Справа № 444/1805/17
Провадження № 1-кп/444/7/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2022 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

номер кримінального провадження № 0000612, відомості про якевнесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2017року

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Боят, Агджабедінського району, Азербайджан, громадянина України, азербайджанця, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_3 маючи умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, добре розуміючи порядок перетину державного кордону України, діючи з корисливих мотивів, вступив в злочинну змову з невстановленими особами з метою організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, що мало місце за наступних обставин.
Так, на початку червня 2017 року (точної дати не встановлено) ОСОБА_3 о в ході телефонної розмови із невстановленою особою отримав пропозицію зайнятися незаконною діяльністю, а саме організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України до країн Західної Європи, за обумовлену винагороду у розмірі 2000 доларів США за кожну незаконно переправлену особу, на яку (пропозицію) погодився.
Реалізуючи спільний із невстановленими особами умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, здійснюючи пошук осіб, які мають сприяти у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, ОСОБА_3 о познайомився із ОСОБА_6 та якій довів до відома спільний із невстановленими особами план щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, визначивши при цьому ОСОБА_6 роль особи, яка мала супроводжувати осіб, які мають намір незаконно перетнути державний кордон України до лінії такого, забезпечувати перетин кордону нелегальними мігрантами поза офіційними пунктами пропуску та, в подальшому, транспортування таких осіб до обраного ними місця призначення в Республіці Польща. При цьому, між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було обумовлено отримання грошових коштів від осіб, які мають намір незаконно перетнути державний кордон України за вчинення ними дій, пов`язаних із таким незаконним переправленням через державний кордон України та подальшим розподілом грошових коштів між ними. На вказану пропозицію ОСОБА_6 погодилась та таким чином була залучена до групи осіб, які мають намір незаконно переправляти осіб через державний кордон України.
Продовжуючи реалізацію спільного із невстановленими особами та ОСОБА_6 умислу на незаконне переправлення осіб через державний кордон України ОСОБА_3 , 08.06.2017 на залізничному вокзалі ст.Львів, що по АДРЕСА_3 зустрів громадян Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та громадянина Союзу ОСОБА_12 , які згідно вказівок невстановлених осіб прибули у м.Львів, для подальшого незаконного перетину кордону. Скориставшись послугами таксі ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , Нозир Йонус Ахмед, Ібрагім Маді Ідріс прибули на заздалегідь орендовану ОСОБА_3 о квартиру по АДРЕСА_4 , де перебували до моменту їх незаконного переправлення через державний кордон України.
При цьому, ОСОБА_3 діючи з корисливим умислом, по дорозі із залізничного вокзалу ст. Львів на АДРЕСА_4 , в якості авансу за свої послуги щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України, отримав по 100 доларів США з кожної особи, яка мала намір незаконно перетнути державний кордон України, а всього отримав 600 доларів США.
Продовжуючи реалізацію спільного із невстановленими особами та ОСОБА_6 умислу, спрямованого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, 09.06.2017 ОСОБА_3 о дочекався прибуття на АДРЕСА_4 ОСОБА_6 , яка мала безпосередньо переправити осіб через державний кордон України та забезпечити їх транспортування територією Республіки Польща в напрямку Федеративної Республіки Німеччини.
Цього ж дня, в невстановленій годині, ОСОБА_6 на автомобілі таксі марки «Mersedes Vito», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_16 (який не був обізнаний про злочинні плани ОСОБА_3 та ОСОБА_6 ), прибула в м.Львів, де ОСОБА_3 о вивів та посадив у вказаний автомобіль шість іноземних громадян, зокрема: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , Нозир Йонус Ахмеда, Ібрагіма Маді Ідріса, які під керівництвом ОСОБА_6 на автомобілі ОСОБА_16 поїхали у прикордонну зону в район населених пунктів Ковалі - Потеличі, Жовківського району Львівської області, однак цього ж дня о 22:20 год. прикордонним нарядом від ВПС «Рава-Руська» на напрямку 633 прикордонного знаку на відстані 700 метрів від лінії державного кордону України вищевказаних іноземних громадян при спробі незаконного перетину такого було затримано.
ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 на автомобілі марки «Volkswagen Sharan», д.н.з. естонської реєстрації НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_20 поїхали в напрямку державного кордону України з метою його подальшого незаконного перетину ОСОБА_21 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 .
Перебуваючи у прикордонній охоронюваній зоні, 18.06.2017 о 03:10 год. працівниками Державної прикордонної служби України на напрямку 627 прикордонного знаку на відстані 1200 метрів від лінії державного кордону України було затримано іноземних громадян ОСОБА_21 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 при спробі незаконного перетину кордону України.
Тобто, ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, діючи з корисливих мотивів, вступив в злочинну змову з ОСОБА_6 та невстановленими особами з метою організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України.
Реалізуючи спільний із ОСОБА_6 та невстановленими особами умислу, ОСОБА_3 о 08.06.2017 зустрів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_22 на залізничному вокзалі ст.Львів, доставив їх до попередньо орендованої ним квартири по АДРЕСА_4 , попередньо отримавши від останніх по 100 доларів США з кожної особи, яка мала намір незаконно перетнути державний кордон України, після чого відправив їх під керівництвом ОСОБА_6 на автомобілі ОСОБА_16 у прикордонну зону в район населених пунктів Ковалі - Потеличі, Жовківського району Львівської області, однак цього ж дня о 22:20 год. прикордонним нарядом від ВПС «Рава-Руська» на напрямку 633 прикордонного знаку на відстані 700 метрів від лінії державного кордону України вищевказаних іноземних громадян при спробі незаконного перетину такого було затримано.
Окрім того, 17.06.2017 близько 22.00 год. по 18.06.2017 02:00 год. ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, повторно, організував незаконне переправлення іноземних громадян ОСОБА_21 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 через державний кордон України в напрямку Республіка Польща, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_4 , отримав від останніх 300 доларів США, як аванс по оплаті його послуг щодо незаконного переправлення через державний кордон України, після чого відправив останніх під керівництвом ОСОБА_6 та в присутності ОСОБА_23 на автомобілі «Volkswagen Sharan», д.н.з. естонської реєстрації НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_20 у прикордонну зону, де на напрямку 627 прикордонного знаку на відстані 1200 метрів від лінії державного кордону України ОСОБА_21 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 було затримано.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.332 КК України
Прокурор другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що між ним та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі його захисника ОСОБА_5 29.03.2022 року укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_3 повністю, беззастережно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому діяння кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст.332 КК України. Зазначив, що підтримує угоду про визнання винуватості, просить її затвердити.

Сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 з врахуванням особи обвинуваченого, який є особою працездатного віку, позитивно характеризується, має на утриманні трьох малолітніх дітей, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, тяжкості злочину, наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують суспільну небезпеку кримінального правопорушення, зокрема: беззастережне визнання вини у інкримінованому кримінальному правопорушенні, щире каяття, активне сприяння в забезпеченні судового розгляду кримінального провадження, добровільне звернення внесеної застави в дохід держави для забезпечення потреб Збройних Сил України в умовах воєнного стану, із застосуванням ст. ст. 69 КК України у виді штрафу.
Крім цього прокурор зазначив, що обвинувачений, зважаючи на введення воєнного стану на території України, для забезпечення якнайшвидшого наповнення Державного бюджету, зобов`язався сплатити штраф у 7(семи) денний термін з дня затвердження даної угоди.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України визнав повністю та просить суд затвердити угоду про визнання винуватості від 29.03.2022 року укладену між ним та прокурором за участі його захисника .

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, які не заперечили проти затвердження угоди про визнання винуватості від 29.03.2022 року у даному кримінальному провадженні, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно абзацу 5 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості досягнута між прокурором та обвинуваченим за участі його захисника відповідає вимогам, передбаченим ст. 471- 474 КПК України і тому може бути за даною угодою ухвалений вирок.

Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтями 473, 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а прокурором при укладенні угоди враховано вимоги ст. 470 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, дана угода укладена без застосування насильства, примусу, погроз чи непередбачених обіцянок, вимоги ч. 4 ст. 474 КПК України обвинувачений розуміє.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Крім того суд, перевіривши угоду на відповідність вимог КПК України та КК України, прийшов до висновку про відсутність підстав, передбачених для відмови в затвердженні угоди згідно ч. 6, 7 ст. 474 КПК України, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, а відтак дана угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим за участі захисника обвинуваченого підлягає затвердженню.

Вина ОСОБА_3 полягає в тому, що він організував незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.332 КК України.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнається обставинами, які пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він є особою працездатного віку, позитивно характеризується, має на утриманні трьох малолітніх дітей, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра.
Крім цього, суд враховує тяжкість злочину, наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують суспільну небезпеку кримінального правопорушення, зокрема: беззастережне визнання вини у інкримінованому кримінальному правопорушенні, щире каяття, активне сприяння в забезпеченні судового розгляду кримінального провадження, добровільне звернення внесеної застави в дохід держави для забезпечення потреб Збройних Сил України в умовах воєнного стану.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, ставлення винного до скоєного, дані про його особу і конкретні обставини справи, суд визнає можливим при призначенні покарання ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 332 КК України, застосувати ч. 1 ст. 69 КК України і призначити основне покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією частини цієї статті у виді штрафу.

20.06.2017р. ухвалою слідчого судді ОСОБА_3 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 64000,00 гривень.
Судом встановлено, що 27.06.2017р. ОСОБА_24 було внесено визначений розмір застави.
Згідно ч.11 ст.182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Однак суд бере до уваги заяву заставодавця ОСОБА_25 та заяву обвинуваченого ОСОБА_3 подані ними в судовому засіданні про добровільне перерахування внесеної застави в розмірі 64000,00 гривень на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України, що було однією із основних умов укладення угоди про визнання винуватості від 29.03.2022р.
А відтак, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги добровільну згоду заставодавця суд приходить до переконання, що заставу внесену ОСОБА_24 в розмірі 64 000 грн. слід звернути в дохід держави.
Ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України .

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, та керуючись статтями 373, 374, 376, 474, 475, 476 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29.03.2022 року, укладену між прокурором другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі його захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень.
Ухвалу слідчого судді від 19.06.2017р. про накладення арешту на автомобіль марки "Volkswagen Sharan", д.н.з. естонської реєстрації НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу естонського зразка серія НОМЕР_3 , ключ від замка запалювання транспорного засобу - скасувати.

Ухвалу слідчого судді від 20.06.2017р. скасувати частково, а саме про накладення арешту на майно: мобільний телефон марки "Самсунг" із сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ "МТС Україна" з абонентським номером НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 3665 гривень, які були вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_3 .
Ухвалу слідчого судді від 20.06.2017р. про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_3 - скасувати.
Заставу внесену ОСОБА_24 в розмірі 64 000 грн. на рахунок UA0000757, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МОО) 820172 звернути в дохід держави.
Речові докази:

- автомобіль марки "Volkswagen Sharan", д.н.з. естонської реєстрації НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу естонського зразка серія НОМЕР_3 , ключ від замка запалювання транспорного засобу- повернути власнику.

- мобільний телефон марки "Самсунг" із сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ "МТС Україна" з абонентським номером НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 3665 гривень повернути ОСОБА_3 .

Роз`яснити ОСОБА_3 про його обов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості від 29.03.2022 року та передбачену ст. 389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.

Роз`яснити ОСОБА_3 про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з часу проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження , який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1