У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.05.2022 Справа №607/5588/22

провадження № 1-кс/607/1837/2022

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження № 0000368 від 28 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про арешт майна,
встановила:
06 травня 2022 року прокурор Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення в межах даного кримінального провадження арешту, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження на грошові кошти, які належать ОСОБА_4 , в сумі 11 100 гривень, які зберігаються на банківському рахунку № НОМЕР_1 , що обслуговуються АТ КБ «Приватбанк».

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що cектором дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000368 від 28 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Встановлено, що 28 квітня 2022 року близько 09 год. у директора TOB «Микулинецький Бровар +» було не санкціоноване перечислення коштів на суму 100 000 грн. з рахунку № НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , на рахунок № НОМЕР_3 (власник - ОСОБА_6 ), а також 27 300 грн. з рахунку ОСОБА_5 на рахунок № НОМЕР_4 , власником якого також є ОСОБА_6 . Проте, вказані перекази було призупинено банком.

В подальшому через декілька хвилин з рахунку ОСОБА_5 було перераховано кошти двома платежами, спочатку на суму 66 000 грн. та 45 000 грн. на рахунок № НОМЕР_1 , який належить «НІКМА» ПП, АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_4 , чим було завдано загальну майнову шкоду у розмірі 111 000 грн.

Окрім того встановлено, що з рахунку НОМЕР_1 (ПП «НІКМА» власник - ОСОБА_4 ) частково двома транзакціями в сумах 40 500 грн. та 59 400 грн. (в загальній сумі 99 900 грн.) виведено грошові кошти на картку для виплат № НОМЕР_5 , що належать клієнту ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_6 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_7 .

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 є власником банківського рахунку № НОМЕР_1 , який обслуговується AT КБ «Приватбанк».

У клопотанні прокурор вказує, що потреба у арешті вказаних грошових коштів, які належать ОСОБА_4 , та зберігаються на банківському рахунку № НОМЕР_8 та обслуговуються АТ КБ «Приватбанк», щодо яких існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що є доказом злочину, виникла з метою збереження майна потерпілого. Відсутні будь-які негативні наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, оскільки фактично даним майном розпоряджається ОСОБА_4 , що підтверджено матеріалами кримінального провадження. На даний час існують обставини, (спосіб вчинення шахрайства, підстави вважати, що до злочину залучено інших осіб, застосування електронно-обчислювальної техніки), що свідчать про те, що незастосування арешту коштів, які перебувають на рахунку ОСОБА_4 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ними може призвести до перерахування на банківські та карткові рахунки інших фізичних та юридичних осіб під виглядом добросовісного отримання за виконання будь-яких цивільно-правових правочинів такими особами в користь їх попередніх володільців, таким чином втрата грошових коштів (шляхом їх списання) призведе до знищення слідової інформації та уникнення покарання винних осіб.

Власник майна, щодо якого розглядається клопотання повідомлявся про час та місце розгляду справи проте у судове засідання не з`явився, хоча судом вживались заходи для його повідомлення.

Прокурор у судове засідання не з`явився, проте подав заяву про підтримання заявлених вимог щодо арешту майна з клопотанням про розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню та наступних підстав:

в судовому засіданні встановлено, що сектором дізнання Тернопільського РУП ГУ НП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000368 від 28 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

У клопотанні прокурора наведенні відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження дають підстави дійти висновку, що могло бути вчинено вказане кримінальне правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання доказами.
Із наданих АТ КБ «ПриватБанк» відомостей від 05 травня 2022 року №20.1.0.00/7-220505/1157, банківський рахунок № НОМЕР_8 належить ПП «Нікма».

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

12 травня 2022 року винесено постанову про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні №0000368 від 28 квітня 2022 року грошових коштів у сумі 11 100 гривень, які зберігаються на банківському рахунку № НОМЕР_8 та обслуговуються АТ КБ «Приватбанк» та належать ОСОБА_4 .

Зважаючи на те що ОСОБА_4 , як встановлено в ході досудового розслідування, є власником ПП «Нікма», а банківський рахунок № НОМЕР_8 АТ КБ «Приватбанк» належить ПП «Нікма», тому вказаний банківський рахунок має пряме відношення до нього як власника.

Враховуючи, що кошти в сумі 11 100 грн. на банківському рахунку № НОМЕР_8 АТ КБ «Приватбанк», належить ПП «Нікма», власник ОСОБА_4 , належать до категорії, що має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів до з`ясування всіх обставин кримінального провадження та запобігання можливості приховування даних грошових коштів, на такий слід накласти арешт.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (л.67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п.44 справи «Камензинд проти Швейцарії»).

З урахуванням цих обставин, слідчий суддя доходить висновку, що арешт грошових коштів у цьому випадку є достатнім для забезпечення збереження речових доказів, а також на цій стадії досудового розслідування пропорційним втручанням у право власності та не матиме надмірних наслідків для власника банківського рахунку, оскільки, наявні розумні підозри вважати, що грошові кошти на банківському рахунку, набуті кримінально протиправним шляхом, тому клопотання про їх арешт слід задовольнити і накласти арешт на грошові кошти в сумі 11 100 гривень, які зберігаються на банківському рахунку № НОМЕР_8 та обслуговуються АТ КБ «Приватбанк» із забороною відчуження, розпорядження та користування, оскільки вказаний захід забезпечення є доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження.

Накладення арешту на вказану суму грошових коштів не є припиненням права власності на них або позбавленням такого права. Хоча власник обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, однак такий захід є тимчасовим. Отже, накладення арешту на грошові кошти в сумі 11 100 гривень, які зберігаються на банківському рахунку № НОМЕР_8 та обслуговуються АТ КБ «Приватбанк», відповідає співвідношенню критерію розумності та співрозмірності обмеження права власності та завдань кримінального провадження, з огляду на те, що такі грошові кошти можуть бути використані як доказ для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на грошові кошти в сумі 11 100 гривень, які зберігаються на банківському рахунку № НОМЕР_8 та обслуговуються АТ КБ «Приватбанк», та належать ПП «Нікма», власник ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

постановила:
клопотання прокурора задовольнити.
Накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування, на грошові кошти, які належать ОСОБА_4 , в сумі 11 100 гривень, які зберігаються на банківському рахунку № НОМЕР_1 (ПП «Нікма»), що обслуговується АТ КБ «ПриватБанк».
Організацію виконання ухвали про арешт майна покласти на прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 .
Копії ухвали надіслати прокурору Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 .
Прокурору Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 скерувати копію даної ухвали ОСОБА_4 (ПП «Нікма»).
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя ОСОБА_1