Справа № 466/5305/22
Провадження № 1-кп/466/674/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

Справа № 466/5305/22; 1-кп/466/674/22

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові матеріали кримінального провадження №0000040 від 10.01.2022 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,-

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення - прокурор ОСОБА_4

захисту - потерпілий ОСОБА_5

- обвинувачений ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_3 , близько 14 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , поводячись агресивно та вживаючи нецензурну лексику, спровокував сімейну сварку із матір`ю ОСОБА_7 . Внучка ОСОБА_8 , яка перебувала в квартирі з метою припинення протиправних дій ОСОБА_3 зателефонувала на лінію «102» та викликала працівників поліції. На підставі виклику ОСОБА_8 на місце події за вищевказаною адресою, 10.01.2022, приблизно о 14 год. 00 хв., прибув екіпаж мобільної групи швидкого реагування протидії домашнього насильства «Поліно-1 у складі: лейтенанта поліції ОСОБА_5 , лейтенанта поліції ОСОБА_9 , які представились, пред`явили службові посвідчення та жетони, після чого звернулись до ОСОБА_3 із законною вимогою припинити протиправні дії, зокрема, припинити агресивну поведінку та виражатись у нецензурній формі відносно його матері ОСОБА_7 , а також до працівників поліції, одночасно попередили про можливе застосування спецільних засобів - кайданок. На вказані вище законні вимоги працівників поліції ОСОБА_3 не реагував та 10.01.2022, приблизно о 14 год. 15 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні кухні квартири АДРЕСА_2 , достовірно знаючи і усвідомлюючи те, що перед ним знаходяться працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , оскільки вони попередньо представились йому та були одягнені у формений одяг, ігноруючи законні вимоги працівників поліції, продовжив нецензурно до них висловлюватись та ображати їх, маючи умисел на заподіяння працівникам правоохоронного органу тілесних ушкоджень, умисно подряпав обличчя та здійснив укус за праву руку інспектора СПДН ВП ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 . Внаслідок наведених вище протиправних дій, ОСОБА_3 умисно спричинив інспектору СПДН ВП ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області лейтенанту поліції ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забоїв та саден обличчя, згідно консультаційного висновку спеціаліста №028/о від 10.01.2022, відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та дав суду показання, аналогічні фабулі обвинувачення. У вчиненому щиро розкаявся та просив не позбавляти його волі. Крім того, просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, що до тих обставин, які ним не оспорюються по справі. При цьому вказав, що розуміє зміст цих обставин. Зміст ст. 349 КПК України йому зрозумілий.

Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України повністю та об`єктивно доведена.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. Його дії кваліфіковані вірно за ч.2 ст. 345 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, вчинений злочин за ч.2 ст. 345 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України класифікуються як нетяжкий злочин, дані про його особу, зокрема те, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання щире каяття; обставин, які обтяжуть покарання судом не встановлено.

З врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд вважає, що останньому відповідно до принципу індивідуалізації покарання необхідно призначити покарання у межах санкції ч.2 ст.345 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з цим, враховуючи фактичні обставини справи, беручи до уваги наведені обставини в сукупності, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його щире каяття, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання і вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до статті 100 КПК України, про що зазначити в резолютивній частині цього вироку.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази: - чорні спортивні штани «VINGUGS», футболку в біло-сіру полоску без марки, які згідно постанови слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області А.Завербного від 10.01.2022 року про визнання речовим доказом визнані речовим доказом та знаходяться у камері зберігання ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області - повернути ОСОБА_3 .

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Шевченківський районний суд м.Львова.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1