Провадження № 1-кп/127/887/20

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2022 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження № 0002761 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козинці Липовецького району Вінницької області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, не працюючого, який є інвалідом третьої групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , починаючи із 29.01.1984 року, перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 та проживав із нею спільно за адресою: АДРЕСА_1 . Унаслідок постійних сімейних конфліктів, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02.10.2019 року було розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , однак вони залишились проживати у одному будинку за вказаною адресою.
Незважаючи на розірвання шлюбу, ОСОБА_5 продовжив вчиняти психологічне насильство по відношенню до ОСОБА_7 , чим погіршував якість її життя, завдавав їй емоційних страждань та порушував нормальний та загальноприйнятий життєвий уклад.
Зокрема, 17.10.2019 року ОСОБА_5 , перебуваючи за спільною із ОСОБА_7 адресою проживання: АДРЕСА_1 , вчинив по відношенню до останньої психологічне насильство як до колишньої дружини, за що згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2019 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відповідно до ч. 1 статті 173-2 КУпАП України. Крім того, дільничним офіцером поліції 17.10.2019 року внесено терміновий заборонний припис, яким заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.
24.11.2019 року близько 18:00 год. ОСОБА_5 за адресою спільного місця проживання у АДРЕСА_2 , продовжив вчиняти по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_7 домашнє насильство, яке виявилось у словесних образах, нецензурних висловлюваннях та приниження людської честі та гідності. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.12.2019 року ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України за вчинення домашнього насильства по відношенню до колишньої дружини ОСОБА_7 .
Крім того, 04.12.2019 року о 17:20 год. ОСОБА_5 за адресою спільного проживання із ОСОБА_7 продовжив вчиняти домашнє насильство по відношенню до останньої, а саме застосовуючи нецензурну лексику, вигнав колишню дружину з будинку, внаслідок чого ОСОБА_7 зазнала психологічної травми та тимчасово була позбавлена можливості користуватись житлом. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2019 року ОСОБА_5 вчергове притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_7 .
У подальшому ОСОБА_5 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_7 , 24.12.2019 року близько 16:30 год., перебуваючи за адресою спільного проживання: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, знову вчинив по відношення до ОСОБА_7 домашнє насильство психологічного характеру, яке виявилось у словесних образах, нецензурній лайці, погрозах фізичною розправою.
Вказаними систематичними насильницькими діями ОСОБА_5 заподіяв своїй дружині ОСОБА_7 фізичні та психологічні страждання, які завдали шкоди здоров`ю останньої та призвели до погіршення якості її життя, внаслідок періодично виникаючих емоційних переживань негативного спектру: тривоги, страху, приниження та сорому.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та пояснив суду, що дійсно з 02.10.2019 року він розлучився зі своєю дружиною ОСОБА_7 , з якою до того проживали у зареєстрованому шлюбі понад 30-ть років. Однак, хоча будинок АДРЕСА_2 й належить на праві приватної власності саме йому, колишня дружина залишилась проживати у окремій половині вказаного домоволодіння. Обвинувачений визнав, що до нього інколи приходили його сусіди та друзі, з якими вони вживали дома у нього алкогольні напої, однак вказує, що відпочивав із друзями у своїй половині будинку. В той же час визнав і ту обставину, що дійсно у нього кілька разів відбувались конфлікти із ОСОБА_7 саме з даного приводу, однак обвинувачений наголошував, що фізичної сили до колишньої дружини він не застосовував. Обвинувачений вважає, що насправді конфлікт його колишньої дружини із ним пов`язаний саме із вирішенням порядку користування домоволодінням.
ОСОБА_5 зазначив суду, що в подальшому він має намір вирішити мирним шляхом даний конфлікт із колишньою дружиною та потерпілою по даному кримінальному провадженню ОСОБА_7 .
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила суду, що вони із обвинуваченим ОСОБА_5 дійсно в період з 1984 року до 02.10.2019 року перебували у зареєстрованому шлюбі та проживали і продовжують проживати на даний час у будинку АДРЕСА_2 . Останніх кілька років до вказаних подій обвинувачений почав зловживати алкогольними напоями, а саме часто приходив додому у нетверезому вигляді, приводив знайомих та друзів, із якими продовжував вживати алкогольні напої дома. Як наслідок, у них почали виникати конфлікти, в ході яких обвинувачений неодноразово ображав її словесно, лаявся нецензурно. Потерпіла вказала, що вона змушена була поставити замок на двері до своєї кімнати, однак конфлікти продовжувались саме коли ОСОБА_5 повертався додому нетверезий. Також траплялись випадки, коли обвинувачений намагався вибити двері до її кімнати, та виганяв її з будинку без одягу в осінню пору року. Внаслідок систематичних моральних та психологічних страждань, потерпіла зверталась до сімейного лікаря, а також змушена була готувати собі їжу на вулиці у тимчасовому приміщенні. Потерпіла неодноразово з даного приводу викликала працівників поліції, які фіксували дані факти та проводили з обвинуваченим роз`яснювальну роботу, а також складали адміністративні матеріали відносно ОСОБА_5 , за результатами розгляду яких Вінницьким міським судом останній притягувався до адміністративної відповідальності. Бажаного результату однак вони не досягли, оскільки ОСОБА_5 продовжував вчиняти відносно неї психологічне насильство.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, потерпіла ОСОБА_7 покладалась на думку суду.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що він є дільничним офіцером поліції та адреса місця проживання обвинуваченого та потерпілої перебуває на його території обслуговування. Свідок зазначив, що знає родину ОСОБА_9 близько 20-ти років. За цей час неодноразово приходив до вказаного подружжя додому, тому що ОСОБА_7 викликала працівників поліції з приводу систематичного домашнього насильства з боку чоловіка, який часто зловживав алкогольними напоями і як наслідок влаштовував домашні конфлікти. Свідок вказав, що він неодноразово проводив із ОСОБА_5 роз`яснювальні бесіди та складав заборонні приписи, однак бажаного результату у довгостроковій перспективі вказані заходи не дали.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив суду, що потерпіла ОСОБА_7 є його тіткою, а обвинувачений її колишнім чоловіком. Свідок зазначив, що йому відомо про часті конфлікти у родині ОСОБА_9 саме на ґрунті зловживання чоловіком тітки алкоголем, внаслідок чого вони розлучились, хоча і далі спільно проживали. ОСОБА_10 пояснив суду, що він кілька разів був безпосереднім свідком таких конфліктів, в ході яких ОСОБА_5 ображав тітку, виганяв її з дому та бив посуд й вікна у будинку. Також у грудні 2019 року потерпіла йому зателефонувала йому та попросила допомогти їй, а коли він приїхав, то побачив її на вулиці у домашньому одязі. Остання пояснила, що чоловік вигнав її з дому, не давши забрати речі чи навіть одягтись, незважаючи на погодні умови та низьку температуру повітря. Свідок підтвердив, що внаслідок систематичних конфліктів, його тітка змушена була звертатись до лікарів по допомогу.
Суд всебічно та ретельно дослідив також письмові докази, надані стороною обвинувачення на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_11 у скоєнні інкримінованого йому кримінальному правопорушення.
Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 24.12.2019, ОСОБА_7 просила прийняти міри до колишнього чоловіка, який систематично вчиняє сімейне насильство у сім`ї. Близько 16.30 24.12.2019 ОСОБА_11 по 1 АДРЕСА_2 вчинив сімейне насильство у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2019 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні 17.10.2019 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.
Згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 24.12.2019 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні 24.11.2019 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до останнього адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 40 годин.
Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2019 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні 04.12.2019 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до останнього адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 30 годин.
Судом також досліджено копію рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02.10.2019, згідно якого розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .
Розглядаючи кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210), 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п.b ст.3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.
Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Економічне насильство це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.
Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Словосполучення «систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства» описує діяння, яке вважається закінченим з моменту вчинення хоча б однієї із трьох форм насильства (фізичного, психологічного чи економічного) втретє, у результаті чого настав хоча б один із вказаних в законі наслідків. При цьому не має значення, чи було відображено в адміністративному протоколі поліції, в обмежувальному приписі чи в іншому документі факт перших двох актів насильства. Факт документування має значення для доказування систематичності, але не більше ніж інші передбачені законом докази.
Поняття «домашнє насильство» має комплексний характер, регламентується у різних сферах суспільних відносин, а тому при встановленні змісту поняття «злочин, пов`язаний із домашнім насильством» слід виходити із конкретних фактичних обставин вчиненого насильства щодо особи, а не юридичної оцінки дій винуватця.
Вказана правова позиція викладена в Ухвалі Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №453/225/19, провадження №51-4000км19.
Виходячи з аналізу і оцінки показань учасників судового провадження, досліджених під час судового розгляду доказів, суд вважає що винуватість обвинуваченого в судовому засіданні доведена поза розумним сумнівом виходячи з наступного.
В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 1984 року по 02.10.2019 року, коли за рішенням суду шлюб було розірвано. В цей період, а також після розірвання шлюбу подружжя ОСОБА_9 проживали спільно у будинку АДРЕСА_1 .
З показів потерпілої та свідка ОСОБА_8 встановлено, що за цей період ОСОБА_5 неодноразово вчиняв по відношенню до дружини домашнє насильство, яке проявлялось у образах, в тому числі із застосуванням нецензурної лексики, погрозах застосування фізичної сили та економічного характеру.
Свідок ОСОБА_10 також підтвердив систематичні випадки домашнього насильства по відношенню до його тітки ОСОБА_7 з боку її колишнього чоловіка. Зокрема, він був безпосереднім свідком випадку, коли взимку ОСОБА_5 вигнав свою дружину роздягненою з будинку на вулицю та не давав змоги повернутись до будинку. Вказані обставини, в тому числі, стали в подальшому підставою для притягнення судом ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності.
Покази даних свідків та потерпілої, суд визнає такими, що повністю узгоджуються із обставинами справи та є чіткими, логічними та послідовними.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 лише протягом періоду з жовтня по грудень 2019 року тричі притягався судом до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_7 , а також відносно обвинуваченого дільничним офіцером поліції вносився заборонний припис.
Також обставини отримання потерпілою шкоди своєму здоров`ю внаслідок систематичних фактів вчинення ОСОБА_5 по відношенню до неї домашнього насильства підтверджуються дослідженими судом докази з приводу її звернення до лікаря за медичною допомогою.
Показання обвинуваченого ОСОБА_5 про його невинуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не відповідають встановленим судом фактичним обставинам, і спростовуються матеріалами кримінальної справи та здобутими судом доказами, які узгоджуються між собою. Таку позицію обвинуваченого суд розцінює як намагання пом`якшити свою участь в інкримінованому злочині.
Під час судового розгляду не встановлено жодних обставин, які б свідчили про провокативні дії зі стони потерпілої.
З показів потерпілої встановлено, що дії обвинуваченого спричиняють їй психологічні та фізичні страждання і ведуть до погіршення якості її життя, адже змушують пристосовувати свій спосіб життя до систематичної неправомірної поведінки обвинуваченого.
Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому його дії суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного та економічного насильства щодо колишнього подружжя, що призводить до фізичних, психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.
Згідно пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого.
Відповідно до вимоги Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області від 14.04.2020 № 4276/201/20, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою раніше не судимою.
Відповідно до характеристики КК «Малі хутори - центр» №481 від 22.09.2020, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Скарг від сусідів, родичів чи з органів внутрішніх справ про неналежну поведінку останнього, порушення громадського порядку або спокою до квартального комітету не надходило.
Згідно висновку КП ВОНД «Соціотерапія» № 226 від 22.01.2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на диспансерному наркологічному обліку в даному закладі не перебуває.
Відповідно до довідки КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» № 29/450 від 28.01.2020 ОСОБА_5 за даними архіву лікарні та картотеки диспансерного відділення та статистичного відділу станом на 23.01.2020 року не значиться.
Досліджено судом також копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , виданого 02.05.2019 Пенсійним фондом України, де зазначено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримає пенсію по інвалідності 3 групи загального захворювання, термін дії довічно.
З приводу вчинення ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення за обтяжуючої обставини, а саме у стані алкогольного сп`яніння, суд приходить до наступного висновку. Наявність стану алкогольного сп`яніння, а також його ступінь, може бути встановлений лише відповідним висновком судово-токсикологічної експертизи. В даному випадку суду не надано відповідних беззаперечних доказів, які поза розумним сумнівом можуть підтвердити факт вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Також суд приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставин, що відповідно до статей 66-67 КК України, пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 судом не встановлено.
За приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
В рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому, навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою».
Загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні покарання суд враховує конкретні обставини кримінального провадження, за яких вчинено діяння, а також дані про особу ОСОБА_11 , який раніше не судимий, наявність у нього постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків з дітьми та онуками. Хоча він і не визнав вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та не розкаявся, не має пом`якшуючих обставин, відсутні обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого. З урахуванням усіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_11 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Цивільний позов в межах даного кримінального провадження потерпілим не заявлявся.
Запобіжний захід обвинуваченому в межах даного кримінального провадження не обирався.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 65 67, 126-1 КК України, ст. ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку - з 09.06.2022.
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: