Справа № 517/331/22
Провадження № 1-кп/517/33/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року смт Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Захарівка кримінальне провадження № 0000188 від 10 травня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Загір`я Фрунзівського Одеської області, українця, громадянина України, не працюючого, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 18.12.2018 р. Красноокнянським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 13.05.2021 р., невідбутий строк покарання 1 рік 2 місяці 29 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 08.05.2022 р. близько 16 год 00 хв., маючи не зняту та непогашену судимість, перебував в салоні автомобіля ЗАЗ 1102, державний номерний знак НОМЕР_1 біля с. Скінешори Роздільнянського району Одеської області разом з ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, що належить ОСОБА_6 . Враховуючи військову агресію Збройних Сил Російської Федерації проти нашої Держави та впровадженням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_7 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету особистого збагачення, в умовах воєнного стану, скориставшись тим, що ОСОБА_6 заснув усвідомлюючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає , таємно здійснив з його поясної сумки крадіжку 3000 грн. З викраденим майном ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 3000 гривень та в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся та суду пояснив, що він 08.05.2022 р. разом з ОСОБА_6 на його автомобілі поїхали в с. Скинешори Роздільнянського району Одеської області. По дорозі автомобіль зламався, а через деякий час враховуючи те, що ОСОБА_6 був в стані алкогольного сп`яніння, останній заснув. Скориставшись вказаним він з поясної сумки ОСОБА_6 викрав 3000 гривень. З викраденими коштами з місця вчинення крадіжки пішов та потратив їх на власні потреби. Обвинувачений суду повідомив, що він у вчиненні вказаного кримінального правопорушення розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 08.05.2022 р. він на своєму автомобілі разом з ОСОБА_4 поїхали в с. Скинешори Роздільнянського району Одеської області. По дорозі автомобіль зламався та він заснув, оскільки до цього вживав алкогольні напої. Коли він проснувся побачив, що ОСОБА_4 відсутній та виявив зникнення 3000 гривень. Як йому потім стало відомо крадіжку вчинив ОСОБА_4 . На даний час йому повернуто лише 150 гривень. Просить призначити обвинуваченому не суворе покарання.

З документів, що надані прокурором на обґрунтування обвинувачення вбачається, що 09.05.2022 р. з заявою про вчинення злочину звернувся ОСОБА_6 .

Відповідно до вказаної заяви він просить прийняти міри до ОСОБА_4 , який здійснила крадіжку у нього 3000 гривень.

Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 10.05.2022 р., що підтверджується витягом з ЄРДР.

Відповідно до постанови про визнання речових доказів та долучення їх до матеріалів кримінального провадження від 10.05.2022 р. вбачається, що грошові кошти в загальній сумі 150 гривень, а саме 2 купюри номіналом 50 гривень серії УД 3537231, ФД 9055431, 2 купюри номіналом по 20 гривень серії ЮА 2738529, ЕИ 1641196 та одну купюру номіналом 10 гривень серії ХЕ 8826491 визнано речовими доказами та передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , що підтверджується розпискою потерпілого.

Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Аналіз вказаних доказів, а саме показань обвинуваченого, письмових доказів у справі свідчить, що винуватість ОСОБА_4 у вчинені крадіжки, вчиненої повторно та в умовах воєнного стану є доведеною, а вказані докази в сукупності є достатніми для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення та надання правової кваліфікації дій обвинуваченого.

Так, обвинуваченим суду повідомлено всі обставини вчинення ним кримінального правопорушення, а саме час, місце вчинення, таємний спосіб здійснення крадіжки, майно, що стало предметом протиправних посягань. Обвинуваченим підтверджено ознаку таємності заволодіння майном. Такі показання узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами у справі, а саме показаннями потерпілого, заявою про вчинення кримінального правопорушення, якими підтверджено спосіб викрадення чужого майна, час та місце вчинення кримінального правопорушення, перелік майна, що стало предметом злочинного посягання.

Розглянувши вказане провадження в межах висунутого обвинувачення, дослідивши докази у справі в заявленому сторонами обсязі, керуючись законом, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого доведена стороною обвинувачення, оскільки підтверджена сукупністю доказів у справі, які суд приймає до уваги як належні, допустимі та достатні для висновків суду.

Перевіривши та оцінивши докази в їх сукупності з метою встановлення обставин, що мають значення для даного кримінального провадження, врахувавши вимоги ст. 337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за:

- ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до вимог статті 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а згідно з частиною 2 статті 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності й даним про особу винного.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому суд також враховує думку потерпілого, який просив призначити обвинуваченому не суворе покарання.

Відповідно до довідки лікаря-психіатра Захарівської багатопрофільної лікарні вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у вказаному закладі не перебуває.

Згідно довідки Захарівської багатопрофільної лікарні ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.

З характеристики наданої за місцем проживання обвинуваченого вбачається, що ОСОБА_4 характеризується посередньо.

З вимоги про судимість від 12.05.2022 р. та копії судових рішень вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності та неодноразово судимий, останній раз 18.12.2018 р. Красноокнянським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 13.05.2021 р. умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 02 місяці 29 днів.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення в період умовно-дострокового звільнення, вину визнав, не працює.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, який вину визнав, думки потерпілого, який просив призначити не суворе покарання, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що до ОСОБА_4 застосовано умовно-дострокове звільнення та він вчинив злочин протягом невідбутої частини покарання, вказане є підставою для застосування ст. 71 КК України та призначення остаточного покарання ОСОБА_4 за сукупністю вироків.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Відповідно ст. 100 КПК України слід вирішити долю речових доказів.

Враховуючи приписи ст. 374 КПК України та відсутність жодних клопотань зі сторони учасників судового розгляду, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили не застосовувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.65-67, ч.4 ст. 185 КК України, ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Красноокнянського районного суду Одеської області від 18.12.2018 р. та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання з метою звернення вироку до виконання.

Речові докази грошові кошти в загальній сумі 150 гривень, а саме 2 купюри номіналом 50 гривень серії УД 3537231, ФД 9055431, 2 купюри номіналом по 20 гривень серії ЮА 2738529, ЕИ 1641196 та одну купюру номіналом 10 гривень серії ХЕ 8826491, що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: