Cправа № 127/5680/22
Провадження № 1-кс/127/2349/22
У Х В А Л А
Іменем України
09 березня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора: ОСОБА_3
підозрюваного: ОСОБА_4 ,
захисника: адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ровеньки, Луганської області, громадянина України, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого відділення Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_6 09.03.2022 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .
Клопотання мотивовано тим, що СВ Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000157 від 06.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 06.03.2022 близько 12:30 год. перебуваючи на площі Привокзальна, 1 у м. Вінниці, помітив на тролейбусній зупинці ОСОБА_8 , яка очікувала тролейбус та на плечах якої був одягнений рюкзак сірого кольору. Будучи підбурений жагою власної наживи та незаконного збагачення у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння цінного майна належного ОСОБА_8 .
Реалізовуючи свій протиправний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих спонукань, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, ОСОБА_4 користуючись тим, що за ним ніхто не спостерігає, підійшов впритул до ОСОБА_8 та шляхом вільного доступу відчинив рюкзак, звідки таємно викрав гаманець сірого кольору в середині якого знаходились 3 банківських карти «Приват Банк» та 1 банківська карта «Монобанк», 400 гривень, флеш носій в корпусі бордового кольору, дисконтні карти різних магазинів, ІД-карта громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , чеки з магазину «Ельдорадо», «Грош», «АТБ-маркет» та квитанція про благодійний внесок до «ВПУ № 11» внаслідок чого спричинив потерпілій матеріального збитку.
Після цього ОСОБА_4 місце злочину покинув, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 400 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.

В подальшому, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця селища Ясенівське, міста Ровеньки, Луганської області, без постійного місця проживання, раніше судимого, 07.03.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, повністю підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме:
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.03.2022;
-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 06.03.2022;
-протоколом пред`явлення обоби для впізнання за фотознімками від 03.06.2022;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 06.03.2022;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 06.03.2022;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 06.03.2022;
-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.03.2022;
-іншими матеріалами кримінального провадження та речовими доказами.
Так, ОСОБА_4 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності в тому числі за вчинення злочинів корисливого характеру. На даний час ОСОБА_4 офіційно не працює, в нього відсутнє постійне джерело доходу, що дає підстави слідству вважати, що вчинення злочинів корисливого характеру являється засобом для існування останнього і тому, перебуваючи на іншому більш м`якому запобіжному заході, останній продовжить вчиняти нові кримінальні правопорушення.
Крім того, ОСОБА_4 не має постійного місця роботи, доходу та заробітку, як і інші міцні соціальні зв`язки, які б могли бути перешкодою до вчинення нових кримінальних правопорушень, а також могли б забезпечити належну процесуальну поведінку на період досудового розслідування.
Також, той факт, що останній, маючи ряд не знятих та не погашених судимостей знову вчинив нові умисні нетяжкі корисливі злочини, дає підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та виконанню підозрюваним ОСОБА_4 , покладених обов`язків.
Таким чином, наявні реальні ризики переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, вчинення ним незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення ним інших кримінальних правопорушень та перешкоджання таким чином кримінальному провадженню.
При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Домашній арешт не зможе забезпечити належну поведінку особи та перешкоджати здійснення ним психологічного впливу на осіб у кримінальному провадженні, тощо.
Оскільки злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , скоєний без застосування насильства, останньому необхідно визначити заставу.
На підставі викладеного, враховуючи неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просив клопотання задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні, щодо задоволення клопотання заперечували, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на наявність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.
Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000157 від 06.03.2022, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з часиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що 06.03.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000157 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Зокрема, досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , 06.03.2022 близько 12:30 год. перебуваючи на площі Привокзальна, 1 у м. Вінниці, помітив на тролейбусній зупинці ОСОБА_8 , яка очікувала тролейбус та на плечах якої був одягнений рюкзак сірого кольору. Будучи підбурений жагою власної наживи та незаконного збагачення у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння цінного майна належного ОСОБА_8 .
Реалізовуючи свій протиправний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих спонукань, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, ОСОБА_4 користуючись тим, що за ним ніхто не спостерігає, підійшов впритул до ОСОБА_8 та шляхом вільного доступу відчинив рюкзак, звідки таємно викрав гаманець сірого кольору в середині якого знаходились 3 банківських карти «Приват Банк» та 1 банківська карта «Монобанк», 400 гривень, флеш носій в корпусі бордового кольору, дисконтні карти різних магазинів, ІД-карта громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , чеки з магазину «Ельдорадо», «Грош», «АТБ-маркет» та квитанція про благодійний внесок до «ВПУ № 11» внаслідок чого спричинив потерпілій матеріального збитку.
Після цього ОСОБА_4 місце злочину покинув, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 400 гривень.
06.03.2022 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.
07.03.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).
Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000157; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.03.2022; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 від 06.03.2022; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.06.2022; протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 06.03.2022; протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 06.03.2022; протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 06.03.2022; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.03.2022; пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України обґрунтована.
У відповідності з пунктом 5 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
З матеріалів справи слідує, що підозрюваний раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення злочинів корисливого характеру.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 непрацюючий, одружений, постійного місця проживання немає.
На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.
Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання їй більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
При вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_13 необхідно визначити заставу.
Згідно з частиною четвертою статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Пунктом 2 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З огляду на вищевикладене, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення та особу підозрюваного, зокрема його матеріальний стан, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу, з урахуванням вимог статті 182 КПК України, а саме двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 49620,00 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 372, 400 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 19:10 год. 04 травня 2022 року.
Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 04 травня 2022 року.
Одночасно визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49620,00 грн. (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять грн.), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:
1. прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
2. не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
4. утримуватись від спілкування з особами, які являються свідками у кримінальному провадженні;
5. носити електронний засіб контролю.
Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя