ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1365/22 Номер провадження 11-кп/814/1420/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Крюковська виправна колонія (№29)» провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 24 травня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді виправних робіт.

Приймаючи вказане рішення, суд послався, що у даному випадку засуджений не виправився, а тільки став на шлях виправлення, і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати та направити матеріали про заміну невідбутої частини покарання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вказує, що місцевим судом не було проведено повне та всебічне вивчення даних про його особу. Вказує, що в характеристиці, наданій адміністрацією установи, він характеризується позитивно, має ряд заохочень за добросовісне відношення до праці, за додержання правил поведінки, за активну участь по благоустрою території та за виконання покладених обов`язків.

На переконання засудженого, позитивну характеристику мають лише ті особи, які повністю виправились і є зразком для інших засуджених.

Крім того, зазначає, що ТОВ «Український кардан» здійснює господарську діяльність і готове надати відповідну інформацію про свою діяльність, проте у судовому засіданні питання про надання будь-якої інформації про ТОВ «Український кардан» не ставилось.

Також зазначає, що фактично був позбавлений права на захист, оскільки із призначеним захисником із центру надання безоплатної допомоги не зустрічався перед засіданням та не зміг повідомити йому інформацію, яка б сприяла позитивному вирішенню питання про заміну невідбутої частини покарання.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції захисник та засуджений підтримали подану в інтересах засудженого апеляційну скаргу, просили її задовольнити з наведених у ній підстав. Прокурор заперечила проти доводів апеляційної скарги, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, просила залишити її без змін.

Мотиви суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На переконання колегії суддів, рішення про відмову у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, є правильним з огляду на таке.

Як вбачається з ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.02.2002 р., передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Крім того, відповідно до положень пункту 17 вказаної Постанови, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 засуджений вироком Октябрського районного суду м. Бєлгород Російської Федерації від 16.05.2017 за ст.210 ч.2, ст. 30 ч. 3, ст.228.1 ч.4 п. «А», ст.228.1 ч.4 п. «А», ст. 30 ч. 3, ст.228.1 ч.4 п. «А», ст. 30 ч.3, ст.228.1 ч.5, ст. 69 ч.3 Кримінального кодексу Російської Федерації до 14 років позбавлення волі. Ухвалою Бєлгородського апеляційного суду від 04.08.2017 вирок Октябрського районного суду м. Бєлгород Російської Федерації від 16.05.2017 змінено, в частині засудження за ст.210 ч.2 Кримінального кодексу Російської Федерації вирок відмінено та кримінальне провадження в цій частині закрито на підставі ст.24 ч.1 п.2 Кримінально процесуального кодексу Російської Федерації у зв`язку з відсутністю складу злочину та визначивши в даній частині за ним право на реабілітацію та засуджений ОСОБА_8 за ст. 30 ч. 3, ст.228.1 ч.4 п. «А», ст.228.1 ч.4 п. «А», ст.228.1 ч.4 п. «А», ст. 30 ч. 3, ст.228.1 ч.4 п. «А», ст. 30 ч. 3, ст.228.1 ч.5, ст.69 ч.3 Кримінального кодексу Російської Федерації до покарання у виді 13 років позбавлення волі.

Постановою Президіуму Бєлгородського обласного суду від 01.03.2018 ухвалу Бєлгородського апеляційного суду від 04.08.2017 відмінено та прийнято рішення про направлення кримінальної справи в апеляційну інстанцію Бєлгородського обласного суду на новий розгляд іншим складом. Ухвалою Бєлгородського апеляційного суду від 11.04.2018 вирок Октябрського районного суду м. Бєлгород Російської Федерації від 16.05.2017 року змінено, в частині засудження ОСОБА_8 за ст.210 ч.2 Кримінального кодексу Російської Федерації вирок відмінено, а кримінальне провадження в цій частині закрито на підставі ст.24 ч.1, п.2 Кримінально процесуального кодексу Російської Федерації у зв`язку з відсутністю в даних діях складу злочину, визнавши в даній частині за ним право на реабілітацію та вважається засудженим за ст.30 ч.3, ст.228.1 ч.4 п. «А», ст.228.1 ч.4 п. «А», ст.228.1 ч.4 п. «А», ст. 30 ч.3, ст.228.1 ч.4 п. «А», ст. 30 ч. 3, ст.228.1 ч.5, ст.69 ч. 3 Кримінального кодексу Російської Федерації до покарання у виді 13 років позбавлення волі.

Ухвалою Семенівського районного суду Чернігівської області від 16.05.2018 вирок Октябрського районного суду м. Бєлгород Російської Федерації від 16.05.2017 з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 04.08.2017 приведено у відповідність із законодавством України та призначено покарання за ст.15 ч.2, ст. 307 ч.3, ст.307 ч.3, ст.307 ч.3, ст.15 ч.2, ст.307 ч.3, ст.15 ч.2, ст.307 ч.3, ст.70 ч.1, ч.2 Кримінального кодексу України у виді 13 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч.5 ст.72 Кримінального кодексу України зараховано в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 14.08.2015 року по 16.05.2017.

Ухвалою Семенівського районного суду Чернігівської області від 16.11.2018 вирок Октябрського районного суду м. Бєлгород Російської Федерації від 16.05.2017 з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 11.04.2018 приведено у відповідність із законодавством України та призначено покарання за ст.15 ч.2, ст. 307 ч.3, ст.307 ч. 3, ст.307 ч. 3, ст. 15 ч. 2, ст. 307 ч. 3, ст.15 ч.2, ст.307 ч. 3, ст.70 ч.1, ч.2 Кримінального кодексу України у виді 13 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст.72 ч.5 Кримінального кодексу України зараховано в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 14.08.2015 року по 16.05.2017.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 23.12.2019 ухвалу Семенівського районного суду Чернігівської області від 16.11.2018 про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України залишено без змін.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 17.10.2019 зараховано в строк відбування покарання у виді позбавлення волі засудженому ОСОБА_8 термін попереднього ув`язнення з 14.08.2015 року по 04.08.2017 включно та з 01.03.2018 по 11.04.2018 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Районним судом встановлено, що засуджений ОСОБА_8 , на момент звернення до суду з клопотанням, відбув 2/3 частини призначеного судом покарання, тобто формальну підставу для можливості заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Як слідує з характеристики засудженого від 18.05.2022, ОСОБА_8 перебуває в місцях позбавлення волі з 14.08.2015.

З 15.08.2015 перебував у федеральній казенній установі «Слідчий ізолятор (№3) Управління ФСВП Росії по Бєлгородській області», характеризувався негативно, мав одне дисциплінарне стягнення, заохочень не мав.

З 11.08.2017 перебував у федеральній казенній установі «Виправна колонія № 7 Управління ФСВП Росії по Бєлгородській області», характеризувався посередньо, мав два дисциплінарних стягнення, які зняті у встановленому законом порядку, за додержання правил поведінки і прийнятті активної участі у виховних заходах, мав 3 заохочення.

З 22.03.2018 перебував у федеральній казенній установі «Слідчий ізоляторі (№3) Управління ФСВП Росії по Бєлгородській області», характеризувався посередньо, дисциплінарних стягнень та заохочень не мав.

З 11.05.2018 перебував у федеральній казенній установі «виправна колонія (№ 7) Управління ФСВП Росії по Бєлгородській області», характеризувався наступним чином, мав вісім дисциплінарних стягнень та два заохочення.

З 27.06.2019 перебував у ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», характеризувався посередньо, дисциплінарних стягнень та заохочень не мав.

З 13.08.2019 перебував в державній установі «Менська виправна колонія (№91)», характеризувався позитивно, режим відбування покарання не порушував. Адміністрацією установи заохочувався один раз.

З 02.03.2021 відбуває покарання в державній установі «Крюковська виправна колонія (№29)», де за час відбування покарання характеризується позитивно. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правил внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці має п`ять заохочень. Режим відбування покарання не порушує, стягнень не має. Працевлаштований робітником їдальні для засуджених установи. До виконання поставлених завдань ставиться сумлінно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Утримує в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користувався при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. До виконання передбаченим законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Самостійно виконує роботи із самообслуговування, мас достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативністю. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки: і безпеки праці.

Крім того, бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну ініціативу в організації їх роботи.

Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження». Відвідує лекції правового характеру, культурно-масові заходи, що проводяться в установі.

Підтримує доброзичливі родинні зв`язки із матір`ю, братом та сестрою шляхом листування, побачень телефонних розмов. Отримує посилки, передачі.

Також рішенням комісії ДУ «Крюковська виправна колонія (№29)» від 24.03.2022 (Протокол №4) засудженому відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України, як такому, що стає на шлях виправлення.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_8 за весь час відбування покарання має 11 стягнень (13.01.2017, 14.03.2018, 17.03.2018, 29.05.2018, 08.06.2018, 27.07.2018, 28.03.2019, 04.04.2019, 17.04.2019, 24.04.2019, 01.05.2019), та 11 заохочень (20.11.2017, 25.12.2017, 28.02.2018, 01.10.2018, 28.11.2018, 21.09.2020, 08.06.2021, 25.10.2021, 23.12.2021, 20.01.2022, 11.04.2022).

Аналізуючи дані про особу засудженого протягом всього строку відбування покарання, вбачається велика кількість стягнень та заохочень отриманих засудженим, що чергуються між собою протягом майже всього строку відбування покарання, та є свідченням нестабільної поведінки ОСОБА_8 .

За таких обставин, неможливо достеменно стверджувати про те, що засуджений ОСОБА_8 став на шлях виправлення.

Колегія суддів враховує, що поведінка та відношення до умов відбування покарання засудженим нещодавно змінилася на краще, а саме за час відбування покарання в державній установі «Крюковська виправна колонія (№29)» ОСОБА_8 характеризується позитивно, отримав 5 заохочень, працевлаштований робітником їдальні для засуджених установи, бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну ініціативу в організації їх роботи.

І хоча такі зміни в поведінці засудженого протягом короткого проміжку часу, є позитивним вектором його прагнення виправитися та ресоціалізуватися у суспільстві, проте на час апеляційного перегляду не переконують колегію суддів у твердженні засудженого про його становлення на шлях виправлення.

Отже, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що засуджений не повністю підпадає під дію положень ст.82 КК України, так як процес його виправлення не досягнув тієї стадії, що відбування покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним.

Тому, застосування до ОСОБА_8 заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є передчасним, враховуючи, що аналіз даних про особу засудженого вказує на те, що засуджений на даний момент лише починає ставати на шлях виправлення.

Доводи апеляційної скарги засудженого про порушення права на захист, що полягали у не наданні можливості йому зустрічі із захисником перед засіданням для узгодження правової позиції, ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційної інстанції не підтримані.

Враховуючи наведене, апеляційні вимоги засудженого не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 24 травня 2022 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4