Справа № 579/1025/22
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

26 вересня 2022 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кролевець справу по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тулиголове Кролевецького району Сумської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, військовозобов`язаного, освіта середня, зареєстрованого за місцем проживання та проживаючого АДРЕСА_1 , не судимого,

- за ч.1 ст.122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
08 травня 2022 року , близько 08 години 30 хвилин між ОСОБА_4 , який перебував на земельній ділянці, яка розташована за господарством останнього, за адресою АДРЕСА_1 , та ОСОБА_6 , який перебував на належній йому земельній ділянці, що розташована за господарством останнього, за адресою АДРЕСА_1 , виникла словесна сварка.

В подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті виниклих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та їх наслідки, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя зліва та два удари кулаком лівої руки в область обличчя з права ОСОБА_6 , внаслідок чого останній не втримався на ногах та впав на спину.

Продовжуючи свої дії, ОСОБА_4 , підійшовши з лівого боку і нагнувшись, наніс ще 5 ударів кулаком правої руки в область обличчя зліва ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_4 припинив свої протиправні дії відносно ОСОБА_6 .

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді «закритого перелому нижньої щелепи зліва», які відповідно до висновку судово-медичного експерта №32 від 16.05.2022 має ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Відповідно до висновку судово-медичного експерта №32 від 16.05.2022 «самі по собі рани верхньої та нижньої губи мають ознаки легких тілесних ушкоджень».

ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в ході судового розгляду вину визнав повністю, не оспорює обставин, викладених в обвинувальному акті .

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд провів судовий розгляд у справі в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого , вивченням даних про його особу, вивченням цивільного позову.

Оцінивши всі зібрані по справі докази, суд вважає, що факт скоєння злочину обвинуваченим ОСОБА_4 доказаний повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки він заподіяв умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження , яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Як пом`якшуючими обставинами покарання ОСОБА_4 суд визнає: повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, вчинення злочину вперше, часткове відшкодування заподіяної шкоди .

Характеристика обвинуваченого за місцем проживання та за місцем попередньої роботи задовільна.

Суд враховує сімейний стан обвинуваченого.

Обтяжуючими обставинами покарання суд не вбачає .

Виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає можливо без ізоляції від суспільства, та враховуючи наявність декількох вищевикладених обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, характер та мотиви вчиненого , наслідки злочину , особу винного , вчинення злочину вперше , його відношення до скоєного, його майновий стан, суд вважає можливим призначити йому покарання більш м`яке, ніж встановлено в санкції ч.1 ст.122 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді громадських робіт, оскільки саме даний вид покарання на думку суду є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_4 покарання у виді виправних робіт, обмеження волі та покарання, пов`язаного з позбавленням волі та звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувати до вступу вироку в законну силу.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1590 грн. 45 коп. та моральної шкоди в розмірі 50000 грн.

Потерпілий та його представник від позову про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1590 грн. 45 коп. відмовились з тих підстав, що шкода потерпілому відшкодована.

Підстав для не прийняття відмови від позову судом не встановлено.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Суд вважає, що провадження за позовом потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1590 грн. 45 коп. підлягає закриттю.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до змісту ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд дійшов висновку, що між неправомірними діями відповідача та завданою ОСОБА_6 шкодою є безпосередній причинний зв`язок і є вина відповідача, а тому останній повинен відшкодувати завдану позивачу моральну шкоду.

Розмір відшкодування моральної шкоди підлягає визначенню з врахуванням вимог ст.23 ЦК України.

Визначаючи розмір моральної шкоди позивачу, який вимагає її відшкодування в розмірі 50000 грн., суд врахував дані обставини, вимоги ст. 23 ЦК України, глибину моральних страждань ОСОБА_6 та ступінь погіршення його здоров`я, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, суд враховує душевні страждання, пов`язані з перенесеним стресом, фізичним болем, приниженням, необхідністю лікування, виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, суд оцінює моральну шкоду ОСОБА_6 в розмірі 7000 грн.

Суд вважає, що відшкодування моральної шкоди, яку суд оцінив в розмірі 7000 грн., є достатнім для розумних потреб позивача та не призведе до його збагачення.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед іншого і відшкодування майнової та моральної шкоди .

Виходячи з вимог ст. 5 ЦПК України суд вважає , що порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 7000 гривень моральної шкоди.

Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази.

Позивачем в судове засідання не були надані докази, на які він посилається як на підставу своїх вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 50 000 грн.

В іншій частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди необхідно відмовити за необгрунтованістю .

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, і призначити йому за цим законом покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді 240 годин громадських робіт.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не застосовувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в зв`язку з відмовою позивача від позову закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 7000 гривень моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовити за необгрунтованістю позовних вимог.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України , якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Кролевецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1