Справа № 352/5/20
Провадження № 1-кп/352/23/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

з участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

потерпілої ОСОБА_13 ,

представника потерпілої ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000430 від 16.10.2019 р. по обвинуваченню :

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, утриманці відсутні, з середньою освітою, працюючого неофіційно, військовозобов`язаного, депутатом будь-якої ради не обирався, якому пам`ятка про його права та обов`язки вручена, раніше судимого 11.12.2019 р. Івано-Франківським міським судом за ст. 358 ч. 4 КК України до покарання у виді штрафу в розірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., штраф погашено 17.12.2019 р., у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_11 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що заподіяло потерпілій ОСОБА_13 , середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин:

15.10.2019 р. приблизно о 12 год. 40 хв. ОСОБА_11 , не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керував автомобілем марки "Форд Фокус" реєстраційний номер іноземної реєстрації Республіки Польща, НОМЕР_1 , та рухався ділянкою автодороги Н-10 «Стрий-Чернівці-Мамалига», що проходить об`їзною дорогою с. Чукалівка, Тисменицького району, Івано-Франківської області у напрямку с. Драгомирчани, Тисменицького району. В салоні автомобіля ОСОБА_11 перевозив пасажирів ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

В цей час, перед ним на вказаній ділянці дороги в напрямку с. Драгомирчани, Тисменицького району, рухалася колона із трьох автомобілів. Дана ділянка дороги для двох напрямків руху, пряма в плані горизонтального повздовжнього та поперечного профілю, має по одній смузі для руху в кожному напрямку, асфальтована, без вибоїн, зустрічні потоки транспортних засобів розділені між собою суцільною лінією дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху України.

Однак, водій ОСОБА_11 , керуючи автомобілем марки "Форд Фокус", реєстраційний номер іноземної реєстрації Республіки Польща НОМЕР_1 , в якому відповідно до висновку експерта № СЕ-19/109/26-698ІТ/19 від 29.11.2019 робоча гальмівна система знаходилася у стані відмови, пов`язаному із заклинюванням поршнів робочих гальмівних барабанів задніх коліс, що носять експлуатаційних характер і виникли до настання ДТП, тому останній мав можливість виявити їх під час експлуатації транспортного засобу за погіршеними гальмівними властивостями автомобіля, проявив неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не урахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, з метою уникнення зіткнення із переднім попутнім транспортним засобом, виїхав на зустрічну смугу.

В цей час зустрічною смугою назустріч, керуючи автомобілем марки "ВАЗ 21093", реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався водій ОСОБА_17 , який перевозив пасажира ОСОБА_13 .

Уникаючи зіткнення із зустрічним автомобілем, водій ОСОБА_17 повернув праворуч на ґрунтове узбіччя, де із правою передньою частиною його автомобіля марки "ВАЗ 21093" вчинив зіткнення своєю правою передньою та боковою частиною автомобіль марки "Форд Фокус" під керуванням ОСОБА_11 , який рухався прямо на зустріч.

При цьому ОСОБА_11 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 1.2., згідно якого в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів;

п. 1.5., який вказує, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.1. відповідно до якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу;

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 10.1., який зобов`язує водія перед будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 11.3., на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу;

п. 12.1., який вказує, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

п. 13.1., згідно якого водій в залежності від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу;

п. 31.4 згідно якого забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

п. 31.4.1 гальмові системи:

а) змінено конструкцію гальмових систем, застосовано гальмову рідину, вузли або окремі деталі, що не передбачені для даної моделі транспортного засобу або не відповідають вимогам підприємства-виробника.

У результаті порушення водієм ОСОБА_11 Правил дорожнього руху України трапилася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пасажир автомобіля марки "ВАЗ 21093", ОСОБА_13 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки з переломом 2 ребра зліва, забоєм правої легені, лівобічним гемотораксом, що викликало необхідність проведення плевральної пункції (отримано 120 мл. крові), що відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 556 від 26.12.2019 р. відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, які викликали тривалий розлад здоров`я, і не є небезпечними в момент спричинення.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_11 свою вину у вчиненні пред`явленого йому в обвинувальному акті злочину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і вибачившись перед потерпілою дав суду показання в яких повністю підтвердив факт та обставини скоєного ним вищенаведеного у вироку свого неправомірного діяння. Щиро розкаюється у вчиненому, дуже шкодує за наслідками скоєного. Унаслідок постійних переживань та отриманих тілесних ушкоджень значно погіршився стан здоров`я. Просить суд суворо його не карати та при призначенні покарання врахувати, що заподіяні потерпілій його неправомірними діями матеріальні витрати на лікування в сумі 5695 грн. відшкодував в повному обсязі, а також частково відшкодував спричинені їй моральні збитки в сумі 7000 грн. в добровільному порядку.

Під час розгляду кримінального провадження суд забезпечив принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду свої доказів, передбачений ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні вину визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Обвинувачений та інші учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, оцінивши та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні всі докази по даному кримінальному провадженню в їх сукупності з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд приходить до переконання, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення доведено повністю, а його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, так як він керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що заподіяло потерпілій ОСОБА_13 середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. «Про виконання рішеньта застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

При цьому суд обгрунтовано посилається на практику Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, суд при призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, як і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обтяжуючі покарання обставини судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини ОСОБА_11 , щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування потерпілій заподіяних їй кримінальним правопорушенням збитків.

Крім того, вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд враховує думку потерпілої щодо міри покарання, яку слід призначити ОСОБА_11 , а також приймає до уваги і те, що обвинувачений на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває; працюючи займається суспільно-корисною працею; має постійне місце проживання за яким характеризується позитивно; проте раніше судимий; внаслідок отриманих в ДТП тілесних ушкоджень має незадовільний стан здоров`я; його поведінку до і після вчинення злочину, відношення до вчиненого злочину, тобто є особою із належним рівнем соціальної зрілості, яка має легальний дохід та міцні соціальні зв`язки, що применшує передумови для подальшої його протиправної поведінки.

Таким чином, беручи до уваги всі вищеперелічені обставини, дані про особу винного, суд вважає, що підсудному слід призначити основне покарання у виді штрафу в розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження скоєння нових злочинів. Також суд вважає за необхідне додаткове покарання визначене санкцією ст. 286 ч. 1 КК Україниу виді позбавлення права керування транспортними засобами до обвинуваченого не застосовувати, оскільки останній це право у встановленому Законом порядку не набув.

На переконання суду, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_11 відповідає також принципу співрозмірності конкретного неправомірного діяння, вчиненого ним, з покаранням призначеним останньому.

Крім того, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів, слід шляхом поглинання менш суворого основного покарання призначеного ОСОБА_11 за попереднім вироком Івано-Франквського міського суду від 11.12.2019 р. у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., який погашено в повному обсязі 17.12.2019 р., поглинути більш суворим основним покаранням призначеним обвинуваченому за даним вироком суду у виді штрафу в розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. Поряд із вищенаведеним, суд вважає за необхідне зарахувати повністю відбуте покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. призначене за вироком Івано-Франківського міського суду від 11.12.2019 р.

Клопотанням представника потерпілої ОСОБА_14 про залишення без розгляду цивільного позову ОСОБА_13 до ОСОБА_11 , ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування заподіяних внаслідок ДТП матеріальної та моральної шкоди, як таке, що прав третіх осіб та Закону не порушує, слід задоволити.

Арешт на майно накладений згідно ухвали слідчого судді Тисменницького районого суду від 17.10.2019 р., а саме автомобіль марки «Форд Фокус», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Польща), номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 шляхом заборони його використання, відчуження та розпорядження та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_4 виданого 14.06.2017 р,, власником якого являється ОСОБА_18 , фактичним власником та володільцем якого являється ОСОБА_11 слід скасувати.
Арешт на майно накладений згідно ухвали слідчого судді Тисменницького районого суду від 17.10.2019 р., а саме автомобіль марки «ВАЗ 21093», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 шляхом заборони його використання, відчуження та розпорядження та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_6 виданого 06.12.2005 р,, власником якого являється ТзОВ «Інтервіза» слід скасувати.
Питання щодо обрання та заміни запобіжного заходу обвинуваченому до вступу вироку в законну силу судом не вирішується, оскільки учасниками процесу відповідних клопотань не заявлялось.

Питання про речові докази та питання відшкодування судових витрат понесених на залучення експертів, суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд,

У Х В Л И В :
ОСОБА_11 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (із змінами в редакції Закону № 586-VI від 24.09.2008 р.) та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі складає 8500 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень), без позбавленням права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 70 ч.ч. 1, 4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого основного покарання призначеного ОСОБА_11 за попереднім вироком Івано-Франківського міського суду від 11.12.2019 р. більш суворим основним покаранням призначеним обвинуваченому за даним вироком суду і визначити ОСОБА_11 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі складає 8500 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень), без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Зарахувати повністю відбуте покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. призначене за вироком Івано-Франківського міського суду від 11.12.2019 р.

До вступу вироку в законну силу підстави обрання обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу відсутні.
Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави (, розрахунковий рахунок -0002, банк отримувача ГУДКСУ в Івано-Франківській області, код банку отримувача 836014) 5024,32 грн. понесених Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України судових витрат на проведення інженерно-транспортних експертиз.

Арешт на майно накладений згідно ухвали слідчого судді Тисменницького районого суду від 17.10.2019 р., а саме автомобіль марки «Форд Фокус», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Польща), номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 шляхом заборони його використання, відчуження та розпорядження та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_4 виданого 14.06.2017 р,, власником якого являється ОСОБА_18 , фактичним власником та володільцем якого являється ОСОБА_11 скасувати.
Арешт на майно накладений згідно ухвали слідчого судді Тисменницького районого суду від 17.10.2019 р., а саме автомобіль марки «ВАЗ 21093», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 шляхом заборони його використання, відчуження та розпорядження та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_6 виданого 06.12.2005 р,, власником якого являється ТзОВ «Інтервіза» скасувати.
Речові докази: автомобіль марки «Форд Фокус», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Польща), номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , що поміщений на арештмайданчик Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_4 виданого 14.06.2017 р,, власником якого являється ОСОБА_18 , фактичним власником та володільцем якого являється ОСОБА_11 , що зберігається при матеріалах даного кримінального провадження та автомобіль марки «ВАЗ 21093», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , що поміщений на арештмайданчик Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_6 виданого 06.12.2005 р,, власником якого являється ТзОВ «Інтервіза», що зберігається при матеріалах даного кримінального провадження - повернути власникам чи особам, уповноваженим власниками на розпорядження даними транспортними засобами.
Цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_11 , ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування заподіяних внаслідок ДТП матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку суду вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику, потерпілій та представнику потерпілої, негайно, після його проголошення.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ