У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Ужгород клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна
в с т а н о в и в:
на розгляд слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , у якому він просить слідчого суддю:
-скасувати в частині арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду у справі №308/14939/21 від 15.07.2022 року, а саме на комбайн зернозбиральний КЗС-11 «Дніпро-350», заводський номер № НОМЕР_1 , 2004 р.в., який на праві власності належить ОСОБА_4 та пасажирський автобус марки «Volkwagen Grafter 2 ЕКЕ2» жовтого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_5 та зобов`язати орган досудового розслідування повернути такий власнику, або особі по довіреності.

Клопотання обґрунтоване тим, що пасажирський автобус марки «Volkwagen Grafter 2 ЕКЕ2» жовтого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , зберігається на штраф майданчику районного управління поліції, та відповідний комбайн зернозбиральний КЗС- 11 «Дніпро-350», заводський номер № НОМЕР_1 , 2004 р.в. знаходиться на відкритому просторі, через що на даний автомобіль та комбайн впливають різні природні явища, які спричиняють пошкодження у вигляді корозійного стану, що завдає власнику значного збитку.

Вказує на те, що протягом тривалого часу органом досудового розслідування жодній особі у кримінальному провадженні не повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, за якими проводиться досудове розслідування.

За таких обставин вважає, що потреба у накладенні арешту на вищевказане майно відпала, а тому ухвала слідчого судді у справі №308/14939/21 від 15.07.2022 року підлягає скасуванню.

У судове засідання прокурор не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату і місце його проведення, подав клопотання про розгляд клопотання за його відсутності.

У судове засідання решта учасників процесу не з`явилися, належним чином повідомлені про час, дату і місце його проведення, від представника третіх осіб надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення заявленого клопотання по суті, суд встановив наступне.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.07.2022 у справі №308/14939/21 задоволено клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області, погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, про арешт майна та накладено арешт на майно, яке вилучено 14.07.2022 в ході проведення огляду земельної ділянки за кадастровими номерами :01:001:0020 площею 52,1318 га з цільовим призначенням для розміщення та постійної діяльності Збройних сил України, яка розташована на території Широківської сільської ради та перебуває в постійному користуванні Квартирно- експлуатаційного відділу міста Мукачеве, а саме:

- комбайн марки «КЗС-11» моделі «Дніпро-350» без державних номерних знаків з жаткою до нього;

- сільськогосподарську культуру пшениці загальною вагою близько 600 кілограм;

- автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Crafter» з держаним номерним знаком НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 .

Як встановлено слідчим суддею, власниками вказаного майна є:

1)ОСОБА_4 , що підтверджується договором купівлі-продажу зернозбирального комбайну КЗС-11 «Дніпро-350», заводський номер № 12-08349, 2004 р.в. №26/11-20 від 26.11.2020 року;

2)ОСОБА_5 що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, а саме - автобусу марки «Volkwagen Grafter 2 ЕКЕ2» жовтого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Накладаючи арешт на зернозбиральний комбайн та вказаний транспортний засіб, слідчий суддя виходив з того, що відповідне майно відповідає критеріям ст.98 КПК України, а накладення арешту узгоджується з інтересами та потребами досудового розслідування та не є надмірним втручанням у права та законні інтереси власників такого майна.

Адвоката ОСОБА_3 , вважаючи, що потреба у накладенні арешту відпала, звернувся до слідчого судді з відповідним клопотанням.
Вирішуючи подане клопотання про скасування арешту, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення пункту 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а пункту 2 - визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (частина 1 статті 16 КПК України).

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Тобто тягар доказування необґрунтованості або подальшої недоцільності арешту у даному випадку покладається на власника або володільця майна.

Власник майна в обґрунтування правомірності заявленої вимоги клопотання про скасування арешту майна покликається на обставину відсутності подальшої потреби для слідства у застосуванні арешту автомобіля, що свідчить про його подальшу недоцільність.

На момент розгляду та вирішення заявленого клопотання досудове розслідування, у межах якого накладався арешт на майно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 триває і ще не завершено. Слідчий суддя вказує на те, що арештоване майно було вилучено лише 14.07.2022. При цьому адвокат не надав жодних доказів на підтвердження того, що необхідні слідчі дії стосовно відповідного майна проведено, а тому потреба у подальшому його залишенні в сторони обвинувачення припинилася.

Окрім цього, зважаючи на дату вилучення арештованого майна та беручи до уваги те, що строк між такою датою та моментом звернення адвоката про скасування накладеного арешту є незначним, слідчий суддя відхиляє доводи адвоката ОСОБА_3 про те, що у кримінальному провадженні, в межах якого накладено арешт, жодній особі не повідомлено про підозру.

На переконання слідчого судді, посилання представника третіх осіб на те, що зерновий комбайн разом з арештованим транспортним засобом зберігаються на відкритому просторі, через що на них впливають різні природні явища, які спричиняють пошкодження у вигляді корозійного стану, що завдає власнику значного збитку, є необґрунтованими, оскільки вказані аргументи не підтверджені жодними доказам.

Слід зауважити про те, що власники майна не позбавлені можливості звернення до суду з відповідним позовом з метою стягнення збитків, заподіяних неналежним утриманням вилученого майна.

Підсумовуючи викладене, слідчий суддя доходить до висновку, що адвокатом не спростовано обставин недоцільності та необґрунтованості арешту чи відсутності потреби у його продовженні, тому подане ним клопотання слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 22, 170-174 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду у справі №308/14939/21 від 15.07.2022 року, на комбайн зернозбиральний КЗС-11 «Дніпро-350», заводський номер № НОМЕР_1 , 2004 р.в., який на праві власності належить ОСОБА_4 та пасажирський автобус марки «Volkwagen Grafter 2 ЕКЕ2» жовтого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_5 відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1