Справа № 521/5765/22
Пр. № 1-кп/521/1180/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2022 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000277 від 01.04.2022 у відношенні:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ Одеської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз:
- 08.12.2020 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

25.03.2022 об 11 годині, ОСОБА_4 перебуваючи біля магазину «Ватрушка» за адресою: м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, 3, помітив припаркований біля магазину велосипед фірми «Comanche ONTARIO SPORT» чорного кольору з рожевими написами у комплекті з електроприводом та акумуляторною батареєю вартістю 12 516 гривень 17 копійок. В цей час у останнього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , підійшов до велосипеду фірми «Comanche ONTARIO SPORT» чорного кольору з рожевими написами у комплекті з електроприводом та акумуляторною батареєю, та впевнившись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії залишаться непоміченими, з корисливих мотивів, діючи повторно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, який 24.02.2022 введено на території України указом президента №64/2022 «Про правовий режим воєнного стану», таємно викрав вказаний велосипед, належний потерпілому ОСОБА_6 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник у невідомому напрямку, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на суму 12 516 гривень 17 копійок.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі та показав, що дійсно 25.03.2022 року він знаходячись біля магазину «Ватрушка» побачив велосипед та з метою особистого збагачення, викрав його. Сумнівів під час допиту обвинуваченого щодо наданих ним показань у суду не виникнуло. У скоєному щиро розкаявся.

Окрім повного визнання своєї вини, винна обвинуваченого ОСОБА_4 , в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників кримінального провадження судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. Також предметом дослідження, судом доцільним було визначено дослідження матеріалів, які підтверджують наявність судових витрат та речових доказів по справі.
При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим та учасниками обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України.
На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у скоєному кримінальному правопорушенні повністю доказана та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його соціальне та матеріальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, позитивну поведінку обвинуваченого як після скоєного злочину, так і в ході досудового слідства та розгляду справи в суді, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставинами які пом`якшують покарання ОСОБА_4 щире каяття, повне визнання своєї вини у скоєному злочину та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , в ході судового розгляду не встановлено.
В якості даних, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий. Також суд враховує незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, який згідно наявної медичної довідки має тяжку невиліковну хворобу в стані загострення.
Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи що ОСОБА_4 будучи раніше судимим за вчинення корисливих кримінальних правопорушень проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив корисливий злочин проти власності, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При цьому каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства. У будь-якому разі покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.
Таким чином, суд приходить до висновку, що не може вважатися справедливим обрання більш суворого покарання з огляду лише на кримінальне минуле особи, без належного врахування особливостей даного конкретного злочину й інших даних, що всебічно характеризують винного та відображають його ставлення до скоєного.
На підставі викладеного, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, а саме: повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та відсутність обставин, що його обтяжують, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення та наслідки, які настали в результаті його вчинення, зокрема на теперішній час фактичну відсутність спричиненої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди, оскільки майно повернуто власнику, враховуючи його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, та під час судового провадження, який усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, добровільно, своєю активною поведінкою сприяв з`ясуванню обставин вчинення даного кримінального правопорушення, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, що в своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого дію ч. 1 ст. 69 КК України, призначивши основне покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, що на переконання суду, буде проявом справедливості кримінальної відповідальності.
Цивільний позов по справі відсутній.
Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України, процесуальні витрати, підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у вигляді 3 (трьох) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покаранні ОСОБА_4 вираховувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 02.04.2022 року.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , у виді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 1 716 гривень 20 копійок.
Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 06.04.2022 року (справа № 521/4947/22, пр. № 1-кс/521/1366/22) скасувати.
Речові докази по справі:
-СД диск з відеозаписом з камер спостереження з місця скоєння злочину зберігати при матеріалах кримінального провадження;
-велосипед фірми «Comanche ONTARIO SPORT» чорного кольору - вважати повернутим законному власнику - потерпілому ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, - з дня отримання його копії.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1