Справа №186/468/22
Провадження №1-кп/0186/75/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року м.Першотравенськ.

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 24.06.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нефтезаводськ, Чарджоуського району, Республіки Туркменістан, громадянина України, освіта середньо-технічна, непрацюючого, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-21.04.2022 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2022 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт строком 120 годин. 27 травня 2022 року у Петропавлівському міськрайонному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області ОСОБА_3 був ознайомлений із порядком відбування покарання, а також попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання може бути притягнутий до кримінальної відповідальності відповідно до ст.389 КК України.

ОСОБА_3 30 травня 2022 року був ознайомлений з направленням для відбуття громадських робіт у КНП «Першотравенська МЛ» ПМР з 30 травня 2022 року. Наказом КНП «Першотравенська МЛ» ПМР №91-аг від 30.05.2022 року ОСОБА_3 направлений на безоплатні громадські роботи з 30 травня 2022 року.

Однак у порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, передбачених ст.37 Кримінально-виконавчого кодексу України, ОСОБА_3 не з`явився на відпрацювання без поважних причин 30 та 31 травня 2022 року. У червні місяці 2022 року ОСОБА_3 не з`явився на відпрацювання 01 червня 2022 року, 02 червня 2022 року, 03 червня 2022 року, 06 червня 2022 року, 07 червня 2022 року, 08 червня 2022 року, 09 червня 2022 року, 10 червня 2022 року, 20 червня 2022 року, 21 червня 2022 року та 24 червня 2022 року умисно ухиляючись від відбування призначеного вироком суду покарання, не вийшов на громадські роботи до КНП «Першотравенська МЛ» ПМР без поважних причин, що згідно ч.3 ст.40 Кримінально-виконавчого кодексу України є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.

29 червня 2022 року між прокурором Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000037, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 з іншого боку, за участі адвоката ОСОБА_5 на підставі ст.ст.468, 469 та 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої підозрюваний ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно угоди сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.2 ст.389 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2022 року із застосуванням ст.72 КК України та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) місяців 11 днів арешту.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить із наступного.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, тому просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди про визнання винуватості, зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що угода відповідає вимогам КПК України та КК України та також, просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі у випадках надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ним угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання, про що підтвердив під час проведення підготовчого судового засідання. Обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено прокурором, обвинуваченим, та його захисником під час підготовчого судового засідання.

Крім того, ОСОБА_3 був ознайомлений з кримінальною відповідальністю, передбаченою ст. 389-1 КК України «Умисне невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості».

Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація злочину є правильною, за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою ОСОБА_3 можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлені.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого - є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України - не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що останній неодружений, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місце проживання характеризується задовільно, раніше неодноразово судимий.

Враховуючи, що ОСОБА_3 скоїв дане кримінальне правопорушення до повного відбуття покарання призначеного вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2022 року, при призначенні остаточного покарання необхідно застосувати ч.1 ст.71 та п.п.4 п.2 ч.1 ст.72 КК України.

Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав, для затвердження угоди про визнання винуватості.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Під час досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався, підстави для застосування запобіжного заходу, до набрання вироком законної сили, відсутні.

Керуючись ст.ст.314,368,370,373-374,468,473-475 КПК України, - суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 червня 2022 року в кримінальному провадженні №0000037 між прокурором Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України з урахуванням положень п.2 ч.1 ст.72 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2022 року та остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді 3 (трьох) місяців 11 днів арешту.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його фактичного затримання, після набрання вироком законної сили.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок Першотравенського міського суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1