Справа № 306/1018/18
Провадження № 11-кп/4806/533/22
Закарпатський апеляційний суд
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження

07.10.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді ОСОБА_1 , перевірив апеляційні скарги начальника Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_2 , представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 16.09.2022.
Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 04.07.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000044 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.171 КК України, повернуто прокурору для приведення у відповідність із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», відповідно підпункту 5 пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень.
На ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 16.09.2022 начальник Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_2 та представник потерпілої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 подали апеляційні скарги, в яких просять ухвалу суду від 16.09.2022 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Перевіривши подані прокурором та представником потерпілої апеляційні скарги на відповідність їх вимогам кримінального процесуального закону, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження, з таких підстав.
Положення п.8 ч.3 ст.129 Конституції України визначають одну з основних засад судочинства - забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Частиною 2 вказаної норми процесуального закону гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому КПК України, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

-2-
Згідно ч.1 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ч.ч.1,6 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.
Відповідно до правової позиції об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду викладеної у постанові від 01.11.2021 (справа 161/7092/20), ухвали суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України, оскарженню не підлягають.
Зокрема, в постанові Верховного суду зазначено, що положеннями ч.1 ст.392 КПК передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову в застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених КПК України.
Водночас, як зазначено в абзаці 1 частини 2 статті 392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України суд має право у підготовчому судовому засіданні повернути обвинувальний акт, але у випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Оскільки кримінальний процесуальний закон не містить вичерпного переліку порушень у складанні обвинувального акта, що обумовлює його повернення, норма п.3 ч.3 ст.314 КПК України відсилає до ст.291 цього Кодексу, що надає можливість визначити перелік порушень, які є похідними від закріплених у цій статті вимог до підсумкового документа досудового розслідування: порушення, які стосуються змісту та форми самого обвинувального акта (неправильність або відсутність в обвинувальному акті такої інформації, як дата і місце його складання та затвердження; формулювання обвинувачення; правова кваліфікація кримінального правопорушення тощо); порушення, які стосуються змісту та наявності додатків до обвинувального акта (недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування; не долучення розписки підозрюваного про отримання копії обвинувального акта тощо).
Разом з тим, Законом України №2617-VIII від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон №2617-VIII) внесені відповідні зміни до КПК України, зокрема до глави 25 КПК України, якою визначено особливості досудового розслідування кримінальних проступків.
При цьому, згідно з підпунктом 5 пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2617-VIII обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначенні як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України.

-3-

Відтак метою такого повернення відповідно до положень Закону №2617-VIII є лише внесення обвинувального акта з урахуванням визначеної главою 25 КПК України процедури, якою передбачено, що за встановлених у ст.302 КПК України умов прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Таким чином, підставою повернення обвинувального акта за підпунктом 5 пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2617-VIII є невідповідність закону процедури внесення цього обвинувального акта, на відміну від положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України, де йдеться про недоліки самого підсумкового документа досудового розслідування обвинувального акта.
До того ж, приписи підпункту 5 пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2617-VIII про повернення обвинувального акта, на відміну від положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України, викладено як імперативну та безумовну вимогу до суду, що вказує і на відсутність предмету апеляційної перевірки згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, а саме «відповідності чи невідповідності обвинувального акта вимогам цього Кодексу».
Разом з тим, ч.4 ст.314 КПК України прямо передбачає можливість оскарження в апеляційному порядку ухвали про повернення обвинувального акта, прийнятої згідно з приписами саме ст.314 КПК України, проте спеціальних норм стосовно можливості оскарження повернення обвинувального акта на підставі підпункту 5 пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2617-VIII чинний КПК України не містить.
З огляду на наведене, повернення обвинувального акта за підпунктом 5 пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2617-VIII становить кримінально-процесуальний акт sui generis, тобто його конструкція є своєрідною, єдиною у своєму роді.
Отже, кримінально-процесуальні акти (механізми) повернення обвинувального акта прокурору в порядку, передбаченому ст.314 КПК України, та повернення обвинувального акта прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України, закріплений в підпункті 5 пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2617-VIII, не є тотожними.
Виходячи ж із закріпленого в пункті 3 частини 1 та абзаці 1 частини 2 статті 392 КПК України загального правила про недопустимість окремого оскарження ухвал, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, крім випадків, визначених цим Кодексом, та відсутності в нормах КПК України відповідної вказівки щодо можливості оскарження, ухвала суду першої інстанції про повернення обвинувального акта прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Згідно з положеннями ч.4 ст.399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
За таких обставин, керуючись ч.4 ст.399 КПК України, суддя-доповідач приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за апеляційними скаргами начальника Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_2 , представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 16.09.2022 про повернення обвинувального акта в кримінальному провадженні, внесеному 04.07.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000044 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.171 КК України, прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України.

-4-

Керуючись ч.4 ст.399, 401,418 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами начальника Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_2 та представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 16.09.2022.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особам, які подали апеляційні скарги, разом з апеляційними скаргами та усіма доданими до них матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: