ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/2106/21

Провадження № 1-кп/486/81/2022

11 квітня 2022 року м. Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області кримінальне провадження № 0000295, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 листопада 2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, громадянина України, працюючого ПП «Укртехсервіс» водієм, розлученого, із базовою загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ст. 126-1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В період 2021 року ОСОБА_3 неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за фактами вчинення домашнього насильства відносно його колишньої дружини ОСОБА_5

02 лютого 2021 року постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області у справі № 486/81/21 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за фактом домашнього насильства відносно колишньої дружини ОСОБА_5 , що мало місце 13 січня 2021 року.

16 лютого 2021 року постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області у справі № 486/142/21 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за фактом домашнього насильства відносно колишньої дружини ОСОБА_5 , що мали місце 13 січня 2021 року.

14 червня 2021 року постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області у справі № 486/772/21 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за фактом домашнього насильства відносно колишньої дружини ОСОБА_5 , що мали місце 19 квітня 2021 року та 26 травня 2021 року.

Після чого, 03 листопада 2021 року близько 17:20 год., у ОСОБА_3 , який перебував в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виник умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства відносно колишньої дружини ОСОБА_5 .

Реалізуючи умисел, ОСОБА_3 словесно ображав колишню дружину ОСОБА_5 в присутності членів сім`ї, погрожував фізичною розправою та смикав руками за її одяг, що викликало у неї емоційну невпевненість через нездатність захистити себе та додаткові психологічні страждання.

Таким чином, в період з 13 січня 2021 року по 03 листопада 2021 року ОСОБА_3 умисно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо колишньої дружини ОСОБА_5 , що призводило до її психологічних страждань, емоційної залежності. Внаслідок систематичних протиправних злочинних дій ОСОБА_3 , спрямованих на спричинення колишній дружині ОСОБА_5 психологічного насильства, що виразилося у словесних образах, погрозах, залякуванні, вона зазнала психологічного насильства, внаслідок чого вона перенесла психологічні, моральні страждання, що призвело до погіршення якості її життя.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишнього подружжя, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав, у вчиненому щиро розкаявся. Пояснив, що дійсно між ним та його колишньою дружиною виникали сімейні конфлікти, в тому числі 19 квітня 2021 року під час надання їх подружжю примирення протягом розгляду справи про розірвання шлюбу. 03 листопада 2021 року близько 17-ї год. між ним та потерпілою знов відбувся конфлікт, в ході якого він хапав ОСОБА_5 за одяг, лаялись.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що домашнє насильство з боку обвинуваченого тривало і раніше. 03 листопада 2021 року близько 17-ї год. за місцем проживання ОСОБА_3 та їх спільної доньки відбувся конфлікт, в ході якого обвинувачений хапав її та доньку за одяг, волосся, погрожував вбивством, кричав. Конфлікт відбувався у присутності внучки.

Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 лютого 2021 року у справі № 486/81/21 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за фактом домашнього насильства відносно колишньої дружини ОСОБА_5 , що мало місце 13 січня 2021 року.

Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 лютого 2021 року у справі № 486/142/21 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за фактом домашнього насильства відносно колишньої дружини ОСОБА_5 , що мали місце 13 січня 2021 року.

Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 14 червня 2021 року у справі № 486/772/21 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за фактом домашнього насильства відносно колишньої дружини ОСОБА_5 , що мали місце 19 квітня 2021 року та 26 травня 2021 року.

З урахуванням думки учасників кримінального провадження, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

За результатами судового розгляду суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння - ст. 126-1 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, позитивно за місцем роботи, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, є пенсіонером, а також має постійне місце роботи, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, а також враховує досудову доповідь органу пробації.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи із інвалідністю.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався. Цивільний позов по справі не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

Керуючись статтями 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання 1 (один) рік позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1