Справа № 932/3163/22
Провадження № 1-кс/932/1603/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , володільця майна ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000909 від 15.06.2022 за ч.1 ст.286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
16 червня 2022 року слідчий СВ ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням, у якому прохає накласти арешт на автомобіль марки «Renault Kengoo», державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 .

Необхідність накладення арешту обґрунтовує наступним чином 14.06.2022 року, близько 21 год. 00 хв. водій ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння рухаючись на автомобілі марки «Renault Kengoo», р.н. НОМЕР_1 , по вул. Уральській виїхав на перехрестя вул. Надії Олексієнко здійснив поворот ліворуч та допустив наїзд на пішохода яка переходила дорогу зліва направо за напрямком руху автомобіля. Внаслідок ДТП пішоходу ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження.

14.06.2022 року під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди було вилучено автомобіль марки «Renault Kengoo», р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 (керував ОСОБА_3 ) та направлено для зберігання на майданчик тимчасового тримання транспорту, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, 105.

Оскільки,постановою слідчого від 15.06.2022 року автомобіль марки «Renault Kengoo», р.н. НОМЕР_1 визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню №0000909, слідчий вважає, що необхідно зберегти речовий доказ, шляхом накладення на нього арешту з позбавленням права користування, відчуження та розпорядження.

Слідчий у судове засідання не з`явився.
Водій ОСОБА_3 у судовому засіданні прохав надати йому можливість користуватися автомобілем, так як це єдиний спосіб його заробітку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, вважаю можливим розгляд клопотання про арешт майна у відсутність слідчого та власника майна.

Розглянувши клопотання, дослідивши долучені до нього додатки, приходжу до висновку про часткове задоволення клопотання, з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу
Згідно з вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
В цей же час, клопотання слідчого в частині позбавлення права на користування транспортним засобом не знайшло свого обґрунтування, тому приходжу до висновку про часткове задоволення клопотання про арешт майна, шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження автомобілем марки «Renault Kengoo», р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 .
Тому, з метою збереження речового доказу по справі, яким є автомобіль «Renault Kengoo», р.н. НОМЕР_1 задля подальшого проведення з ним відповідних слідчих дій та для доведення чи спростування події злочину та вини особи, яка вчинила ДТП, є доцільним накладення на нього арешту у вигляді заборони на розпорядження та відчуження майна.
За вказаних вище підстав, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173,309,372,376 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задовільнити частково.

Накласти арешт, а саме позбавити права відчуження та розпорядження на автомобіль «Renault Kengoo», державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , перебував під керуванням ОСОБА_3 та який вилучено 14.06.2022.

В задоволенні вимоги про позбавлення права користування майном відмовити.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, що здійснює досудове розслідування.

Копії ухвали надіслати слідчому, власнику та володільцю майна.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошено 24.06.2022 о 08.30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1