Справа № 203/94/18
Провадження № 1-кп/991/127/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників обвинуваченої ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання обвинуваченої ОСОБА_9 про надання тимчасового доступу до речей і документів у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002089 від 11 серпня 2016 року, за обвинуваченням

ОСОБА_10 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі П`ятницьке Волоконівського району Бєлгородської області, Російська Федерація, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2, ч. 1 ст. 354, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_11 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Каховка Херсонської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В :
І. Історія провадження

1.1. На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває зазначене кримінальне провадження.

1.2. 08 серпня 2022 року обвинувачена ОСОБА_9 подала до суду клопотання про надання їй тимчасового доступу до документів, а саме повного тексту витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002089 від 11 серпня 2016 року, що знаходиться у володінні Офісу Генерального прокурора.

В обґрунтування свого клопотання обвинувачена ОСОБА_9 зауважила, що зазначений витяг має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, зокрема, здійснених стороною обвинувачення порушень у ході досудового розслідування, а саме:

1) 03 січня 2017 року прокурор ОСОБА_12 прийняв постанову про зміну кваліфікації злочину з ч. 4 ст. 190 КК України на ч. 3 ст. 368 КК України. Разом із цим, завідувач відділу САП ОСОБА_13 проставив резолюцію прокурору ОСОБА_12 забезпечити належне процесуальне керівництво 04 січня 2017 року, а отже, на думку обвинуваченої, ОСОБА_12 03 січня 2017 року прийняв постанову про зміну кваліфікації злочину, не маючи на це законних повноважень;

2) у постанові керівника САП ОСОБА_14 про визначення групи прокурорів від 13 квітня 2017 року зазначено, що до САП надійшли матеріали кримінального провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 375 КК України. У той же час, у цьому кримінальному провадженні ще 03 січня 2017 року прийнято постанову про перекваліфікацію злочину, що, на думку ОСОБА_9 , свідчить про паралельне розслідування двох кримінальних проваджень або написання окремих процесуальних документів «заднім» числом;

3) у постановах про огляд і вручення грошових коштів від 04, 26 січня та 19 квітня 2017 року прокурор САП ОСОБА_12 у порушення ст. 8 Закону України «Про прокуратуру» доручив проведення слідчих дій оперативному співробітнику СБУ ОСОБА_15 , у той час, коли, на думку обвинуваченої ОСОБА_9 , міг доручити здійснення таких процесуальних дій лише оперативним співробітникам НАБУ.

1.3. Представник Офісу Генерального прокурора у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 своє клопотання підтримала повністю та просила задовольнити. Також зазначила, що проводити слідчі дії мають право лише слідчі. Однак усупереч цьому у той час, коли групу слідчих призначено не було, прокурор ОСОБА_12 проводив слідчі дії.

2.2. Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 клопотання обвинуваченої ОСОБА_9 підтримала та зазначила, що у ЄРДР вносяться всі відомості про рух справи, а тому отримання витягу з ЄРДР дасть можливість усунути всі сумніви щодо законності проведення певних процесуальних дій.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 також підтримала клопотання обвинуваченої ОСОБА_9 .

2.3. Прокурор просив у задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_9 відмовити та зазначив, що повний текст витягу з ЄРДР не дасть відповіді на жодне з питань, на які в обґрунтування свого клопотання посилається ОСОБА_9 . Крім того, зазначив, що до 13 квітня 2017 року група слідчих дійсно не була визначена, але норми КПК України не забороняють проведення слідчих дій прокурором.

Також прокурор звернув увагу, що зазначена керівником САП ОСОБА_14 невірна кваліфікація у постанові про визначення групи прокурорів від 13 квітня 2017 року є технічною помилкою.

Крім того, у судовому засіданні прокурор за власною ініціативою надав скрин-шоти відомостей з ЄРДР щодо цього кримінального провадження.

ІІІ. Мотиви суду

3.1. Заслухавши думку осіб, які беруть участь у судовому засіданні, дослідивши клопотання обвинуваченої ОСОБА_9 , суд дійшов наступних висновків.

3.2. Згідно ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 159 КПК України передбачено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку); тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

3.3. Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

З вищевикладеної норми слідує, що кримінальне процесуальне законодавство покладає на сторону, яка звертається з відповідним клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, обов`язок обґрунтувати наявність передбачених законом підстав для надання такого доступу.

3.3. Частиною 2 ст. 214 КПК України (в редакції, чинній на момент внесення відомостей до ЄРДР у цьому кримінальному провадженні) передбачено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

На час розгляду клопотання чинним є Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затверджений Наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298 (далі Положення № 298).

Підпунктом 1 п. 1 розділу І Положення № 298 передбачено, що це Положення визначає порядок формування та ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі Реєстр), а також надання відомостей з нього.

Відповідно до підпункту 4 п. 1 розділу І Положення № 298 держателем Реєстру є Офіс Генерального прокурора (далі - Держатель), який є правонаступником Генеральної прокуратури України.

Згідно з розділом ІІІ Положення № 298 право доступу до відомостей, внесених до Реєстру, мають , зокрема, держатель - у повному обсязі з урахуванням повноважень, якими наділені прокурори та керівники підрозділів Офісу Генерального прокурора, прокурори - у межах кримінальних правопорушень, щодо яких слідчими піднаглядних їм органів проводиться досудове розслідування.

Таким чином, оскільки Офіс Генерального прокурора є правонаступником Генеральної прокуратури України, держателем Реєстру та у повному обсязі має право доступу до відомостей, внесених до нього, суд приходить до висновку, що обвинуваченою ОСОБА_9 доведено, що відомості, про доступ до яких вона зазначає у своєму клопотанні, перебувають у володінні Офісу Генерального прокурора.

3.4. З метою встановлення, чи мають документи, до яких просить надати дозвіл обвинувачена, суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, колегія суддів вдається до аналізу змісту клопотання.

Так, обвинувачена ОСОБА_9 зазначає, що 03 січня 2017 року прокурор ОСОБА_12 прийняв постанову про зміну попередньої кваліфікації кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні (т. 7, а.с. 23), в той час коли завідувач відділу САП ОСОБА_13 своєю резолюцією доручив прокурору ОСОБА_12 забезпечити належне процесуальне керівництво 04 січня 2017 року, а тому прийнята прокурором ОСОБА_12 постанова є передчасною, а отже незаконною.

Втім, колегія суддів звертає увагу, що 03 січня 2017 року керівник САП ОСОБА_14 прийняв постанову про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні, до якої також увійшов прокурор ОСОБА_12 (т. 7, а.с. 21-22).

Оскільки свої повноваження у конкретному кримінальному провадженні прокурор набуває з моменту визначення його у складі групи, тому прокурор ОСОБА_12 свої повноваження у цьому кримінальному провадженні набув з 03 січня 2017 року та мав законні підстави для прийняття 03 січня 2017 року постанови про зміну попередньої кваліфікації кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні.

3.5. 13 квітня 2017 року керівник САП ОСОБА_14 прийняв постанову про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні (т. 7, а.с. 25-26).

У мотивувальній частині цієї постанови зазначено наступне: «До САП з Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України для організації досудового розслідування надійшли матеріали кримінального провадження № 0002089 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 375 КК України».

ОСОБА_9 наголосила, що зазначена правова кваліфікація станом на 13 квітня 2017 року є невірною, у зв`язку з прийнятою прокурором ОСОБА_12 постановою про зміну попередньої кваліфікації кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні, про яку судом зазначалося вище.

Втім, прокурор звернув увагу, що, на його думку, зазначена керівником САП ОСОБА_14 у постанові від 13 квітня 2017 року правова кваліфікація є технічною помилкою.

Разом із цим, на думку колегії суддів, зазначене технічною помилкою не є, оскільки із супровідного листа № 17/1/5-3640вн/вел від 30 грудня 2016 року вбачається, що кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002089 від 11 серпня 2016 року, було направлено до НАБУ саме з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 375 КК України (т. 7, а.с. 17), а тому зміст речення, на яке посилається ОСОБА_9 , фактично є правильним.

Таким чином, доводи ОСОБА_9 про нібито паралельне розслідування двох кримінальних проваджень або датування окремих процесуальних документів попередніми датами є безпідставними.

3.6. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам.

Крім того, відповідно до частин 1, 2 ст. 41 КПК України оперативні підрозділи органів Національної поліції, органів безпеки, Національного антикорупційного бюро України, Державного бюро розслідувань, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового і митного законодавства, органів Державної прикордонної служби України здійснюють слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії в кримінальному провадженні за письмовим дорученням слідчого, прокурора, а підрозділ детективів, оперативно-технічний підрозділ та підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України - за письмовим дорученням детектива або прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури. Під час виконання доручень слідчого, прокурора співробітник оперативного підрозділу користується повноваженнями слідчого. Співробітники оперативних підрозділів (крім підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України) не мають права здійснювати процесуальні дії у кримінальному провадженні за власною ініціативою або звертатися з клопотаннями до слідчого судді чи прокурора.

З викладених норм слідує, що доручення слідчого чи прокурора оперативному підрозділу зобов`язує проводити слідчі дії незалежно від того, до якого органу належить цей підрозділ, а тому проведення слідчих дій оперативним співробітником СБУ ОСОБА_15 не є порушенням законодавства.

3.7. Доводи обвинуваченої ОСОБА_9 щодо неможливості проведення прокурором слідчих дій також є безпідставними, оскільки п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України прямо надає прокурору право на здійснення таких дій.

3.8. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Тобто, з аналізу змісту вищевказаної норми та п. 2 ч. 5 ст. 163 КПК України слідує, що сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про тимчасовий доступ до документів, має довести, що ці документи містять дані, які є доказами у кримінальному провадженні.

Разом із цим, витяг з реєстру не є процесуальним джерелом доказів, а обвинувачена не довела, що відомості, які містяться у зазначеному витязі можуть бути використані в якості доказів у цьому кримінальному провадженні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду по справі № 761/28347/15-к від 09 вересня 2020 року, а саме: «…реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 Глави 2 Розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17липня 2012 року, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру та, згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України, витяг з ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів».

3.9. Відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

У ході розгляду клопотання прокурор надав скрин-шоти відомостей з ЄРДР щодо цього кримінального провадження, а також надав вичерпні відповіді на постановлені обвинуваченою ОСОБА_9 запитання, чим усунув будь-які сумніви, якими було обґрунтоване клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів.

З викладеного слідує, що документи, які є предметом клопотання, отримані у судовому засіданні без застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Поряд із цим, обвинуваченою ОСОБА_9 не аргументовано та не надано належних доказів того, що відомості з витягу з ЄРДР мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а Положення № 298 взагалі не оперує поняттям «повний витяг».

Враховуючи викладене, оскільки обвинуваченою ОСОБА_9 не доведено наявності сукупності підстав, передбачених ч. 5 ст. 163 КПК України, а також з огляду на можливість отримання документів без застосування заходу забезпечення кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про тимчасовий доступ до документів належить відмовити.

Керуючись статтями 159, 163, 369, 372, 376 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

У задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_9 про надання тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні Офісу Генерального прокурора, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3