Провадження № 1-кс/686/6341/22
У Х В А Л А
19 липня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , вивчивши у клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Хмельницького ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000452 від 22.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18.07.2022 прокурор Окружної прокуратури м. Хмельницького ОСОБА_2 у межах кримінального провадження №0000452 від 22.06.2022 звернувся із клопотанням про арешт на вилучені в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Внаслідок обшуку були вилучені системний блок марки «B-27 YourBestComputerFriend», чорного кольору, який було упаковано до поліетиленового пакету з біркою СР00000754та мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9A» синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , який було упаковано до сейф-пакету №7362119.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 22.06.2022 до Хмельницького районного управління поліції надійшли матеріали від ДСР УСР в Хмельницькій області про те, що житель міста Хмельницький громадянин ОСОБА_4 можливо причетний до співпраці з окупаційними військами та колабораційної діяльності спрямованої проти України із використанням сторінки в соціальній мережі Інтернет «Одноклассники».

За даним фактом 22.06.2022 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстровано кримінальне провадження №0000452 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 111-1 КК України.

В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було встановлено, що ОСОБА_3 із використанням особистого профілю в соціальній мережі Інтернет «Одноклассники» під назвою « ОСОБА_5 » поширює інформаційні матеріали, які виправдовують та заперечують російську агресію проти українського народу, звинувачують військовослужбовців Збройних сил України у вбивствах мирного населення та прославляють (схвалюють) прихильників ЗС РФ у збройній агресії проти України, що була розпочата у 2014 році.

Оглядом сторінки в Інтернет мережі «Однокласники» встановлено, що громадянин ОСОБА_4 підтримує зв`язки з громадянинами країни агресора та виявлено розповсюджує фотографії літака з російською символікою, фото з лозунгом «С ДНЁМ ПИОНЕРИИ», «Слава Ленинскому Комсомолу», «С Днем Рождения Владимир Владимирович! Многие Вам лета!!!» та багато іншого на підтримку російського народу та висміювань президента України.

16.07.2022 на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду був проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_3 та вилучене зазначене майно.

З огляду на те, що указане майно визнане речовими доказами у межах кримінального провадження №0000452 та за переконанням прокурора містять ознаки речових доказів, зазначених ст. 98 КПК України, він просить накласти на нього арешт з метою збереження речових доказів.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

В такому випадку слід звернути увагу й на рішення ЄСПЛ у справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007, у якому зазначено про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи.

Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна причина.

Відповідно до ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У клопотанні відсутня вказівка на визначені законом заборони, які слід встановити на вищевказане майно.
До клопотання не долучена копія ухвали про надання дозволу на проведення обшуку, на підставі якої була проведена слідча дія, в результаті якої вилучене майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт.

Указані недоліки позбавляють слідчого суддю визначити правовий статус майна та вирішити питання про його арешт та мають бути усунуті.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Зазначені недоліки клопотання мають бути усунуті прокурором.

Керуючись ст.ст. 169, 171, 172,173 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Хмельницького ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000452 повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя