ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Барського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Глинянка Барського району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , не судимого, одруженого, пенсіонера, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

УСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 11 вересня 2021 року біля 20 год. 00 хв. перебуваючи на околиці с. Глинянка Жмеринського району Вінницької області, діючи умисно, з особистих довготривалих неприязних відносин, які виникли на ґрунті словесного конфлікту з потерпілим ОСОБА_6 , маючи на меті умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи, що діє протиправно та бажаючи діяти саме таким чином, обома руками схопив за тулуб ОСОБА_6 та кинув його на землю, після чого наніс ОСОБА_6 кулаком лівої руки декілька ударів по ребрах зправа, після чого тримаючи в руках вуздечку для коней, приклав її до горла ОСОБА_6 та почав притискати його до землі. Потерпілий ОСОБА_6 намагаючись звільнитися перевернувся на живіт. В цей час обвинувачений ОСОБА_4 кулаком правої руки наніс потерпілому удар в область поясниці зправа, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного експерта Барського відділення Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи № 134 від 13 вересня 2021 року за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_4 перебуває в неприязних відносинах, що виникли на ґрунті конфлікту щодо користування водою зі свердловини, біля якої ОСОБА_4 встановив бочку для поливу малини, що перешкоджало вільному доступу до води в необмеженій кількості. 11 вересня 2021 року біля 20 год. 30 хв., перебуваючи на околиці с. Глинянка Жмеринського району Вінницької області, зненацька до нього з кущів підбіг обвинувачений ОСОБА_4 , кинув його на землю, сів зверху та наносив кулаками удари по обличчю, тулубу та кінцівках, після чого тримаючи в руках вуздечку для коней, приклав її до його горла та почав притискати його до землі. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 нацькував на нього свою мисливську собаку, яка покусала його за ноги. Зазначив, що обставини, вказані в обвинувальному акті та у висновку експерта, відповідають дійсності, зокрема щодо наявності тілесних ушкоджень, способу, кількості та локалізації їх нанесення. Він не перебував на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я, однак внаслідок отриманих ним тілесних ушкоджень через неправомірні дії обвинуваченого ОСОБА_4 , проходив курс лікування, зазнав моральних страждань та поніс витрати на лікування, у зв`язку з чим ним було заявлено цивільний позов. Обвинувачений ОСОБА_4 в добровільному порядку завданих збитків йому не відшкодував, вибачення не попросив. Просить призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду, цивільний позов задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю, пояснив, що 11 вересня 2021 року, перебуваючи на території свого домоволодіння, яке розташоване в с. Глинянка Жмеринського району Вінницької області, вирішив вивести коня на город, неподалік побачив потерпілого ОСОБА_6 , біля якого були собаки, почав з ним розмову. ОСОБА_6 почав висловлюватись в його адресу нецензурною лексикою та спровокував конфлікт щодо води зі скважини, яку він використовує. Внаслідок цього, так сталося, що він почав наносити тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , а саме кинув ОСОБА_6 на землю та правою рукою наніс один удар у бік, лівою рукою не наносив удари, оскільки вона належним чином не функціонує. ОСОБА_6 , лежачи на землі, намагався схопити його за ноги, щоб кинути на землю, тому він вуздечкою для коней, яка була в нього в руках, притиснув за шию ОСОБА_6 до землі. Собак на ОСОБА_6 не нацьковував, чи покусали собаки потерпілого йому не відомо. Кається, визнає, що не повинен був так вчиняти. Цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також процесуальні витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги представника потерпілого не визнав, при цьому заперечення проти позову не обгрунтував.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що 11 вересня 2021 року біля 20 год. 30 хв. її чоловік ОСОБА_6 прийшов додому, розповів, що коли він перебував на околиці села, зненацька, з-заду до нього підійшов ОСОБА_4 , почав наносити удари кулаком по тулубу, здушував за шию за допомогою вуздечки для коней та нацькував на чоловіка своїх собак. Чоловік показав тілесні ушкодження, які наніс йому ОСОБА_4 , бачила синці на тулубі, слід навколо шиї, ноги були в рваних ранах, які, як повідомив чоловік, виникли від укусів собак яких на нього нацькував ОСОБА_4 . Вона відразу викликала працівників поліції та бригаду екстреної медичної допомоги. Після того, як ОСОБА_6 було надано медичну допомогу, він був допитаний працівниками поліції.

Крім показань обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_8 , суд бере до уваги наступні докази:

- витяг з ЄРДР про внесення 12 вересня 2021 року відомостей до ЄРДР та реєстрацію кримінального провадження № 0000198 про те, що 11 вересня 2021 року в с. Глинянка Жмеринського району Вінницької області, під час раптово виниклого конфлікту на грунті неприязних відносин, ОСОБА_4 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_6 (а.к.п.143);

- рапорт начальника чергової частини відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП У Вінницькій області ОСОБА_9 в якому зазначено, що ОСОБА_8 повідомила через службу "102" про те, що 11 вересня 2021 року о 20 год. 51 хв. ОСОБА_4 наніс її чоловікові ОСОБА_6 тілесні ушкодження та нацькував собаку (а.к.п.144);

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11 вересня 2021 року про те, що 11 вересня 2021 року біля 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 за допомогою вуздечки для коней, яку приклав до горла ОСОБА_6 , наніс йому тілесні ушкодження (а.к.п. 145);

- акт судово медичного обстеження № 132 від 13 вересня 2021 року згідно якого: 1) у ОСОБА_6 виявлено: синці на обличчі справа, в нижній частині правої вушної раковини, в ділянці кута нижньої щелепи зліва та нижній частині лівої вушної раковини, на спині справа по середньо-ключичній лінії на рівні 10-го ребра та грудній клітці справа по задній пахвовій лінії на рівні 9-го ребра; множинні садна та синці по задній поверхні лівого стегна, лівої підколінної ямки, по задній поверхні лівої гомілки в верхній третині та по передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки; 2) за медико-морфологічними ознаками вище вказані ушкодження у ОСОБА_6 виникли внаслідок травмуючої дії, удару (контрудару), стиснення та тертя тупим твердим предметом (предметами), по давності утворення можуть відповідати терміну, вказаному у направленні (11.09.2021) та за ознакою розладу здоров`я (тривалістю не більше як шість днів), належать до легкого тілесного ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я (а.к.п. 149);

- висновок судово-медичного експерта Барського районного відділення Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_10 № 134 від 13 вересня 2021 року згідно якого: 1) у ОСОБА_6 виявлено: синці на обличчі справа, в нижній частині правої вушної раковини, в ділянці кута нижньої щелепи зліва та нижній частині лівої вушної раковини, на спині справа по середньо-ключичній лінії на рівні 10-го ребра та грудній клітці справа по задній пахвовій лінії на рівні 9-го ребра; множинні садна та синці по задній поверхні лівого стегна, лівої підколінної ямки, по задній поверхні лівої гомілки в верхній третині та по передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки; 2) за медико-морфологічними ознаками вище вказані ушкодження у ОСОБА_6 виникли внаслідок травмуючої дії, удару (контрудару), стиснення та тертя тупим твердим предметом (предметами), по давності утворення можуть відповідати терміну, вказаному у направленні (11.09.2021) та за ознакою розладу здоров`я (тривалістю не більше як шість днів), належать до легкого тілесного ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я (а.к.п. 150-151);

- протокол проведення слідчого експерименту з додатками за участтю підозрюваного ОСОБА_4 від 23 вересня 2021 року, згідно якого ОСОБА_4 шляхом відтворення дій описує обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 (а.к.п. 159-163);

- консультаційний висновок спеціаліста лікаря-консультанта ОСОБА_11 від 13 вересня 2021 року відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлено: "Побої: забій лівої половини грудної клітки, забій та садна ділянки обличчя. Вкушені собакою інфіковані рани лівої гомілки." (а.к.п. 28).

Вказані вище докази суд бере до уваги, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог закону і вважає їх допустимими.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне шкодження.

Відповідно до ст. 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, та класифікується як кримінальний проступок, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, що підтверджується даними вимоги ІЦ (а.к.п. 158), згідно даних довідки-характеристики Антонівського старостинського округу Вінницької області від 16 вересня 2021 року № 70 ОСОБА_4 характеризується як особа схильна до вчинення конфліктних ситуацій (а.к.п. 156), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, що підтверджується довідкою Комунального некомерційного підприємства "Барська міська лікарня" (а.к.п. 157), задовільний стан здоров`я обвинуваченого, про що останній повідомив суду.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, не встановлено.

З урахуванням викладеного, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті за якою йому пред`явлено обвинувачення.

Суд вважає, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді штрафу.

Щодо цивільного позову, то суд дійшов висновку, що його слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільним небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Встановлено, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 завдано майнову шкоду у розмірі 536 грн, оскільки останній поніс ці витрати на придбання ліків, що підтверджується копією фіскального чеку від 14 вересня 2021 року (а.к.п. 27).

За таких підстав, з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 слід стягнути матеріальну шкоду у розмірі 536 грн.

Крім того, відповідно до частин 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у приниженні честі і гідності, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків та стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд бере до уваги висновок експерта № 134 від 13 вересня 2021 року у якому зазначено негативні наслідки, що стосуються здоров`я потерпілого ОСОБА_6 , які настали внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 .

Ураховуючи у сукупності всі обставини вчиненого діяння, зокрема спосіб його вчинення, поведінку винного, суд дійшов висновку, що факт заподіяння моральної шкоди потерпілому ОСОБА_6 доведено, протиправність діяння заподіювача - обвинуваченого ОСОБА_4 та його винуватість встановлені, між шкодою та протиправним діянням існує причинний зв`язок.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд ураховує характер та обсяг страждань, яких зазнав потерпілий ОСОБА_6 , характер немайнових втрат, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану потерпілого, тому, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково та стягнути на користь потерпілого ОСОБА_6 з обвинуваченого ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Щодо понесених потерпілим ОСОБА_6 витрат на правову допомогу, то суд дійшов такого висновку.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмір.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу.
Згідно з ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Тому, суд стягує на користь потерпілого ОСОБА_6 з обвинуваченого ОСОБА_4 витрати на правову допомогу у розмірі 12000 грн, які потерпілий поніс за надання правничої допомоги, що підтверджується договором про надання правничої допомоги від 28 вересня 2021 року та розрахунком витрат на праничу допомогу ( а.к.п. 42-44).

На підставі статей 65-67 КК України, частин 1, 2 ст. 23, статтей 1166, ч. 1 ст. 1167, ст. 1177 ЦК України, керуючись ст. 100, п. 1 ч. 1 ст. 118, частинами 1, 2 ст. 124, ч. 2 ст. 127, частинами 1, 5 ст. 128, ч. 4 ст. 174, ч. 3 ст. 349, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369, ст. 370, частинами 1, 2 ст. 371, ст. 374, частинами 1, 3, 6, 7 ст. 376, п. 1 ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 4 ст. 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень та моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 витрати на правову допомогу у розмірі 12000 (дванадцять тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення вироку судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокуророві.

Суддя ОСОБА_1