170 КПК України, а саме: забезпечення збереження речових доказів, можливо лише за умови їх належного зберігання в органі досудового розслідування без можливості доступу до нього та використання сторонніми особами.

З урахуванням обставин кримінального провадження, вилучене майно у ОСОБА_4 визнане речовими доказами, по кримінальному провадженню та відповідає критеріям зазначеним у статті 98 КПК України.

Таким чином, з урахуванням матеріалів кримінального провадження, у слідства виникає необхідність у накладенні арешту на вилучені у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , речі, а саме кросівки білого кольору з емблемою «Найк», штани темно-синього кольору з емблемою «Пума» та надписом «БМВ мотоспорт», кофта темно-зеленого кольору та кепка чорного кольору зі вставкою білого кольору спереду, в яких останній був одягнутий під час вчинення злочину, з метою забезпечення проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, забезпечення збереження речових доказів, а також з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення чи відчуження вказаного майна та забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні.
Слідчий Обухівського РУП ГУ НП в Київській області в судове засідання не з`явився, просив розглядати клопотання без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримав в повному обсязі, просив не здійснювати фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів, в тому числі не здійснювати аудіо запис та відео запис за допомогою технічних засобів.
Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

Судом встановлено, що СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000960 від 30.08.2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України.

Згідно ст. 170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно вимог ч.5 ст.173 КПК України в ухвалі про арешт майна має бути зазначено: а) перелік майна, яке підлягає арешту; б) підстави застосування арешту; в) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; г) заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; д) порядок виконання ухвали.

Внесене клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України, матеріалам клопотання, доведено достатність даних про здійснення досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення, тому з метою запобігання можливим фактам приховування, зникнення, втрати, використання, пересування, передачі, відчуження майна, а його арешт передбачає заборону особам, у володінні яких перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, є підстави для задоволення клопотання, оскільки у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного слідчим клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого слідчого відділення Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене 30.08.2022 під час отримання майна у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: кросівки білого кольору з емблемою «Найк», штани темно-синього кольору з емблемою «Пума» та надписом «БМВ мотоспорт», кофту темно-зеленого кольору та кепку чорного кольору зі вставкою білого кольору спереду.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1