У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2022 року м. Шаргород

Справа № 152/296/22
провадження № 1-кс/152/66/22

Слідчий суддя
Шаргородського районного
суду Вінницької області ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря судового
засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про накладення арешту,

встановив:

18.04.2022 року слідчий СВ ВП №2 Жмеринського РВП ОСОБА_3 за погодженням з начальником Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Шаргородського районного суду з клопотанням про накладення арешту, в якому просить накласти арешт на вилучений та визнаний речовим доказом автомобіль марки «Mitsubishi Outlander» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 .
Клопотання слідчий СВ ВП №2 Жмеринського РВП ОСОБА_3 мотивує тим, що ним розглядаються матеріали кримінального провадження №0000048 від 13.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, в ході розгляду яких встановлено, що 13.04.2022 року до ВП №2 Жмеринського РВП надійшло повідомлення про те, що в с. Слобода-Шаргородська Жмеринського району, на вул. Чудо-Михайлівській, на заокругленій ділянці дороги відбулося зіткнення автомобіля марки «Mitsubishi Outlander» з державним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 та мотоцикла марки «Loncin» з державним номером НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 , в результаті якого водія ОСОБА_6 госпіталізовано до Шаргородської МЛ.
В ході проведення огляду місця події на місці ДТП було оглянуто та вилучено автомобіль марки «Mitsubishi Outlander» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 .
Автомобіль поміщено на арештмайданчик ВП №2 Жмеринського РВП.
Враховуючи, що вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом та він містить на собі слідову інформацію вчиненого злочину, виникла необхідність у накладенні арешту на майно з метою збереження речового доказу для проведення судових експертиз, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також, враховуючи обґрунтовані підстави, для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 18.04.2022 року (а.п.17), клопотання передано для розгляду слідчому судді Шаргородського районного суду ОСОБА_1 .
Для розгляду клопотання слідчим суддею здійснено виклик прокурора начальника Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_4 , слідчого СВ ВП №2 Жмеринського РВП ОСОБА_3 , власника автомобіля ОСОБА_5 , представника ВП №2 Жмеринського РВП, якому на зберігання передано речовий доказ (а.п.18, 19, 20, 21).
Прокурор ОСОБА_4 , слідчий СВ ВП №2 Жмеринського РВП ОСОБА_3 , представник ВП №2 Жмеринського РВП, на зберігання якому передано речовий доказ, ОСОБА_7 , власник майна ОСОБА_5 для розгляду клопотання не прибули, хоча повідомлені належним чином, у відповідності до вимог ч.1 ст.135 КПК України.
При цьому, прокурор ОСОБА_4 , слідчий ОСОБА_3 , представник ВП №2 Жмеринського РВП ОСОБА_7 подали слідчому судді заяви про розгляд клопотання у їх відсутності в умовах воєнного стану, підтримують клопотання у повному обсязі та просять його задовольнити (а.п.23, 22, 24).
Власник транспортного засобу ОСОБА_5 клопотань щодо порядку розгляду кримінального провадження слідчому судді не подавав.
Слідчий суддя вважає можливим здійснити розгляд клопотання у відсутності прокурора ОСОБА_4 , власника автомобіля ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_3 , представника ВП №2 Жмеринського РВП ОСОБА_7 , які належним чином повідомленні про дату, час та місце його розгляду, що відповідає положенням ч.1 ст.172 КПК України.
Відповідно до ч.5 ст.27 КПК України, під час судового розгляду та у випадках, передбачених цим Кодексом, під час досудового розслідування забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів…
Частиною 4 ст.107 КПК України встановлено, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Оскільки в судовий розгляд слідчим суддею клопотання про арешт майна не прибули учасники судового провадження, а слідчий суддя не вбачає перешкод для розгляду клопотання та вважає можливим судове провадження здійснювати судом за відсутності останніх в умовах воєнного стану, то, відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження за клопотанням прокурора, прийшов до наступного висновку.
Згідно з ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.
Частиною 1 статті 215 КПК України встановлено, що досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, а кримінальних проступків у формі дізнання в порядку, передбаченому цим Кодексом.
З клопотанням до слідчого судді звернувся слідчий СВ ВП №2 Жмеринського РВП ОСОБА_3 , який зазначений серед слідчих у цьому кримінальному провадженні, виходячи з постанови про призначення групи слідчих від 13.04.2022 року (а.п.4).
Клопотання про накладення арешту погоджено начальником Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_4 , який зазначений старшим групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні, виходячи з постанови про призначення групи прокурорів (а.п.14-15).
При цьому, слідчий суддя зауважує, що, відповідно до відомостей з бази даних суду (Д-3), 15.04.2022 року клопотання слідчого ОСОБА_3 про арешт майна у цьому ж кримінальному провадженні повернуто прокурору начальнику Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_4 , котрий його погоджував, для усунення недоліків.
Відтак, клопотання про арешт майна у цьому кримінальному провадженні подається повторно, на виконання вимог ухвали слідчого судді від 15.04.2022 року, але з невідомих причин, не прокурором, якому поверталося, а слідчим.
Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з абз.1 ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Абзацом 1 ч.6 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні…
Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Частинами 2, 4 ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
З витягу з кримінального провадження №0000048 від 13.04.2022 року вбачається, що 13.04.2022 року до ЄРДР внесено відомості про надходження повідомлення по лінії 102 про те, що в с. Слобода-Шаргородська Жмеринського району, на заокругленій ділянці дороги на вулиці Чудо-Михайлівській відбулося зіткнення автомобіля марки «Mitsubishi Outlander» з державним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 та мотоцикла марки «Loncin» з державним номером НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 , в результаті якого водія ОСОБА_6 госпіталізовано до Шаргородської МЛ; кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 ст.286 КК України (а.п.3).
Особа, повідомлена про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, відсутня (а.п.3).
До клопотання слідчим додано копію протоколу огляду місця ДТП від 13.04.2022 року, з якого вбачається, що з місця події вилучено автомобіль марки «Mitsubishi Outlander» з державним номерним знаком НОМЕР_1 (а.п.5-7).
Вказаний транспортний засіб, відповідно до постанови слідчого від 13.04.2022 року, визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження, після чого залишено на зберігання на арештмайданчику ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області (а.п.10).
Також, до клопотання слідчим додано документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіля марки «Mitsubishi Outlander» з державним номерним знаком НОМЕР_1 (а.п.9).
З вказаного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіля марки «Mitsubishi Outlander» з державним номерним знаком НОМЕР_1 вбачається, що власником транспортного засобу є ОСОБА_5 , житель АДРЕСА_1 . (а.п.9).
Слідчий ОСОБА_3 у клопотанні зазначив мету арешту майна: збереження речових доказів (п.1 ч.2 ст.170 КПК України); відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (п.4 ч.2 ст.170 КПК України).
Підставою арешту майна слідчий ОСОБА_3 зазначив запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Таким чином, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, що встановлено ч.3 ст.170 КПК України, а у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння…., за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.
Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.
Оскільки з метою забезпечення цивільного позову у кримінальному провадження для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням з клопотанням до слідчого судді має право звертатися потерпілий, цивільний позивач, то безпідставним є посилання слідчого на таку мету арешту майна як відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.
Частина 1 ст.64-2 КПК України визначає, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи, як це визначає і ч.3 ст.170 КПК України.
Згідно з ч.2 ст.64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Системний аналіз викладених норм дає підстави слідчому судді дійти висновку, що із клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися виключно прокурор.
Так, слідчим суддею встановлено, що слідчий просить накласти арешт на автомобіль марки «Mitsubishi Outlander» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , що власником якого, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , є ОСОБА_5 , який було вилучено в ході ОМП у останнього.
Разом з тим, у клопотанні не визначено процесуальний статус особи ОСОБА_5 , на майно якого слідчий просить накласти арешт.
Як вбачається з витягу з ЄРДР в кримінальному провадженні №0000048 від 13.04.2022 року, підозра жодній особі не повідомлена; також, до матеріалів кримінального провадження не додано доказів про визнання певних осіб (особи) потерпілими.
Враховуючи викладене, у зв`язку з тим, що в цьому кримінальному провадженні на час звернення до слідчого судді відсутні підозрювані, потерпілі; майно, на яке слідчий просить накласти арешт, вважається майном третьої особи, а тому з клопотанням про його арешт, відповідно до ст.64-2 КПК України, повинен звертатися виключно прокурор, а також враховуючи, що ч.3 ст.172 КПК України не передбачено повторного повернення клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважає за необхідне у задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_3 відмовити.
Так, ч.1 ст.173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Крім того, слідчий суддя вважає, що накладення арешту на транспортний засіб особи ( ОСОБА_5 ) без встановлення її процесуального статусу у цьому кримінальному провадженні, її причетності до вчиненого кримінального правопорушення, порушить права власника майна на мирне володіння своєю власністю.
Так, у п.п.53, 55 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман та банк «Слов`янський» проти України» від 21.12.2017 року, Європейський суд нагадує, що перша та найголовніша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання з боку органу влади у мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого абзацу надає право позбавляти власності лише «на умовах, передбачених законом», при цьому у другому абзаці визнається право держав здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» заява №31107/96, пункт 58, ЄСПЛ 1999-II)… Вимога законності у розумінні Конвенції передбачає, серед іншого, що національне законодавство має забезпечувати засіб юридичного захисту від свавільного втручання з боку державних органів у права, гарантовані Конвенцією… вона передбачає, що будь-яке втручання у мирне володіння майном має супроводжуватися процесуальними гарантіями, які надають відповідній фізичній або юридичній особі обґрунтовану можливість звернутися зі своєю справою до компетентних органів влади з метою ефективного оскарження заходів, які становлять втручання у права, гарантовані цим положенням…

Керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

У задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про накладення арешту відмовити.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Шаргородського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1