Справа № 346/2624/22
Провадження № 1-кс/346/492/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 р.м. Коломия

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного: ОСОБА_4 , розглянувши у приміщенні зали судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області клопотання старшого слідчого СВ Коломийського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області: ОСОБА_5 , погоджене прокурором Коломийської окружної прокуратури: ОСОБА_3 , про застосування домашнього арешту щодо ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України; місце народження: смт.Оржиця Оржицького району Полтавської області; місце проживання: АДРЕСА_1 ), який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, по кримінальному провадженню №0000419, в якому сторонами та іншими учасниками кримінального провадження є: з боку обвинувачення прокурор: ОСОБА_6 ; з боку захисту підозрюваний: ОСОБА_4 , потерпіла: ОСОБА_7
в с т а н о в и в:

До Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області 11 липня 2022 року, із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляду домашнього арешту, звернувся вказаний прокурор, додавши до нього матеріали, якими обґрунтовується клопотання та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Аргументи учасників.

Позиція прокурора. Зібрані під час досудового розслідування докази підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України; наявними є ризики того, що: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування (оскільки, він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до 8 років); підозрюваний може впливати на потерпілу та свідків (оскільки є необхідність у їх допиті, а він знає де вони працюють та живе поруч); підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення (оскільки на даний час не має офіційних джерел для здобуття необхідних для існування речей). Тому, на думку прокурора, тільки обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту (з 22 години по 06 годину, строком на 2 місяці) зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та виконання завдань кримінального провадження, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Позиція підозрюваного. Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив застосувати щодо нього домашній нічний арешт.

Оцінка суду.

Слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (пункт 18 частини 1 статті 3 КПК України).

І оскільки прокурор просить застосувати домашній арешт до підозрюваного, суд виходить із того, що перед ним поставлено питання щодо втручання держави у право людини на свободу пересування, а тому виходить з наступного.

Положення частини 1 статті 33 Конституції України гарантують кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Також суд враховує положення пункту "с" частини 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за якими, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Отже, право будь-якої лидини на свободу пересування не є абсолютним і може бути обмежено, за наявності обгрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, в тому числі й з метою запобігання вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, але відповідно до процедури, встановленої законом.

Зокрема, за положеннями частини 1 та частини 2 статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або в певний період доби; але його може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Разом з цим суд враховує, що в силу положень пункту 4 частини 1 статті 176 КПК України, домашній арешт відноситься до запобіжних заходів у кримінальному провадженні, які мають свою мету і підстави для застосування, що передбачені статтею 177 КПК України.

Так, за положеннями частини 1 статті 177 КПК України метою застосування будь-якого запобіжного заходу, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам (на які вказував прокурор), а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому частина 2 статті 177 КПК України вказує на те, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Але ці ризики, в силу положень частини 2 статті 183 КПК України повинен довести саме прокурор.

І з огляду на зміст клопотання прокурора (а.с.1-3) та додані до нього документи: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000419 (а.с. 4); рапорт працівника поліції Грабовецького Ярослава (а.с.6); протокол огляду місця події від 18.06.2022 року (а.с. 7-8); протокол допиту потерпілого від 06.07.2022 року (а.с. 9-10); протокол пред`явлення особи до впізнання за фотознімками (а.с. 11-12); протокол огляду предмета від 06.07.2022 року (а.с. 14); постанову про визнання та долучення предметів до кримінального провадження як речових доказів від 06.07.2022 року (а.с. 15); протокол огляду предмета від 06.07.2022 року (а.с. 16); постанову про визнання та долучення предметів до кримінального провадження як речових доказів від 06.07.2022 року (а.с. 17); повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 07.07.2022 року (а.с. 19-20); протокол допиту підозрюваного від 07.07.2022 року (а.с.21-22) та копією паспорта громадянина України: ОСОБА_4 (а.с. 23), суд вважає, що у своїй сукупності, за своїм змістом вони підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Зокрема того, що він: 18 червня 2022 року близько 13 год. 20 хв., перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з метою особистої наживи, вирішив вчинити крадіжку майна з камери зберігання речей. Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих спонукань, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу із камери зберігання речей № 6, що знаходиться в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », таємно викрав картонну коробку, в якій знаходилися карта пам`яті MSI Spatium M390 500 GB (S78-440K070-P83) вартістю 1782 гривні та процесор Intel Core I5-11400F (BXF) вартістю 4834 гривні, які належали ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_4 місце вчинення кримінального правопорушення покинув, чим спричинив ОСОБА_7 , майнову шкоду на загальну суму 6616 (шість тисяч шістсот шістнадцять) гривень.

Також, з огляду на характер кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 і яке в силу положень частини 5 статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, суд згоден із тим, що прокурор довів наявність ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду. Про ризик переховування підозрюваного свідчить також і те, що ОСОБА_4 офіційно не працює, постійного доходу не має, не одружений, дітей не має, проживає у квартирі, яка йому не належить та не має міцних соціальних чи родинних зв`язків на території міста Коломия Івано-Франківської області.

Ризик незаконного впливу підозрюваним на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні суд також вважає доведеним, як у зв`язку із тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному, якщо його вина буде доведена, так і у зв`язку із тим, що він знає де вони працюють, і сам живе недалеко від них.

Крім того прокурором доведено, що підозрюваний може вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, оскільки він не має офіційних і постійних джерел доходу, а злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відноситься до корисливих злочинів, що в свою чергу доводить, що підозрюваний в майбутньому може вчиняти аналогічні корисливі злочини.

Тому суд погоджується із тим, що прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке йому інкримінується та наявність ризиків, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, як підставу та мету застосування будь-якого запобіжного заходу.

Але суд відзначає, що в силу положень частини 1 статті 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою. А згідно з частиною 3 статті 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Проте, з огляду на саму суть таких запобіжних заходів, як: особисте зобов`язання (стаття 179 КПК України), особиста порука (стаття 180 КПК України), застава (стаття 182 КПК України), які є більш м`якими заходами у порівнянні із домашнім арештом (стаття 181 КПК України) та враховуючи доведені прокурором ризики та обставини і умови життя підозрюваного ОСОБА_4 , суд вважає, що прокурор довів, що жоден із вказаних більш м`яких запобіжних заходів, окрім домашнього арешту у нічний період доби (зокрема з 22 години по 06 годину) протягом наступних двох місяців, не зможуть запобігти настанню доведеним ним ризикам.

Разом з цим, на виконання положень частини 1 статті 177 КПК України суд враховує і такі обставини, що встановлені на підставі доданих прокурором доказів:

- можливе вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 саттті 185 КК України грунтується на доказах, які є вагомими;

- покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_4 передбачає можливість позбавлення волі до 8 років, тобто є покаранням, за вчинення тяжкого злочину;

- ОСОБА_4 має повних 37 років, а відомості про те, що він має такий стан здоров`я, який не дозволяє йому перебувати під домашнім арештом, ним не надано;

- міцних соціальних зв`язків, у місці свого постійного проживання, ОСОБА_4 не має (не одружений, проживає один, дітей чи інших осіб, які б перебували на його утриманні, не має; постійно офіційного місця роботи чи навчання також не має);

- ОСОБА_4 раніше не судимий, постійного доходу не має, підтверджений рівень репутації, який би заслуговував на довіру також відсутній;

- нерухомого майна чи транспортних засобів або іншого цінного майна, у власності не має; у середньому, отримує щомісячно мінімальну заробітну плату, але не кожен місяць;

- раніше, запобіжні заходи до ОСОБА_4 не застосовувались, а повідомлення про підозру у вчиненні іншого чи інших кримінальних правопорушень, не має;

- розмір шкоди, у заподіянні якої він підозрюється складає 6616 гривень;

- ризик продовження чи повторення ОСОБА_4 можливої протиправної поведінки існує, але суд оцінює його мінімальний.

Таким чином, враховуючи усе вище викладене, суд вважає, що прокурор довів правомірну необхідність втручання держави у право підозрюваного ОСОБА_4 на свободу пересування шляхом застосування до нього такого запобіжного заходу, як домашній арешт у нічну пору доби, зокрема з 22 години по 06 годину, строком на дві місяці. Позаяк засіб втручання, який обрав прокурор, передбачений і грунтується на підставах визначених законом, переслідує легітимну мету і обрані прокурором спосіб, межі та час втручання є співмірними із тією метою для досягнення якої слід застосувати домашній арешт.

Разом з цим суд враховує, що в силу положень частини 5 статті 194 КПК України в будь-якому випадку, якщо суд застосовує до підозрюваного запобіжний захід, він зобов`язує підозрюваного виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Серед яких, не відлучатися з міста проживання без дозволу органу досудового розслідування та суду; прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування та суду; здати до відповідного органу свій паспорт для виїзду за кордон.

А враховуючи доведені прокурором ризики та обставини і умови життя подізрюваного ОСОБА_4 , які викладені вище суд вважає, що прокурор довів необхідність покладання на підозрюваного вказаних обов`язків на строк застосування домашнього арешту.

Отже, керуючись статтями 1-33,36,37,40,42,84-117,131-132,176-206,276-279,309-310,342-372,376,392-395,532-535 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання про застосування домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України; місце народження: смт.Оржиця Оржицького району Полтавської області; місце проживання: АДРЕСА_1 ) домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , який полягає у забороні залишати це житло із 22 години одного дня по 06 годину наступного дня, протягом всіх днів строку дії цієї ухвали, а саме: з 12 липня 2022 року по 09 вересня 2022 року.
Покласти на ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України; місце народження: смт.Оржиця Оржицького району Полтавської області; місце проживання: АДРЕСА_1 ), на період з 12 липня 2022 року по 09 вересня 2022 року, такі обов`язки: не відлучатися з міста Коломия Івано-Франківської області без дозволу слідчого: ОСОБА_5 або одного з таких прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , або слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області; прибувати за першою вимогою до слідчого: ОСОБА_5 або одного з таких прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , або слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області; здати на зберігання до територіального органу (підрозділу) Державної міграційної служби України у Івано-Франківській області свій паспорт громадянина України (чи паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон.
Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Копію цієї ухвали невідкладно вручити підозрюваному та прокурору.
Копію цієї ухвали направити до Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області для контролю за поведінкою підозрюваного, а також для оформлення і звернення із дорученням до Державної прикордонної служби України для використання нею цієї ухвали в роботі під час здійснення прикордонного контролю в пунктах пропуску через державний кордон України та контролю у контрольних пунктах в`їзду та виїзду громадян на тимчасово окуповані території України.

Слідчий cуддя: ОСОБА_1