Провадження №11-кп/801/876/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участі учасників провадження:
прокурора ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09.08.2022 року про застосування заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.08.2022 року задоволено клопотання прокурора ОСОБА_10 про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосовано до обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою діє з 09 серпня 2022 року по 07 жовтня 2022 року включно.
Мотивуючи прийняте рішення зазначено, що в судовому засіданні прокурором доведено, що обвинувачений ухилявся від суду.

Вимоги апеляційної скарги особи, що її подала.
В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 09 серпня 2022 року. Просить постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічну пору доби.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала є незаконна, винесена з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадженні, прокурором під час судового розгляду не доведені обставини для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 не заперечив проти зміни обвинуваченому запобіжного заходу, просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисники адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній та просили задовольнити її в повному об`ємі.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Висновки суду про необхідність продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є не обґрунтованими.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому, мотивовано ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_9 перебуваючи на волі може переховуватися від суду, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Проте, під час розгляду клопотання, прокурором жодним чином не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти ризикам зазначеним у клопотанні, оскільки ОСОБА_9 раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, обвинувачується у вчиненні не тяжкого злочину, має проблеми із здоров`ям, має постійне місце проживання де проживає разом з молодшим братом, не офіційно працює.
Крім наведеного, за змістом ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, в тому числі з-поміж інших міцність соціальних зв`язків підозрюваного у місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, репутацію обвинуваченого.
Поєднання зазначених даних про особу обвинуваченого дають підстави вважати що виконання ОСОБА_9 процесуальних рішень можливе шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що під час розгляду клопотання Вінницький міський суд Вінницької області від 09.08.2022 року дав невірну оцінку наявним у справі обставинам, через що дійшов хибного висновку про необхідність застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а з урахуванням сукупності даних про особу обвинуваченого, тяжкості кримінального правопорушення, дають підстави суду застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою його проживання: АДРЕСА_1 , з забороною залишати житло з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби. Також з метою забезпечення належного виконання обраного запобіжного заходу суд вважає за необхідне застосувати положення ч.5 ст.194 КПК України, поклавши на обвинуваченого ОСОБА_9 певні обов`язки.
З наведених підстав ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали судом апеляційної інстанції.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09.08.2022 року про застосування заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України - скасувати.
Клопотання прокурора ОСОБА_10 про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 122 КК України запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою його проживання: АДРЕСА_1 , з забороною залишати житло з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби.
Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки:
-не відлучатися з населеного пункту, де він проживає, без суду;
-повідомляти суд про зміну місця проживання чи роботи.
Визначити строк дії ухвали до 07 жовтня 2022 року включно.
Обвинуваченого ОСОБА_9 звільнити з-під варти.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: