Ухвала

іменем України
22 серпня 2022 року

м. Київ
Справа № 991/3440/20
Провадження № 51-5359 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 20 травня 2022 року щодо ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
Ухвалою слідчого суддіВищого антикорупційного суду від 30 квітня 2020 року клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України, погоджене прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, задоволено частково: обрано підозрюваній ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; вказано, що після її затримання й не пізніш як через 48 годин з часу доставки до місця кримінального провадження буде розглянуто питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.
Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 20 травня 2022 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_5 , залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 квітня 2020 року без змін.
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою захисник ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить переглянути ухвалу апеляційної інстанції у касаційному порядку.
Крім того, захисник в касаційній скарзі порушив питання про передачу кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 на розгляд Великої Палати Верховного Суду з огляду на наявність виключної правової проблеми щодо питання необхідності виклику підозрюваного (обвинуваченого) для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до скарги копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8частини першої статті 129 Конституції України).

Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).
Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Обмеження права на касаційне оскарження ухвали слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку та ухвали апеляційного суду за результатом такого перегляду визначено законодавцем і прямо передбачене процесуальним законом. Таке обмеження відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, та є пропорційним.
Зі змісту касаційної скарги та долучених копій оскаржуваних судових рішень убачається, що ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 квітня 2020 року переглянута в апеляційному порядку, а ухвалаАпеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 20 травня 2022 року є постановленою за результатами розгляду апеляційної скарги на вказану ухвалу слідчого судді.
А тому, з огляду на положення ч. 4 ст. 424 КПК України, зазначені судові рішення оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

З огляду на викладене, враховуючи положення п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, заявнику необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження.
Що ж стосується порушеного захисником питання про передачу до Великої Палати Верховного Суду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , то Верховний Суд вважає за необхідне вказати таке.
Зі змісту статей 434-1, 434-2 КПК України убачається, що питання про передачу кримінального провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду може бути вирішено лише після відкриття касаційного провадження.
Аналогічний висновок міститься в ухвалі Великої Палати Верховного Суду

від 17 квітня 2018 року у справі № 13-22зн18.
Таким чином, оскільки Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника, то колегія суддів не вбачає підстав для передачі скарги на розгляд до Великої Палати Верховного Суду.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду

від 20 травня 2022 року щодо ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3