Справа № 569/95/17 Провадження №11-кп/802/15/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.ч. 2,3 ст. 190 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження №0001639за апеляційними скаргами прокурора, потерпілого ОСОБА_12 , представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 , потерпілого ОСОБА_9 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2020 року щодо ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И В:

Даним вироком Рівненської області від 13 лютого 2020 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Березне Рівненської області, громадянина України, українця, із вищою освітою, одруженого, раніше не судимого відповідно до ст.89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 :

засуджено:

- за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
- за ч.3 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ч.1 ст.70 КК України при сукупності злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки на період іспитового строку: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням задоволено.
Стягнуто із засудженого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 грошові кошти в розмірі 8000 доларів США та 300 євро, в сумі еквівалентній гривні України, згідно офіційного курсу Національного банку України на момент ухвалення судового рішення.
Цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_7 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням задоволено.
Стягнуто із засудженого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_13 грошові кошти в розмірі 12 500 доларів США, що в еквіваленті до курсу Національного банку України становить 345 865 гривень 00 копійок.
Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням задоволено.
Стягнуто із засудженого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 грошові кошти в розмірі 10 000 доларів США, що станом на день подачі позову 17.01.2017 року за курсом Національного банку України становить 277 210 гривень 00 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в сумі 2 000 гривень 00 копійок.
Заявлений цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_7 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням задоволено.
Стягнуто із засудженого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 грошові кошти в розмірі 8500 доларів США та 8100 Євро.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 моральної шкоди в сумі 2 000 гривень 00 копійок.
Заявлений цивільний позов ОСОБА_14 до ОСОБА_7 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням задоволено.
Стягнуто із засудженого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_14 грошові кошти в розмірі 276 600 гривень 00 копійок.
Вироком вирішено питання про речові докази.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 28.03.2013 року, маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, з метою введення в оману громадян та заволодіння шляхом обману їхніми коштами, розмістив на сайті http://auto.ria.ua/ оголошення про продаж автомобіля «Volkswagen Passat В6», де вказав ціну автомобіля та свій контактний номер - НОМЕР_1 .
Продовжуючи свою злочинну діяльність, використовуючи подане оголошення про продаж автомобіля «Volkswagen Passat В6», ОСОБА_7 , в березні 2013 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, під час телефонної розмови з ОСОБА_13 , шляхом обману, маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, діючи повторно, переконав останнього про можливість придбання вказаного в оголошенні автомобіля по вигідній ціні, хоча наміру та можливості його передати він не мав, чим ввів його в оману.
В подальшому ОСОБА_15 , 09.04.2013 року, перебуваючи поблизу приміщення Української пожежно-страхової компанії, що по вулиці Шевченка, 202 в місті Здолбунові, Рівненської області, шляхом обману, під приводом необхідності сплати завдатку за автомобіль, хоча насправді наміру та можливості передати його потерпілому не мав, отримав від ОСОБА_13 1500 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 7 гривень 99 копійок за 1 долар США.
18.05.2013 року ОСОБА_15 , перебуваючи поблизу Рівненської митниці Державної фіскальної служби України, що по вулиці Соборній в місті Рівне, шляхом обману, під приводом необхідності оплати митних зборів за автомобіль, а саме майбутнього розмитнення автомобіля, хоча насправді наміру та можливості передати його потерпілому ОСОБА_13 не мав, отримав від останнього 11000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 7 гривень 99 копійок за 1 долар США, в результаті чого заволодів грошовими коштами потерпілого в сумі 99875 гривень, чим заподіяв йому значну майнову шкоду на вищевказану суму.
Також, ОСОБА_7 , маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, повторно, шляхом обману, в січні 2014 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на території станції технічного обслуговування «Bosh Service», що в місті Рівне по вулиці Млинівська, 1Б, продемонструвавши ОСОБА_9 автомобіль «Peugeot 308», власника якого досудовим розслідуванням не встановлено, та переконав у вигідності його придбання.
В подальшому, 23.01.2014 року ОСОБА_7 , керуючись єдиним умислом на заволодіння коштами, перебуваючи поблизу приміщення митного посту «Ковель» ДФС у Волинської області, що за адресою вулиця Володимирська, 150, міста Ковель, Волинської області, під приводом сплати митних платежів, а саме майбутнього розмитнення автомобіля, хоча насправді наміру та можливості передати його потерпілому » ОСОБА_9 не мав, отримав від нього 5500 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 7 гривень 99 копійок за 1 долар США, та 04.02.2014 року, перебуваючи поблизу Рівненського ВРЕР УДАІ УМВС України в Рівненській області, що в місті Рівне по вулиці Гайдамацька, 21, під приводом сплати коштів за реєстрацію транспортного засобу, а саме майбутньої реєстрації автомобіля, хоча насправді наміру та можливості передати його потерпілому ОСОБА_9 не мав, отримав 2500 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 7 гривень 99 копійок за 1 долар США, та 300 євро, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 10 гривень 84 копійки за 1 євро, в результаті чого заволодів грошовими коштами потерпілого в сумі 66172 гривень, чим заподіяв йому значну майнову шкоду.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_7 , 02.09.2015 року маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, повторно, з метою введення в оману громадян та заволодіння шляхом обману їхніми коштами, розмістив на сайті http://auto.ria.ua/ оголошення про продаж автомобіля «Peugeot 508», де вказав ціну автомобіля та свій контактний номер - НОМЕР_2 .
В подальшому, 06.09.2015 року, ОСОБА_7 , перебуваючи на АЗС «Socar», що розташована поблизу с. Біла Криниця, Рівненського району, Рівненської області, шляхом обману, маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, діючи повторно, продемонструвавши йому вказаний автомобіль, власника якого досудовим розслідуванням не встановлено, та переконавши його у вигідності придбання даного автомобіля, не маючи наміру в подальшому його передати потерпілому ОСОБА_16 , отримав від останнього, в якості завдатку, 1000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 22 гривні 10 копійок за 1 долар США, в результаті чого заволодів грошовими коштами потерпілого в сумі 22100 гривень, чим заподіяв йому майнову шкоду на вищевказану суму.
28.03.2013 року ОСОБА_7 , маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, з метою введення в оману громадян та заволодіння шляхом обману їхніми коштами, розмістив на сайті http://auto.ria.ua/ оголошення про продаж автомобіля «Volkswagen Passat В6», де вказав ціну автомобіля та свій контактний номер - НОМЕР_1 .
В подальшому, 31.03.2013 року ОСОБА_7 , під час телефонної розмови з ОСОБА_12 , шляхом обману, повідомив останнього про можливість ввезення з-за кордону автомобіля з аналогічними характеристиками по вигідній ціні, чим ввів його в оману та переконав у необхідності сплати завдатку.
11.04.2013 року дружина потерпілого ОСОБА_12 - ОСОБА_17 , будучи введеною в оману щодо дійсності намірів ОСОБА_7 продати вказаний автомобіль, через систему грошових переказів ПАТ «Державний ощадний банк України», перерахувала для нього на розрахунковий рахунок в якості завдатку 8000 гривень, які він отримав та таким чином заволодів вказаними коштами під приводом продажу автомобіля.
Продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним умислом, 17.04.2013 року ОСОБА_15 , перебуваючи на вул. Млинівській в м. Рівне, під приводом необхідності оплати послуг митниці, а саме майбутнього розмитнення автомобіля, хоча насправді наміру та можливості передати його потерпілому ОСОБА_12 не мав, отримав від брата потерпілого ОСОБА_18 - ОСОБА_19 7500 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 7 гривень 99 копійок за 1 долар США, а в подальшому та 1100 Євро, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 10 гривень 49 копійок за 1 євро, 18.04.2013 року в місті Рівне, точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, отримав від останнього 7000 Євро, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 10 гривень 49 копійок за 1 євро, під приводом продажу вказаного автомобіля. В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами потерпілого в сумі 152894 гривень, чим заподіяв йому значну майнову шкоду на вищевказану суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_7 , 17.08.2015 року, маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, повторно, з метою введення в оману громадян та заволодіння шляхом обману їхніми коштами, розмістив на сайті http://auto.ria.ua/ оголошення про продаж автомобіля «Mercedes-Benz Е-класс» де вказав ціну автомобіля та свій контактний номер - НОМЕР_3 .
В подальшому, 23.08.2015 року, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні готелю «Айвенго», що по вулиці Зеленій, 53, села Колоденка, Рівненського району Рівненської області, маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, повторно, під час зустрічі повідомив потерпілого ОСОБА_14 про можливість ввезення з-за кордону автомобіля з аналогічними характеристиками та по вигідній ціні, чим ввів його в оману, та переконавши у необхідності сплати завдатку, не маючи наміру в подальшому його передати потерпілому, отримав від останнього 10000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 22 гривні 30 копійки за 1 долар США, в результаті чого заволодів грошовими коштами на загальну суму 223000 гривень, чим заподіяв йому майнову шкоду у великих розмірах.
Крім того, використовуючи раніше подане оголошення про продаж автомобіля «Mercedes-Benz Е-класс», 26.08.2015 року ОСОБА_15 , перебуваючи в приміщенні готелю «Турист», що за адресою місто Рівне, вулиця Київська, 36, шляхом обману, повідомив ОСОБА_10 про можливість ввезення з-за кордону автомобіля з аналогічними характеристиками та по вигідній ціні, чим ввів його в оману, та переконавши у необхідності сплати завдатку, не маючи наміру в подальшому його передати потерпілому, отримав від останнього 10000 доларів США, по курсу Національного банку України становить 22 гривні 62 копійки за 1 долар США, в результаті чого заволодів грошовими коштами на загальну суму 226200 гривень, чим заподіяв йому майнову шкоду у великих розмірах.
У поданій на вирок апеляційній скарзі прокурор, вважає, що вирок суду першої інстанції є незаконним у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання. Також вважає, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.190 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, за ч.3 ст.190 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити остаточне покарання у вигляді 8 років позбавлення волі.
Потерпілий ОСОБА_12 у своїй апеляційній скарзі вважає, що при призначенні покарання судом не було враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, поведінку обвинуваченого, який завдану шкоду не відшкодував та продовжував вчиняти аналогічні злочини, а тому покарання з застосуванням положень ст.75 КК України є занадто м`яким та не відповідає особі обвинуваченого та тяжкості вчинених злочинів. Просить вирок в частині призначеного ОСОБА_7 покарання з застосуванням положень ст.75 КК України змінити, призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
Представник потерпілого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікацію дії обвинуваченого, в поданій апеляційній скарзі вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував положення закону України про кримінальну відповідальність, внаслідок чого ОСОБА_7 неправильно звільнено від відбування покарання, а також що призначене обвинуваченому покарання не відповідає тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить вирок в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.190 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, за ч.3 ст.190 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити остаточне покарання у вигляді 8 років позбавлення волі.
В поданій апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_9 вважає, що призначене обвинуваченому покарання з застосуванням положень ст.75 КК України є невмотивованим. Просить вирок в частині звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України скасувати.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку і доводи апеляційної скарги, прокурора, потерпілих та представника потерпілих, які апеляційні скарги підтримали та просили задовольнити, обвинуваченого та захисника, які проти задоволення апеляційних скарг заперечили, перевіривши їх доводи та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення.
Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як передбачено ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно вимогам п.2 ч.3 ст.374 КПК України, у мотивувальній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою: - докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання, застосування примусових заходів медичного характеру при встановлені стану обмеженої осудності обвинуваченого, застосування примусового лікування відповідно до статті 96 Кримінального кодексу України, мотиви призначення громадського вихователя неповнолітньому
Проте, зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався.
Так з матеріалів кримінального провадження слідує, що судом першої інстанції були допитані свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 . Разом з тим зазначені показання залишилися поза увагою суду, оскільки їм взагалі не надана оцінка, та не наведено, чому ці показання свідків, якими прокурор обґрунтовує обвинувачення, суд першої інстанції не врахував при ухваленні вироку.
Крім того поза увагою суду залишився й ряд письмових доказів, яким судом будь якої оцінки також не надано. Зокрема, не надана оцінка наявним в матеріалах провадження клопотанню потерпілого ОСОБА_10 (Том 3 а.с.104) в якому останній зазначав про відсутність намірів підтримувати в суді як заявлені в цивільному позові вимоги, так і в цілому обвинувачення як потерпіла сторона, та розписці (Том3 а.с.105) згідно якої ОСОБА_23 жодних претензій до обвинуваченого не має.
Разом з тим результати дослідження даних доказів та позиції потерпілого необхідно для визначення розміру завданої шкоди, впливає на обсяг обвинувачення і має значення для вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 .
Суд апеляційної інстанції позбавлений можливості зробити висновки щодо відповідності закону судового рішення в цій частині, оскільки це пов`язано з безпосереднім дослідженням доказів та їх оцінкою судом першої інстанції, чого зроблено не було.
Таким чином, висновки суду, викладені в судовому рішенні, не узгоджуються з вимогами п.2 ч.3 ст.374 КПК України щодо наведення доказів на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотивів неврахування окремих доказів.
Зазначене свідчить про істотні порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального Кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства, що визначено ч.5 ст.128 КПК України.
Згідно загальних положення про виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Як вбачається з обвинувального акту шкода потерпілим завдана протиправними діями обвинуваченого та визначена в національній валюті гривні.

Разом з тим задовольняючи цивільні позови потерпілих суд першої інстанції не зазначив гривневого еквіваленту, який підлягає стягненню з обвинуваченого, що також апеляційний суд вважає істотним порушенням закону.
Також колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання, в порушення вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання не вказав мотивів згідно яких дійшов свого висновку про звільнення ОСОБА_7 від відбуття покарання з випробовуванням на підставі ст.75 КК України, в зв`язку з чим судове рішення в цій частині також не відповідає вимогам кримінального та кримінального процесуального законів України.

Наведені порушення, відповідно до ст.412 КПК України є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законний і обґрунтований вирок та такими, які згідно з п.п.3, 4 ч.1 ст.409, ст.415 КПК України є підставою для скасування судового рішення з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Колегія суддів вважає, що такими загальними засадами кримінального провадження у цьому випадку є верховенство права та законність, дотримання яких не було забезпечено судом під час розгляду кримінального провадження.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.7 КПК України, колегія суддів позбавлена можливості постановити кінцеве рішення у цьому кримінальному провадженні, зважаючи на допущенні істотні порушення судом першої інстанції вимог КПК України, а тому апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а вирок суду щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції на підставі ст.ст.412, 415 КПК України.
Разом з тим апеляційний суд вважає, що за умови доведення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих правопорушень та за відсутності нових обставин, що пом`якшують покарання, а також неналежного відшкодування завданої потерпілим шкоди, звільнення ОСОБА_7 від відбуття призначеного покарання на підставі положень ст.75 КК України є занадто м`яким заходом примусу, а тому необхідність посилення покарання за вказаних обставин в даному випадку також є окремою підставою для скасування вироку суду.
Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно усунути недоліки, вказані в ухвалі суду апеляційної інстанції з дотриманням прав учасників кримінального провадження та вимог кримінального процесуального закону, слід детально перевірити інші доводи апеляційних скарг учасників судового процесу, дати на них вичерпну відповідь, дотримуючись вимог статей 2, 7, 8, 9, 17 КПК України, ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і в залежності від встановленого постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 412, 415 КПК України, апеляційний суд,-
У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги прокурора, потерпілого ОСОБА_12 , представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 , потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2020 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Головуючий

Судді