В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/635/22

Провадження № 1-кп/348/265/22

05 жовтня 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Надвірна кримінальне провадження №0000060 від 21.02.2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, працюючого по тимчасових заробітках, одруженого, на утриманні немає нікого, згідно ст.89 КК України несудимого, українця, громадянина України, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Злочин ним вчинено при наступних обставинах.

20.02.2022 року близько 05 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні свого будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , завідомо знаючи про наявність грошових коштів у односельчанки ОСОБА_5 та враховуючи, що остання є особою похилого віку, вирішив вчинити відкрите заволодіння ними.

Реалізовуючи свій кримінально-протиправний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 20.02.2022 року близько 05 год. 20 хв., обвинувачений пройшов до будинку потерпілої ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 . Усвідомлюючи, що ОСОБА_5 є особою похилого віку та не може чинити фізичного опору, без застосування насильства, ОСОБА_4 відкрито заволодів грошовими коштами потерпілої в сумі 400 грн., які остання зберігала в кишені светру.

Після вчинення злочину обвинувачений ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину і розпорядився викраденими коштами на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що ОСОБА_5 є його сусідкою. Вона була неходячою і він, на прохання її сестри - ОСОБА_6 допомагав ОСОБА_5 по господарству. Зокрема, коли було потрібно піднімав її з ліжка, переносив, розпалював піч у хаті де вона жила, виконував інші господарські роботи. Так тривало більше двох місяців.

20.02.2022 року він також допомагав перестарілій ОСОБА_5 . В хаті була і її сестра - ОСОБА_6 .

Після того як він впорався по господарству, попросив ОСОБА_5 дати йому грошей на сигарети, на що та подивившись в кишеню светра відповіла, що у неї немає дрібних грошей.

Коли ОСОБА_6 пішла геть, він приніс до хати води, дров та зварив картоплю. Потім підійшов до ОСОБА_5 , яка лежала на ліжку, та з кишені светра витягнув гроші 400 грн., купюрами по 200 грн. Потерпіла лежала та дивилася на нього, однак нічого не говорила.

Забравши гроші він відразу пішов в магазин, де купив сигарети та пляшку горілки і знову повернувся до будинку ОСОБА_5 . Ще щось поробив біля її хати, а перед вечором пішов додому.

На наступний день приїхали працівники поліції, яким він розказав про обставини пограбування перестарілої ОСОБА_5 .

У вчиненому розкаюється, обіцяє стати на шлях виправлення та розуміє, що вчинив умисний злочин. Просив суд суворо його не карати.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та зважаючи на те, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового процесу, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого та дослідивши надані прокурором матеріали, які долучені в судовому засіданні до кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вірно кваліфіковано за ч.1 ст.186 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, яке відноситься відповідно до вимог ст.12 КК України до нетяжких злочинів, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого: має постійне місце проживання за яким характеризуються негативно, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, його поведінку до і після вчинення злочину, ставлення до скоєного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ч.ч.1, 2 ст.66 КК України, суд враховує його повне визнання вини у вчиненні злочину, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування потерпілій завданої матеріальної шкоди, яка будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.
Як обтяжуючу вину ОСОБА_4 обставину відповідно до ч.1 ст.67 КК України суд враховує вчинення ним злочину щодо особи похилого віку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

З врахуванням всіх обставин кримінального провадження та даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд прийшов до висновку, що йому слід призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, в межах санкції інкримінованої йому статті, що передбачає покарання за вчинений злочин, а саме у виді арешту.
На переконання суду, обраний обвинувачениму такий вид покарання, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину та обставинам провадження, але й особі самого обвинуваченого, є обгрунтованим та буде відповідати меті покарання.

Відносно запобіжного заходу, суд констатує наступне:

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження №0000060 від 21.02.2022 року, запобіжний захід щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування та судового розгляду не обирався. Таким чином, запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на момент розгляду даного провадження відсутній.

Беручи до уваги обставини вчинення злочину та особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість не обирати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу даного вироку в законну силу.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід рахувати з моменту його затримання в порядку виконання цього вироку.

Питання щодо речових доказів слід вирішити керуючись правилами, викладеними в ст.100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні №0000060 від 21.02.2022 року, питання щодо яких має вирішувати суд відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся, арешт на майно не накладався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 369, 370, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання 2 (два) місяці арешту.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання в порядку виконання цього вироку.

Речові докази: металічну пластину, упаковану в спецпакет SUD №3072213, яку згідно постанови слідчого СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 від 21.02.2022 року після проведення слідчих дій передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області (квитанція №3123 від 23.02.2022 року), а також три сліди пальців рук та слід долоні, упаковані в паперовий конверт, які згідно вказаної постанови зберігаються при матеріалах кримінального провадження №0000060 від 21.02.2022 року, після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 в той самий строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1