Справа №760/5690/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0003578 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 0003578 від 19.12.2021 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Від потерпілої ОСОБА_4 до суду надійшло клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, а саме просить накласти арешт на транспортний засіб марки «KIA Ceed», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні суду перебуває кримінальне провадження за фактом вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Внаслідок вчиненого злочину потерпілій було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 57270 грн. та моральну шкоду в сумі 250 000 грн. Потерпілою ОСОБА_4 до підготовчого судового засідання було заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 на зазначену суму. Для поновлення порушених прав та інтересів цивільного позивача потерпіла ОСОБА_4 просить накласти арешт на рухоме майно.

У судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_4 підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення даного клопотання, зазначила, що вказаний автомобіль перереєстрований на дочку обвинуваченого у зв`язку з сімейними обставинами.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав свого захисника.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього додатки, приходить до такого висновку.

За нормами ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

У відповідності з ч. 6 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Згідно вимог частини 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, в тому числі: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частина 10 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 1 статті 171 КПК України передбачено, що цивільний позивач з метою забезпечення цивільного позову може звернутись до слідчого судді, суду з клопотанням про арешт майна.

Частиною 4 ст. 173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Звертаючись до суду з наведеним клопотанням цивільний позивач ОСОБА_4 мотивувала необхідність накладення арешту подальшим відшкодуванням понесених збитків обвинуваченим у розмірі 57270 грн. матеріальної шкоди та 250 000 грн. моральної шкоди.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 18.12.2021, о 21:41 год., здійснив наїзд на потерпілу ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки «KIA Ceed», д.н.з. НОМЕР_1 , який йому належав на праві власності та який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Разом з тим, з даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 встановлено, що 10.09.2022 транспортний засіб марки «KIA Ceed», д.н.з. НОМЕР_3 , 2007 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_4 , було зареєстровано на праві власності за ОСОБА_7 .

Таким чином, судом встановлено, що існують підстави, визначені у п. 4 ч.2 ст.170 КПК України, для задоволення клопотання цивільного позивача ОСОБА_4 про арешт майна, а саме транспортних засобів «KIA Ceed», 2007 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_4 , який на праві власності зареєстрований за ОСОБА_7 , (д.н.з. НОМЕР_3 ).

Керуючись ст.ст. 170, 172 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання потерпілої ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме транспортний засіб марки «KIA Ceed», 2007 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_4 , який на праві власності зареєстрований за ОСОБА_7 , (д.н.з. НОМЕР_3 ).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: