Справа № 134/1386/22
УХВАЛА
Іменем України

03 жовтня 2022 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

представника виправного центру ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Каплівка Хотинського району Чернівецької області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, до засудження непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , РФ, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

встановив:

22 вересня 2022 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , у якому він просить на підставі ст. 81 КК України звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити. Вказав, що відбув необхідну частину покарання, працевлаштований, має заохочення, тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Представник виправного центру також підтримав клопотання, вважає, що ОСОБА_4 довів своє виправлення.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, вважає, що засуджений ОСОБА_4 ще не довів своє виправлення, оскільки після пом`якшення покарання має лише одне заохочення та за період відбування покарання в ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)» його дохід склав тільки 6375,84 грн., тому неможливо зробити висновок про його сумлінну поведінку та ставлення до праці.
Заслухавши пояснення засудженого, представника виправного центру, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального кодексу України, тобто є не обов`язком суду, а правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

У відповідності до змісту постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість умовно-дострокового звільнення засуджених, повинні повно та всебічно вивчити дані про особу засудженого.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджено вироком Московського районного суду м. Тверь від 16 лютого 2017 року за ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК РФ до 9 років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю зі штрафом в розмірі 100000 рублів.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 25 травня 2018 року вищевказаний вирок приведено у відповідність із законодавством України та ухвалено вважати ОСОБА_4 засудженим у відповідності із законодавством України за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років без конфіскації майна.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду від 17 березня 2020 року ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 25.05.2018 року змінено та постановлено вважати ОСОБА_4 засудженим у відповідності із законом України за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років без конфіскації майна.

Згідно ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 жовтня 2020 року засудженому ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення з 03 вересня 2016 року по 14 березня 2017 року в строк покарання із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 вересня 2021 року засудженому ОСОБА_4 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке, а саме: на 2 роки 5 місяців 14 днів обмеження волі.

Згідно ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 07 грудня 2021 року засудженому ОСОБА_4 зараховано у строк покарання час слідування під вартою до ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)» з 15 вересня 2021 року по 23 листопада 2021 року за правилами п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, виходячи із співвідношення:: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 03 вересня 2016 року.

З 04 вересня 2016 року по 23 березня 2017 року засуджений ОСОБА_4 перебував в СІЗО м. Тверь, зарекомендував себе посередньо, заходи заохочень та стягнень не застосовувалися.

З 23 березня 2017 року по 13 січня 2020 року засуджений ОСОБА_4 відбував покарання у ФКУ (ВК № 1), зарекомендував себе позитивно, мав 5 заохочень та 1 стягнення.

З 13 січня 2020 року по 28 січня 2020 року засуджений ОСОБА_4 перебував в СІЗО м. Чернівці, зарекомендував себе посередньо, заходи заохочень та стягнень не застосовувалися.

З 28 січня 2020 року по 23 листопада 2021 року засуджений ОСОБА_4 відбував покарання в ДУ «Райківецька ВК (№ 78)», зарекомендував себе посередньо, до праці не залучався, порушень не допускав, заохочень не мав.

З 23 листопада 2021 року по теперішній час засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)».

По прибутті в установу, після перебування в окремому приміщенні для новоприбулих засуджених, згідно строкового трудового договору № 63-22 від 18 лютого 2022 року засуджений ОСОБА_4 був працевлаштований на контрагентському об`єкті ТОВ «Вінницька птахофабрика» м. Ладижин, згодом згідно цивільно-правових договорів № 14-22 від 18 квітня 2022 року та № 35-22 від 26 серпня 2022 року - в майстерні установи, де працює по теперішній час, поставлені завдання виконує.

Згідно характеристики, за час відбування покарання в ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)» засуджений ОСОБА_4 характеризується позитивно, дотримується вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, порушень режиму відбування покарання не допускає, за сумлінну поведінку та ставлення до праці один раз заохочувався правами начальника установи. Проявляє соціально-корисну ініціативу, приймає участь в суспільному житті відділення. Санітарний стан житлового приміщення підтримує в належному вигляді, має охайний зовнішній вигляд. До майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, ставиться відповідно, здійснює за ними належний догляд, використовує їх за призначенням. Вимог пожежної безпеки не порушує. За характером витриманий, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виконує передбачені законом вимоги. По відношенню до засуджених неконфліктний, товариські стосунки підтримує із засудженими позитивної спрямованості. Проявляє готовність до самокерованої соціально-правомірної поведінки. Відвідує заходи виховного характеру, робить для себе належні висновки. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Подолання наркотичної залежності» та «Підготовка до звільнення». Підтримує стосунки з рідними шляхом телефонних розмов. Вину в скоєному злочині визнає, розкаюється в скоєному діянні. На профілактичному обліку установи не перебуває. Заборгованості за виконавчими листами не має.

Згідно оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення з використанням підсистеми «КАСАНДРА» - Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, у засудженого ОСОБА_4 встановлено середній рівень ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення (77 балів).

Згідно довідки про наявність стягнень та заохочень, засуджений ОСОБА_4 має п`ять заохочень та одне стягнення, яке на даний час погашено.

Як вбачається з довідки про доходи, за період відбування покарання засудженим ОСОБА_4 в ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)» його дохід склав 6375,84 грн.

Під дію ст. 81 КК України засуджений ОСОБА_4 підпадав по відбуттю 3/4 строку покарання, а саме: 12 грудня 2021 року.

Рішенням комісії ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)» - протокол № 23 від 13.12.2021 року відмовлено в застосуванні умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_4 на підставі ч. 8 ст. 154 КВК України.

Станом на 03 жовтня 2022 року засуджений ОСОБА_4 відбув 3/4 строку призначеного судом покарання, невідбута частина покарання складає 1 рік 2 місяці 10 днів.

Головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Враховуючи те, що процес виправлення і виховання має бути стабільним та послідовним, суд вважає, що наявні підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 .

Засуджений ОСОБА_4 станом на 03 жовтня 2022 року відбув необхідну частину призначеного судом покарання, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, під час розгляду клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, в ухвалі Хмельницького міськрайонного суду від 07 вересня 2021 року зроблено висновок, що засуджений ОСОБА_4 став на шлях виправлення.

Після пом`якшення покарання засуджений ОСОБА_4 продовжив тенденцію до виправлення, оскільки за місцем відбування покарання у виді обмеження волі характеризується позитивно, режим утримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, працевлаштований, має одне заохочення у виді подяки за сумлінну поведінку та ставлення до праці.
Посилання прокурора на малий дохід засудженого ОСОБА_4 не може вплинути на умовно-дострокове звільнення останнього, оскільки об`єм роботи та заробітна плата залежить від роботодавця, крім того, за поясненнями представника установи засуджений ОСОБА_4 від роботи не ухиляється, спочатку був працевлаштований на контрагентському об`єкті, а після його закриття працює в майстерні установи, поставленні завдання виконує.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, ст. 537, 539 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Московського районного суду м. Тверь від 16 лютого 2017 року, умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 10 днів від подальшого відбування покарання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя