КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 квітня 2022 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб СУ ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
за участю ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 квітня 2022 року в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб СУ ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовлено.

Ухвала слідчого судді обґрунтована тим, що у скарзі ОСОБА_6 порушено питання щодо зобов`язання уповноваженої особи СУ ФР ГУДФС у м. Києві на вчинення певних дій, однак такого процесуального суб`єкта діючим законодавством не передбачено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 квітня 2022 року, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 квітня 2022 року скасувати та зобов`язати Шевченківський районний суд м. Києва наново розглянути його скаргу за вих. №4534/21 від 21 вересня 2021 року на бездіяльність керівника СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, яка виразилася у невнесенні до ЄРДР відомостей заяви ОСОБА_6 за вих. №4496 від 13 вересня 2021 року про вчинене кримінальне правопорушення в порядку, визначеному ст. 306-307 КПК України.
В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що слідчий суддя при перевірці поданої скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора та при винесенні рішення за результатами розгляду такої скарги не повинен вирішувати питання, що можуть стати предметом судового розгляду в цьому кримінальному провадженні.
13 вересня 2021 року, через поштову службу, ОСОБА_6 подав на ім`я начальника СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві заяву за вux. № 4496/13 про вчинення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кримінальних правопорушень. У своїй заяві він вказав всі елементи вчиненого злочину: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Також, у заяві вказав всі ознаки вчиненого злочину: час, місце, спосіб, ПІП особи, місце його роботи і посаду, короткі обставини справи тощо.
Отже, відповідно до поданої заяви за вих. № 4496/13 від 13.09.2021 року були всі необхідні дані для внесення її відомостей до СРДР впродовж 24 годин начальником СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, у відповідності до положення п. 6 ст. 39 КПК України або уповноваженим слідчим, при тому що положення нового КПК не вимагає від заявника зазначення в заяві усіх складових вчинення злочину.
Апелянт вважає, що відмовляючи у задоволенні скарги за вux. № 4534/21 від 21.09.2021 року, суддя неправдиво стверджує, що нібито ОСОБА_6 оскаржує на даний час бездіяльність структури, якої не існує, в той час як не посилається на жодний документ чи закон, підтверджуючий це твердження.
Клопотанняпро поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді ОСОБА_6 обґрунтував тим, що його не було викликано на судовий розгляд, копію ухвали він отримав 01 червня 2022 року, а апеляційну скаргу подав 06 червня 2022 року. Вчасне не надання повного тексту ухвали у судовій справі позбавило його можливості знати про суть судового рішення та мотиви його прийняття.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.
Що стосується доводів апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 квітня 2022 року, то колегія суддів приходить до висновку про необхідність поновлення строку.
Так, з матеріалів судового провадження убачається, що в судовому засіданні 26 квітня 2021 року ОСОБА_6 присутнім не був, в матеріалах провадження відсутні дані про отримання ОСОБА_6 копії ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду від 26 квітня 2021 року, доводи апелянта про те, що він копію ухвали отримав 01 червня 2022 року нічим не спростовані, відтак посилання апелянта на те, що він не міг вчасно подати апеляційну скаргу через відсутність судового рішення є слушним і така обставина, на думку колегії суддів, є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.
Що стосується доводів апелянта щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, то колегія суддів також вважає їх обґрунтованими.
Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 набездіяльність уповноважених осіб СУ ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, на підставі його заяви про вчинення злочину, слідчий суддя не дослідив та, відповідно, не дав оцінки доводам скарги щодо бездіяльності уповноважених на те осіб, яка полягала у невнесенні відомостей до ЄРДР на підставі заяви про вчинення злочину.
За відсутності таких висновків в ухвалі слідчого судді, колегія суддів позбавлена можливості розглянути доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 щодо наявності підстав для внесення певних відомостей до ЄРДР згідно з його заявою про вчинення злочину.
Єдиною підставою для відмови у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб СУ ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, на підставі заяви про вчинення злочину, в ухвалі слідчого судді вказано те, що чинним законом не передбачено такого процесуального суб`єкта, як СУ ГУ ДФС у м. Києві.

Проте, такий висновок, викладений в ухвалі слідчого судді, не ґрунтується на вимогах чинного закону.
Так, у зв`язку з набуттям чинності низки законів та підзаконних актів ДФС України та її підрозділи перебувають в стані реорганізації (ліквідації).

Зокрема, у зв`язку з набуттям чинності 25 березня 2021 року Закону України від 28 січня 2021 року № 1150-IX «Про Бюро економічної безпеки України» (із змінами, далі Закон), згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» (із змінами і доповненнями, далі Постанова № 1200), абзацу другого пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 15 травня 2019 року № 395 «Питання Державної податкової служби» (із змінами і доповненнями), здійснюються відповідні заходи, пов`язані з реорганізацією (ліквідацією) Державної фіскальної служби України (далі ДФС), що передбачені Порядком здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року № 1074 (із змінами, далі Постанова № 1074).
24 листопада 2021 року Кабінет Міністрів України прийняв розпорядження № 1493-р «Про початок діяльності Бюро економічної безпеки», згідно з яким погодився із пропозицією Бюро про початок його діяльності та можливість виконання зазначеним Бюро функцій і завдань щодо протидії правопорушенням, що посягають на функціонування економіки держави.
Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2021 року № 510 «Про утворення Бюро економічної безпеки України», Кабінет Міністрів України постановив утворити Бюро економічної безпеки України (далі Бюро) як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.
Згідно з підпунктом 2 пункту 10 Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону, Кабінету Міністрів України необхідно не пізніше восьми місяців з дня набрання чинності цим Законом забезпечити ліквідацію ДФС.
Відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2021 року № 761 «Про внесення зміни в додаток 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2014 р. № 85», Кабінет Міністрів України постановив внести зміну в додаток 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2014 року № 85 «Деякі питання затвердження граничної чисельності працівників апарату та територіальних органів центральних органів виконавчої влади, інших державних органів», виключивши таку позицію: «ДФС 4604».
Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1200 утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу. Постановлено, що Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Крім того, зі змісту постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» випливає, що територіальні органи Державної податкової служби є правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови, у відповідних сферах діяльності.

Згідно додатку 2 до вказаної постанови Головне управління ДФС у м. Києві реорганізується шляхом приєднання до Головного управління ДПС у м. Києві.
Відповідно до ст. 2 розділу ХІ "Перехідні та прикінцеві положення" Закону України від 28 січня 2021 року № 1150-IX «Про Бюро економічної безпеки України» матеріали кримінального провадження, які на день початку діяльності Бюро економічної безпеки України перебувають в іншому органі досудового розслідування на стадії досудового розслідування, але відповідно до закону підслідні Бюро економічної безпеки України, протягом двох місяців з дня прийняття рішення про початок діяльності Бюро економічної безпеки України передаються органом досудового розслідування відповідному прокурору у кримінальному провадженні для подальшого прийняття рішення у порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.
Отже, за змістом вищенаведених законів та нормативних актів Бюро економічної безпеки України є органом, посадові особи якого уповноважені вносити дані до ЄРДР, та правонаступником СУ ФР ГУ ДФС.
Та обставина, що свою заяву про вчинення злочину від 13 вересня 2021 року ОСОБА_6 подав до СУ ФР ГУ ДФС в м. Києві, який перебуває у стані реорганізації, сама по собі не може бути підставою для відмови у задоволенні скарги на бездіяльність посадових уповноважених осіб СУ ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Інших підстав для відмови у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових уповноважених осіб СУ ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, слідчий суддя в ухвалі не навів, оскільки відповідні доводи скарги слідчим суддею розглянуті не були.
Зважаючи на те, що скарга ОСОБА_6 на бездіяльність посадових уповноважених осіб СУ ГУ ДФС у м. Києві не була задоволена з формальних мотивів, без розгляду обставин, викладених у скарзі щодо наявності підстав для внесення даних до ЄРДР, колегія суддів вважає, що слідчим суддею були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК України завадили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Отже, ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 квітня 2022 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб СУ ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, необхідно скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 399, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 квітня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 квітня 2022 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб СУ ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №760/34798/21

Провадження №11-сс/824/2386/2022
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_10
Доповідач ОСОБА_1