Справа № 461/1738/22
Провадження № 1-кс/461/1189/22
12.04.2022 року, слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
01 квітня 2022 року, після огляду місця ДТП автомобіль марки «MAN 8.180» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ТзОВ «Легіон Трейд», зареєстрованому АДРЕСА_3 - було вилучено та доставлено на територію спецмайданчика за адресою: м. Львів вул. Авіаційна, 7.
01 квітня 2022 року, автомобіль марки «MAN 8.180» реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Оскільки на вказаному автомобілі є наявні сліди злочину та сам автомобіль є речовим доказом і в подальшому буде залучений для проведення слідчих експериментів та проведення автотехнічних та транспортнотрасологічних експертиз, необхідно забезпечити зберігання даного речового доказу шляхом накладання арешту на даний автомобіль
Прокурор в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, просив таке задовільнити.
Представник власника майна в судове засідання не з`явився. Подав до суду клопотання, в якому просив здійснювати розгляд без його часті. Додатково зазначив, що враховуючи на наявні порушення кримінального-процесуального законодавства, а саме: порушення строків передбачених ст. 171, 219 КПК України при зверненні із клопотанням до суду та недоведеністю наявності підстав, передбачених ст. 170 КПК України. В задоволенні клопотання прокурора просив відмовити.
Дослідивши матеріали поданого клопотання, слідчий суддя прийшов до переконання, що таке підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Слідчим суддею було встановлено, що постановою слідчого від 01 квітня 2022 року, автомобіль марки «MAN 8.180» реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіль належить ТзОВ «Легіон Трейд». Водієм вказаного автомобіля є ОСОБА_4 , який перебуває з ТзОВ «Легіон Трейд» у трудових відносинах.
Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ст.ст. 167, 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони є доказом злочину, знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
У випадку, коли арешт накладається з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Арешт на це майно з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна. Завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.
Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під. час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий і надмірний тягар для особи. На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження технікою, з метою запобігання зникнення, знищення, пошкодження, зміни. Держава гарантує право громадянина на забезпеченням забезпечення проведення ефективного досудового розслідування. Таким чином, тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер, відтак перераховані основоположні суспільні інтереси, переважають принцип мирного володіння майном.
Посилання адвоката, що автомобіль належить юридичній особі, щодо якої не здійснюється кримінальне провадження, є необґрунтованими, оскільки за умовами ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України накладення арешту на майно не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Таким чином, враховуючи викладене, слідчий суддя доходить висновку що автомобіль відповідає критеріям ст. 98, ст. 170 ч. 2 КПК України, а також може мати суттєве значення для встановлення істини в даному кримінальному провадженні для швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних до відповідальності. Крім того, існують достатні підстави для задоволення клопотання та арешту тимчасово вилученого майна, вказаного в клопотанні, оскільки даний транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним в ст.98 КПК України, тобто є речовим доказом у справі, може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, яке зберегло на собі його сліди, та, крім того, може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим, з метою збереження автомобілю марки «MAN 8.180» реєстраційний номер НОМЕР_1 , слідчий суддя вважає за необхідне накласти на нього арешт.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на вантажний автомобіль марки «MAN 8.180» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ТзОВ «Легіон Трейд», зареєстрованому АДРЕСА_3 .
Заборонити: користування, розпоряджання та проведення обліково-реєстраційних операцій із автомобілем марки «MAN 8.180» реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1