Справа № 462/4128/22
провадження 1-кп/462/453/22
У Х В А Л А

18 серпня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова у складі судової колегії головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадження Залізничного районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000085 від 20.05.2022 р., відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Ухвалою судді у кримінальному провадженні призначене підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, захисник, обвинувачений вважають за можливе призначити провадження до судового розгляду.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення - направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.
Відповідно до положень ч. 9 ст. 615 КПК України під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, в межах територіальної юрисдикції яких закінчено досудове розслідування, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя найбільш територіально наближеним до нього судом, що може здійснювати правосуддя, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.
Як вбачається з обвинувального акту досудове розслідування у кримінальному провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.111 КК України, закінчене старшим слідчим 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області, тобто в межах територіальної юрисдикції Галицького районного суду м. Львова. Залізничний районний суд м.Львова не є територіально наближеним до Галицького районного суду.
Обвинувальний акт скеровано до Залізничного районного суду м. Львова11.08.2022 року, тобто в той час коли вже набула чинність дія ч.9 ст.615 КПК України. З огляду на зазначене, суд вважає, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, слід направити до Львівського апеляційного суду для визначення підсудності.

Крім того, в судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого, посилаючись при цьому на те, що ризики ухилення обвинуваченого від суду не усунуті, строк дії запобіжних заходів спливає, розгляд справи відкладається.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечив проти заявленого клопотання, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження терміну тримання під вартою, оскільки відсутні докази його вини, він має на утриманні батьків похилого віку, просив застосувати домашній арешт.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 просив призначити справу до розгляду, вважає, що кримінальне провадження слід розглядати одноособово заперечив проти заявленого клопотання прокурора, зазначив, що ризики відсутні, докази по справі відсутні, просив застосувати домашній арешт.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог частини 3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України застосування запобіжного заходу здійснюється з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також спробам незаконно переховуватись від органів досудового розслідування, та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити його.

В даному випадку обвинувачений ОСОБА_7 утримуються під вартою, строк тримання спливає 21 серпня 2022 року, розгляд справи по суті не розпочався.

Заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, злочин скоєний під час воєнного стану, отже ризики, які виправдовують тримання його під вартою не зменшилися, з метою недопущення перешкоджання кримінальному провадженню, виконанню рішення суду, з урахуванням вимог ст. 183 КПК України, суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, оскільки його належну процесуальну поведінку може забезпечити саме такий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При цьому, колегія суддів звертає увагу і на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Таким чином, з врахуванням практики ЄСПЛ, а також тих обставин, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні протиправних дій в умовах воєнного стану, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку суспільний інтерес має більшу вагу над повагою до свободи особи, а тому, і з цих підстав, продовження останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.

Суд дійшов висновку, що оскільки з дня надходження до суду обвинувального акту судове провадження не завершене, двомісячний строк тримання під вартою закінчується, в цілях запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України, вважає за доцільним продовжити запобіжний захід, обраний досудовим слідством у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , на 60 днів.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 315 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Продовжити запобіжний захід у виді тримання під варту відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, на 60 (шістдесят) днів - до 16 жовтня 2022 року включно.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, направити до Львівського апеляційного суду для визначення підсудності.

Ухвала в частині продовження міри запобіжного заходу може бути оскаржена протягом 5 діб з дня проголошення до Львівського апеляційного суду.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3