справа № 208/1161/22
№ провадження 1-кс/208/956/22
УХВАЛА
Іменем України

12 серпня 2022 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000118, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, -
встановив:

Слідчий звернувся до слідчого судді із погодженим з прокурором вказаним клопотанням, просив накласти арешт на майно яке було вилучено 10.08.2022 під час обшуку нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Кам`янське, пр. Свободи, 1Ж в кафетерії « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

З матеріалів клопотання та досудового розслідування вбачається, що 11.02.2022 до ЧЧ Кам`янського РУП надійшов матеріал від ВКП Кам`янського РУП про те, що на території м. Кам`янське та Кам`янського району невстановленою особою, організовано та проводяться азартні ігри без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону, а також функціонують заклади з метою надання доступу до азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет

10.08.2022 до ЧЧ Кам`янського РУП надійшло повідомлення про те, що за адресою: м. Кам`янське, пр. Свободи, 1Ж в кафетерії «Зупинка» діє ігровий термінал.

10.08.2022 слідчим СВ Кам`янського РУП проведено невідкладний обшук нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в якому знаходився кафетерій де був встановлений платіжний термінал з доступом до азартних ігор.

Термінал опечатано та вилучено до Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Слідчий вважає, що, вищевказані вилучені речі, мають суттєве значення для встановлення істини та важливих обставин у кримінальному провадженні. Крім того, в подальшому дані речі можуть бути використанні як докази та можливість використання як доказів відомостей, що містяться у речах. Також є підстави вважати що дані предмети пристосовані для вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий в судовому засіданні вказане клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.
Вислухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завдання марешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи підстави, мету та завдання проведення кримінального провадження, збір доказів в межах кримінального провадження, проводиться в передбаченому КПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч. 3 ст. 170 КПК України).
При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторонни кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Ч. 1 ст. 13 КПК України визначено, що не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Ст. 234 КПК України передбачено, що обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Клопотання слідчого за погодженням з прокурором або прокурора повинно містити відомості, зокрема, про житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.08.2022 року (справа № 208/1161/22, провадження № 1-кс/208/957/22) у задоволенні клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області в рамках кримінального провадження від 11.02.2022 за № 0000118 «про проведення обшуку», - відмовлено.

Дані об`єкти, заявлені у клопотанні про арешт майна, оглянуті та вилучені під час зазначеної процесуальної дії, дозвіл на яку не надано, а тому вилучене під час такого огляду майно не може мати доказового значення у кримінальному провадженні з огляду на очевидну недопустимість таких доказів в розумінні положень ст. 84 89 КПК України, та як такого, що виходить за межі доказування кримінального провадження ч. 1 ст. 203-2 КК України, що тягне за собою відмову у задоволенні клопотання слідчого.
Керуючись ст. 36, 131-132, 170-171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000118 від 11.02.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1