Справа № 686/8277/22
Провадження № 1-кп/686/931/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2022 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої- судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого- адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому кримінальне провадження №1кп/689/931/22 на підставі обвинувального акта по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Снітівка Летичівського району Хмельницької області, мешканця
АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, одруженого, на утриманні 2 неповнолітніх дітей, працюючого водієм ФОП « ОСОБА_8 », раніше не судимого,
відданого до суду за ч. 2 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В :
26 березня 2022 року близько 19 год. 15 хв. ОСОБА_7 , керуючи автомобілем, марки «OPEL ASTRA», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 50 км/год. по дорозі в межах призначеної для цього смуги руху по вул. Чорновола зі сторони вул. Трудової в напрямку до вул. Госпітальної в м. Хмельницькому, по горизонтальній ділянці проїзної частини, прямій в плані, асфальтобетонній, в мокрому стані, яка на той час електроосвітленням не освітлювалась, діючи легковажно і самовпевнено, в порушення правил дорожнього руху не врахував дорожньої обстановки, а саме наявності попереду нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1, 5.32.2 «ПІШОХІНИЙ ПЕРЕХІД» та дорожньою розміткою 1.14.3 «ЗЕБРА», при наближенні до вказаного переходу, маючи об`єктивну спроможність виявити пішохода ОСОБА_9 , який у цей час розпочав перетин проїзної частини по нерегульованому пішохідному переходу в напрямку зліва на право відносно напрямку руху керованого Слюсарем автомобіля, швидкість руху не зменшив, не зупинився, дорогу пішоходу не надав, чим створив для нього небезпеку. Вподальшому, продовжуючи рух, обвинувачений, маючи об`єктивну спроможність виявити зміну напрямку руху Мевши, що полягала в його виході за межі нерегульованого пішохідного переходу, в порушення правил дорожнього руху не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд передньою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_9 , завдавши останньому травми, від чого потерпілий незабаром помер.
В результаті наїзду пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді множинних двобічних переломів ребер, розриву капсули та тканини правої частки печінки, гемоперитонеуму об`ємом близько 800 мл, крововиливів в м`яких тканинах передньої поверхні грудної клітки справа та правої задньо - бокової поверхні грудної клітки, переломів правої лобкової кістки та крижової кістки справа, з масивними крововиливами в товщі м`язів навколо переломів, садна і крововиливу в м`яких тканинах правої задньо - бокової поверхні тазу та крижової ділянки, закритих багатоуламкових переломів правих велико - та малогомілкової кісток в ділянках верхніх кінців та закритого перелому шийки правої плечової кістки з масивними крововиливами в товщі м`язів навколо переломів, крововиливів на зовнішній поверхні правого колінного суглоба, на зовнішній поверхні правої гомілки у верхній третині, на передній поверхні правої гомілки у верхній третині на передньо - зовнішній поверхні правого плечового суглоба, які за своєю ознакою небезпеки для життя у клінічному перебігу (спричинили масивну крововтрату) є тяжкими тілесними ушкодженнями, які перебувають у прямому
причинно наслідковому зв`язку із настанням смерті, та тілесні ушкодження у вигляді переломів остистих відростків 3-4 грудних хребців, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають.
Своїми діями ОСОБА_10 порушив вимоги пунктів 1.3, 1.5, 2.3 (Б,Д), 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно яких:
- п. 1.3 «учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»,
- п. 1.5 «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальні збитки»,
- п. 2.3 Б,Д «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»,
- п.12.3 «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»,
- п.18.1 «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а вразі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», та не врахував зміст інформаційно вказівних знаків 5.35.1 5.32.2 «ПІШОХІНИЙ ПЕРЕХІД» та дорожню розмітку 1.14.3 «ЗЕБРА».
Саме порушення обвинуваченим п. 12.3 та п. 18.3 ПДР України знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками спричиненням смерті потерпілого.
Винність ОСОБА_10 у вчиненні злочину стверджується сукупністю зібраних по справі доказів.
Так, сам обвинувачений в суді свою вину визнав повністю, пояснивши, що, дійсно, 26 березня 2022 року близько 19 год. 15 хв., рухався автомобілем марки «OPEL ASTRA», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Чорновола зі сторони вул. Трудової в напрямку до вул. Госпітальної в м. Хмельницькому, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, проявив неуважність, в порушення правил дорожнього руху не зменшив швидкості руху, не зупинився перед пішохідним переходом, щоб дати дорогу пішоходу, який у цей час розпочав перетин проїзної частини по нерегульованому пішохідному переходу в напрямку зліва на право, а потім вийшов за межі пішохідного переходу, не пропустив його, внаслідок чого передньою частиною автомобіля допустив наїзд на потерпілого. Своїми діями порушив правила дорожнього руху, вчинив наїзд на потерпілого ОСОБА_9 , він отримав тілесні ушкодження, від яких незабаром помер.
Дані обставини ніким та нічим не оспорюються.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КК України суд вважає можливим при дослідженні доказів обмежитись допитом обвинуваченого, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд находить вину обвинуваченого доказаною повністю, та він повинен нести відповідальність згідно вимог закона.
Дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
При обранні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Суд враховує, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував завдані злочином збитки, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, що пом`якшує його покарання.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів. Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.
Згідно даних досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації на підставі зібраних характеризуючих обвинуваченого матеріалів, його способу життя, відношення до вчиненого, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе і становитиме низьку небезпеку для суспільства, ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення також визначається як низький.
При призначенні покарання судом враховуються конкретні обставини справи, дані досудової доповіді органу пробації, поведінка обвинуваченого під час та після вчинення злочину, думка потерпілої про можливість виправлення Слюсара без ізоляції від суспільства, відсутність у неї до обвинуваченого матеріальних та моральних претензій.
Реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, а також для попередження вчинення нових злочинів самим обвинуваченим та іншими особами, враховуючи все вищевикладене, спричинені наслідки, а також висновки досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування основного покарання із звільненням його від нього з випробуванням та з покладанням на нього відповідно до вимог ст. 76 КК України певних обов`язків, з позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк.
Призначення такого покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Відповідно до вимог ст. 124 КПК України з Слюсара підлягають стягненню процесуальні витрати за проведення експертиз в розмірі 6 435 грн. 45 коп.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, з позбавленням права керування странспортними засобами строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України засудженого від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого слідуючі обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в розмірі 6 435 /шість тисяч триста п`ять/ грн. 45 /сорок п`ять/ коп. за проведення судових експертиз.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню у вигляді домашнього арешту із продовженням дії попередньо покладених обов`язків.
Речові докази:
Автомобіль, марки «OPEL ASTRA», державний номерний знак НОМЕР_1 , що знаходиться на майданчику транспортних засобів ГУНП в Хмельницькій області за адресою : м. Хмельницький, вул. Курчатова, 120Д, повернути власнику ОСОБА_11 .
Чоловічу зимову куртку сірого кольору, спортивні штани чорного кольору, пару чоловічих кросівок чорного кольору, шорти чорного кольору, светр чорного кольору, футболку з довгим рукавом синього кольору, шапку чорного кольору з сірими елементами, пару шкарпеток, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, знищити.
Скасувати арешт на автомобіль «OPEL ASTRA», держномер НОМЕР_1 , накладений ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2022 року.
На вирок може бути подана апеляція до Хмельницького апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.