Справа № 182/3370/22
Провадження № 1-кп/0182/925/2022
У Х В А Л А
Іменем України

06.10.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження №0000901 від 12.08.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Біляївка, Нововоронцовського району, Херсонської області, з професійно-технічною освітою, громадянина України, працюючого на посаді тракториста машиніста сільськогосподарського виробництва ТОВ «Перспектива», одруженого, на утриманні має 3-х малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_8

представника ТОВ «Перспектива»- ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, яке перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до частини 1 статті 79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до частини 3 статті 79 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Відповідно до частини 1 статті 150 Земельного кодексу України, до особливо цінних земель відносяться землі історико-культурного призначення.

Землі, на яких розташовуються пам`ятки культурної спадщини, відносяться до категорії земель історико-культурного призначення (ст. 53 Земельного Кодексу України) і відповідно до ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» перебувають виключно у державній власності.

Згідно ст.1 Закону України «Про охорону культурної спадщини», пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України. Об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про охорону культурної спадщини», об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки. Порядок визначення категорій пам`яток встановлюється Кабінетом Міністрів України, а із занесенням до Реєстру на об`єкт культурної спадщини, на всі його складові елементи, що становлять предмет його охорони, поширюється правовий статус пам`ятки.

Відповідно до частини 2 статті 14 «Про охорону культурної спадщини», об`єкт культурної спадщини до вирішення питання про його реєстрацію як пам`ятки вноситься до Переліку об`єктів культурної спадщини і набуває правового статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини, про що відповідний орган охорони культурної спадщини в письмовій формі повідомляє власника цього об`єкта або уповноважений ним орган (особу), переліки об`єктів культурної спадщини затверджуються рішеннями відповідних органів охорони культурної спадщини.

Згідно п.2 ч.1 ст.2 Закону України «Про охорону культурної спадщини», курган нерухомий археологічний об`єкт культурної спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 211 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи несуть кримінальну відповідальність за самовільне зайняття земельних ділянок.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо земельної ділянки.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про охорону культурної спадщини», до спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини належать, центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до частини 6 статті 3 Закону України «Про охорону культурної спадщини», рішення (розпорядження, дозволи, приписи, постанови) органів охорони культурної спадщини, прийняті в межах їхньої компетенції, є обов`язковими для виконання юридичними і фізичними особами.

Відповідно до частини 4 статті 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини», відсутність охоронного договору не звільняє особу від обов`язків, що випливають із цього Закону.

Відповідно до статті 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини», на охоронюваних археологічних територіях, у межах зон охорони пам`яток, забороняються зокрема, ландшафтні перетворення, меліоративні, земляні роботи без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.

Відповідно до стаття 43 Закону України «Про охорону культурної спадщини», за незаконне проведення археологічних розвідок, розкопок, інших земляних чи підводних робіт на об`єкті археологічної спадщини, а також за умисне незаконне знищення, руйнування або пошкодження об`єктів культурної спадщини чи їх частин винні особи притягаються до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Відповідно до інформації Дніпропетровського обласного центру з охорони історико-культурних цінностей, згідно додатку до рішення Дніпропетровського обласного виконкому від 16.04.1978 № 180, а також, відповідно до інших матеріалів кримінального провадження на території Покровської сільської територіальної громади Нікопольського району Дніпропетровської області за обліковими номерами №№ 3398-2 та 3392 розташовані нерухомі археологічні об`єкти культурної спадщини кургани.

Також встановлено, що зазначені кургани розташовані в межах земельних ділянок з кадастровими номерами :04:008:0459 та :04:008:0327, з цільовим призначенням «01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», площею 2,3 га., 2,57 Га. відповідно.

Так, в межах земельної ділянки з кадастровим номером №:04:008:0459 з цільовим призначенням «01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», площею 2,3 Га., яка згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (далі по тексту - Витяг) належить на праві приватної власності ОСОБА_10 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), розмір частики 1/1, та на підставі договору оренди між ОСОБА_10 і ТОВ «Перспектива» () перебуває у користуванні ТОВ «Перспектива» (договір оренди землі, серія та номер: 853, виданий 01.01.2014, строк дії договору оренди до 05.08.2024 з правом пролонгації), з місцезнаходженням на території Покровської сільської територіальної громади Нікопольського району Дніпропетровської області, розташований курган № НОМЕР_2 , площею 0,3848 Га, навколо якого встановлено охоронну зону, а площа пам`ятки з охоронною зоною становить 0,6362 га.

Також, в межах земельної ділянки з кадастровим номером №:04:008:0327 з цільовим призначенням «01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», площею 2,57 Га., яка згідно Витягу, належить на праві приватної власності ОСОБА_11 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), розмір частки 1/1, та на підставі договору оренди між ОСОБА_11 та ТОВ «Перспектива» () перебуває у користуванні у ТОВ «Перспектива» (договір оренди землі, серія та номер: 16, виданий 01.01.2014, строк дії договору оренди до 28.08.2024 року), з місцезнаходженням на території Покровської сільської територіальної громади Нікопольського району Дніпропетровської області, розташований курган № НОМЕР_4 , площею 0,1963 га, навколо якого встановлено охоронну зону, а площа пам`ятки з охоронною зоною становить 0,3848 га.

Площу та місце розташування обох вищевказаних курганів та їх охоронних зон зазначено в технічній документації по геодезичній зйомці і визначенню місця розташування пам`яток історико-культурного призначення на території Покровської сільської ради (територіальної громади) Нікопольського району Дніпропетровської області, розробленій ТОВ «Верхньодніпровське землевпорядне підприємство» на підставі договору № 2/3-2 від 12.02.2004, укладеного з обласним центром з охорони історико-культурних цінностей про проведення геодезичних робіт по встановленню місцезнаходження пам`яток.

Так, ОСОБА_3 , який є трактористом машиністом сільськогосподарського виробництва ТОВ «Перспектива», якому було відомо, у т.ч. від посадових осіб ТОВ «Перспектива» та він був особисто достовірно обізнаним про існування та фактичне місце розташування на вказаних земельних ділянках двох вищезазначених курганів разом з їх охоронними зонами, які були відображені в плані меж орендованих земельних ділянок (далі План) з кадастровими номерами:04:008:0459 та :04:008:0327, так як даний План є невід`ємною складовою державного акту на право власності на земельну ділянку та його копія надавалася до ТОВ «Перспектива».

Навесні 2021 року, але не раніше 26.04.2021 (більш точного часу та дати в ході досудового слідства встановити не надалось можливим), ОСОБА_3 проводив культиваційні та посівні роботи на орендованих земельних ділянках з кадастровими номерами :04:008:0459 та :04:008:0327, в межах яких знаходяться вищезазначені кургани разом з їх охоронними зонами.

В порушення вимог чинного законодавства, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність на території земельних ділянок з кадастровими номерами :04:008:0459 та :04:008:0327 об`єктів археології курганів, а також про заборону ведення земельних робіт в межах насипу курганів та в їх охоронних зон, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення цілісності курганів і бажаючи їх настання, з метою швидшого і безперешкодного виконання робіт з посіву насіння проса, особисто, використовуючи оснащену для культиваційних робіт сільськогосподарську техніку ТОВ «Перспектива», а саме трактор «New Holland Т8.410», державний номерний знак НОМЕР_5 , в квітні 2021 року, починаючи з 26.04.2021 (більш точного часу та дати під час досудового розслідування не встановлено), зорав, а в подальшому засіяв насінням проса всю площу курганів за №№: 3398-2 та 3392 та їх охоронні зони. Тим самим, ОСОБА_3 самовільно зайняв земельні ділянки особливо цінних земель, разом з їх охоронними зонами, загальними площами 0,6362 га та 0,3848 га, відповідно, що є державною формою власності.

Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки №874-ДК/930/АП/09/01/-21 від 13.08.2021, складеного державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Дніпропетровській області заступником начальника відділу державного контролю за використанням та охороною земель № 3 управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області ОСОБА_12 , за результатами візуального обстеження земельних ділянок з кадастровими номерами :04:008:0459 та :04:008:0327 встановлено, що ТОВ «Перспектива» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва єдиним масивом та агротехнічним засобом використовує, також, земельні ділянки історико-культурного призначення, на яких повинні розміщуватися об`єкти культурної спадщини кургани (№3398-2 загальна площа пам`ятки з охоронною зоною 0,6362 га, №3392 загальна площа пам`ятки з охоронною зоною 0,3848 га). Згідно з наявною інформацією, ТОВ «Перспектива» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва використовує земельні ділянки історико-культурного призначення, на яких повинні розміщуватися об`єкти культурної спадщини кургани, за відсутності відповідного рішення про її передачу у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, та які, відповідно до інформації, наданої Нікопольською військовою адміністрацією Дніпропетровської області, мають вартість, «відповідно до розрахунку (тимчасового) грошової оцінки пам`яток археології по Покровській сільській раді Нікопольського району: вартість кургану № 3398/1,2 складає 1 627 094 грн, та вартість кургану № 3392 складає 818 474 грн.».

Таким чином, ОСОБА_3 фактично самовільно зайнято земельні ділянки історико-культурного призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,021 га в районі земельних ділянок із кадастровими номерами :04:008:0459 та :04:008:0327 на території Покровської сільської територіальної громади Нікопольського району Дніпропетровської області, чим вчинено кримінальне правопорушення-злочин, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Вказаними умисними діями ОСОБА_3 , завдано матеріальний збиток Державі в особі Нікопольської районної адміністрації Дніпропетровської області на загальну суму 2 445 568 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 197-1 КК України, тобто самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене щодо земельних ділянок особливо цінних земель та земель в охоронних зонах.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину свою визнав повністю та пояснив, що він працює трактористом машиністом сільськогосподарського виробництва ТОВ «Перспектива». Навесні 2021 року, після 26.04.2021 він проводив культиваційні та посівні роботи на земельних ділянках якими користується ТОВ «Перспектива». Проводячі ці роботи трактором «New Holland Т8.410», державний номерний знак НОМЕР_5 , він зорав, а в подальшому засіяв насінням проса всю площу два кургани. На теперішній час шкода спричинена державі відшкодована, відновлено природне покриття курганів, в скоєному кається.

Представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки №874-ДК/930/АП/09/01/-21 від 13.08.2021, за результатами візуального обстеження земельних ділянок з кадастровими номерами :04:008:0459 та :04:008:0327 встановлено, що ТОВ «Перспектива» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва єдиним масивом та агротехнічним засобом використовує, також, земельні ділянки історико-культурного призначення, на яких повинні розміщуватися об`єкти культурної спадщини кургани, вартість яких становить відповідно кургану № 3398/1,2 -- 1 627 094 грн, кургану № 3392 -- 818 474 грн. На теперішній час шкода спричинена державі відшкодована, відновлено природне покриття курганів.

Таким чином, ОСОБА_3 фактично самовільно зайнято земельні ділянки історико-культурного призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,021 га в районі земельних ділянок із кадастровими номерами :04:008:0459 та :04:008:0327 на території Покровської сільської територіальної громади Нікопольського району Дніпропетровської області, чим вчинено кримінальне правопорушення-злочин, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 197-1 КК України.

В судовому засіданні директор Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Перспектива» ОСОБА_9 заявив клопотання про передачу ОСОБА_3 на поруки трудового колективу ТОВ «Перспектива».

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив передати його на поруки трудовому колективу ТОВ «Перспектива» та закрити кримінальне провадження.

Представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_8 у судовому засіданні зазначив, що не заперечує про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 у зв`язку з передачею обвинуваченого на поруки, оскільки останній вибачився, щиро розкаявся, усунув заподіяну шкоду, цивільний позов не заявлявся, його позиція є добровільною.

Прокурор ОСОБА_7 в судовому засіданні також не заперечував проти передачі ОСОБА_3 , на поруки колективу ТОВ «Перспектива» та закриття кримінального провадження посилаючись на те, що наявні підстави та умови для звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, оскільки кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_3 є нетяжким злочином, вчинене обвинуваченим вперше, представник потерпілого претензій до обвинуваченого не має, обвинувачений щиро розкаявся та є членом колективу, який виявив бажання взяти його на поруки.

Вислухавши учасників судового провадження, розглянувши заявлене клопотання про передачу особи на поруки, вивчивши матеріали кримінального провадження, протокол загальних зборів ТОВ "Перспектива", суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч.1 ст.47 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності (зі змінами і доповненнями), особу можна звільнити від кримінальної відповідальності з передачею на поруки за умови, що вона вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості. Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Особу, яка не визнала себе винною у вчиненні злочину, передавати на поруки не можна. Звільнення від кримінальної відповідальності за ст.47 КК України, можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Звернення з клопотанням, крім колективу, можуть ініціювати сам обвинувачений (підсудний) або його родичі, потерпілий, а також прокурор, слідчий чи особа, яка провадить дізнання. Воно має бути оформлене протоколом загальних зборів колективу, який долучається до справи. За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу.

Згідно п.6 даної Постанови звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України має умовний характер, а саме: ця особа протягом року з дня передачі на поруки повинна виправдати довіру колективу, не ухилятися від заходів виховного характеру та не порушувати громадський порядок.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою ст. 284 КПК України.

Згідно із п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, а відповідно до положень ч.1 ст.285 цього Кодексу особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.197-1 КК України, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_3 є нетяжким злочином (ст.12 КК України), до кримінальної відповідальності обвинувачений притягуються вперше, в скоєному щиро розкаюється, шкода завдана кримінальним правопорушенням усунена, а представник потерпілого ОСОБА_8 не має до обвинуваченого претензій матеріального чи морального характеру, не заперечує проти звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , його позиція є добровільною.

Також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 працює на посаді тракториста машиніста сільськогосподарського виробництва ТОВ «Перспектива», трудовий колектив якого прийняв рішення взяти його на поруки та звернувся із відповідним клопотанням до суду.

Враховуючи обставини справи, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, те, що до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 притягується вперше, повністю визнав свою вину, у скоєному щиро розкаявся, заявив про те, що бажає спокутувати свою провину спричинену кримінальним правопорушенням та виправити свою поведінку, суд вважає, що наявні підстави для закриття кримінального провадження зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності та передачею ОСОБА_3 на поруки ТОВ «Перспектива», працівником якого він є.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати та заходи забезпечення кримінального провадження відсутні.

Керуючись ст.47 КК України, ст.284, 286, 289, 372, 376КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , передати на поруки колективу Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Перспектива» () за умови, що він протягом одного року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадський порядок.

Кримінальне провадження №0000901 від 12.08.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 Кримінального кодексу України - закрити.

Повідомити трудовому колективу ТОВ «Перспектива» () про передачу їм на поруки ОСОБА_3 направивши копію ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі порушення ним умов передачі на поруки, відповідно до ч.2 ст.47 КК України він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.197-1 КК України.

Роз`яснити трудовому колективу ТОВ «Перспектива» (), що відповідно до ч.1 ст.289 КПК України, якщо протягом року з дня передачі ОСОБА_3 їм на поруки, він не виправдає довіру колективу, ухилятиметься від заходів виховного характеру та порушуватиме громадський порядок, загальні збори колективу можуть прийняти рішення про відмову від поручительства. Відповідне рішення направляється до суду, який прийняв рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати та заходи забезпечення кримінального провадження відсутні.

Органи, особи, які виконують судове рішення, повідомляють суд, який постановив судове рішення, про його виконання (ч.4ст.535 КПК України).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1