Єдиний унікальний № 500/8485/14-к
Провадження № 1-кп/946/108/22
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
Іменем України
про звільнення особи від кримінальної відповідальності
та про закриття кримінального провадження

08 серпня 2022 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у місті Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0002102, 0003107, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

24.06.2022 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 126-1, ст. 70 КК до позбавлення волі на строк три роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,

інші учасники судового провадження: потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилися, згідно копії актового запису про смерть №1422 від 15.10.2016, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , усі інші потерпілі про дату, час та місце проведення судового розгляду були повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку судових повісток про виклик до суду в електронній формі через SMS-повідомлення та заявою ОСОБА_6 , звернулися із заявами про розгляд кримінального провадження за їх відсутності. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілих з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, відповідно до ст.325 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), дійшов висновку про проведення судового розгляду без їх участі. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 327 КПК, неприбуття в судове засідання представника уповноваженого органу з питань пробації, належним чином повідомленого про час і місце судового засідання, не перешкоджає судовому розгляду.

Суть питання, що вирішується
1.Прокурор ОСОБА_4 під час судового розгляду звернувся з клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у цьому кримінальному провадженні за його обвинуваченням за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК на підставі ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строків давності, та про закриття кримінального провадження.

Встановлені судом обставини
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він, знаходячись у м. Ізмаїл Одеської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, вчинив кримінальні правопорушення проти власності за обставин, що будуть наведені нижче. Після чого з місць скоєння кримінальних правопорушень зникав, завдавши шкоду потерпілим на суму вартості майна, яким заволодів, а викраденим майном розпоряджався на власний розсуд.

1.Так, 16.06.2014 близько 16:00 години ОСОБА_3 , знаходячись спільно з ОСОБА_9 на розі вулиць Папаніна та Пушкіна, і, дізнавшись про бажання ОСОБА_9 завантажити на мобільний телефон відеокліпи, з метою заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою запропонував останньому свою допомогу, на що той погодився та передав ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Samsung GT-C3322i» вартістю 300 грн з сім-картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 15 грн, що належить його матері ОСОБА_5 , і ОСОБА_3 , отримавши мобільний телефон під приводом завантаження відеокліпів, завідомо знаючи, що він його не поверне, заволодів ним, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 315 грн.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правовопорушення, передбачене ч. 1 ст.190 КК, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

2.Далі, 27.06.2014 близько 16:00 години ОСОБА_3 , знаходячись спільно з ОСОБА_9 на вул. Пушкіна біля торгівельного центру «Електрон», з метою заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи повторно, попросив у ОСОБА_9 мобільний телефон під приводом зателефонувати своєму товаришу, якому він 16.06.2014 нібито передав попередній мобільний телефон марки «Samsung GT-C3322i», отриманий від ОСОБА_9 для завантаження відеокліпів, щоб забрати його, і ОСОБА_9 передав ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Nokia 513 Xpress Music» вартістю 150 грн з сім-картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 15 грн, що належить матері його ОСОБА_5 , і ОСОБА_3 , отримавши мобільний телефон, завідомо знаючи, що він його не поверне, заволодів ним, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 165 грн.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

3.Крім того, 08.09.2014, точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , діючи повторно, таємно викрав турбіну марки «Темп» вартістю 350 грн, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

4.Далі, 15.10.2014 близько 11:00 години ОСОБА_3 , знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , діючи повторно, таємно викрав мобільний телефон марки «Самсунг дуос» вартістю 300 грн, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «МТС» вартістю 10 грн та сім-карта мобільного оператора «Київстар» вартістю 10 грн, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 320 грн.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

5.Крім того, 16.10.2014, точний час не встановлено, ОСОБА_3 , знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , діючи повторно, таємно викрав мікрохвильову піч марки «Самсунг» вартістю 1 500 грн, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

6.Далі, 17.10.2014, точний час не встановлений, ОСОБА_3 , знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , діючи повторно, таємно викрав газову плиту марки «Гефест» вартістю 320 грн, витяжку кухонну з електродвигуном вартістю 650 грн, велосипед марки «Ардіс» вартістю 500 грн, а також емальовану каструлю ємністю 30 літрів вартістю 265 грн, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1 735 грн.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

7.Крім того, 19.10.2014 близько 13:00 години ОСОБА_3 , знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , діючи повторно, таємно викрав мобільний телефон марки «Нокіа 1280» вартістю 300 грн, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператору «МТС» вартістю 10 грн, з зарядним пристроєм вартістю 10 грн, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 320 грн.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

8.Також, 27.10.2014 близько 11:00 години ОСОБА_3 , знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , діючи повторно, таємно викрав мобільний телефон марки «Самсунг GT-C3592» вартістю 450 грн, в якому знаходилась сим-карта мобільного оператора «Київстар» вартістю 15 грн, на рахунку якої знаходилися гроші в сумі 43 грн, а також сім-карта мобільного оператора «МТС» вартістю 10 грн, з зарядним пристроєм вартістю 10 грн, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 528 грн.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

9.Далі, 08.11.2014 в обідню пору, точний час не встановлений, ОСОБА_3 , знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , діючи повторно, таємно викрав два спінінга марки «Denzone» в комплекті з двома котушками «СВ 240» та «ТВ 500» вартістю 620 грн, а також спінінг марки «CROCODILE» вартістю 250 грн, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 870 грн.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

10.Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у висунутому йому обвинуваченні, погодившись з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, зокрема, з переліком та вартістю майна, яким він заволодів, та просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, при цьому надав суду свою згоду на закриття кримінального провадження з цих підстав.

11.З довідки про судимість від 20.06.2022 вбачається, що ОСОБА_3 після 08.11.2014, принаймні до 24.06.2022 до кримінальної відповідальності не притягувався.

12.Відповідно до вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.06.2022, що набрав законної сили 26.07.2022, ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні на початку і наприкінці листопада 2014 року злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК, протягом липня 2021 лютого 2022 злочину, передбаченого ст. 126-1 КК, та 26.10.2021 і 13.01.2022 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
13.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов висновку про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження з таких підстав.

14.Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

15.Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

16.Частиною 8 ст. 284 КПК встановлено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує, в цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

17.Як було встановлено, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК, яка в силу ст. 12 КК на час його вчинення відносилися до категорії злочинів невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, а на даний час відносяться до категорії проступків, за яке передбачене покарання у виді обмеження волі. ОСОБА_3 обвинувачується також у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК, які в силу ст. 12 КК на час їх вчинення відносилися до категорії злочинів середньої тяжкості, а на даний час відносяться до категорії нетяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк більше двох років.

18.Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК у редакції чинної на час вчинення ОСОБА_3 діянь, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, а також минули п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

19.Відповідно ж до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК чинної редакції особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, а також минули п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк більше двох років.

20.Таким чином, п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК встановлені однакові строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 КК та ч.2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК, а саме три та п`ять років, відповідно.

21.Будь-яких даних, які би свідчили про ухилення обвинуваченого ОСОБА_3 від досудового розслідування чи суду, не встановлено. Хоча ухвалою суду в попередньому складі від 21.04.2015 і був наданий дозвіл на його затримання з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але вказаною ухвалою обвинувачений у розшук не оголошувався, факт його ухилення від суду не був встановлений та вона була постановлена без наявності самого клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. До того, ж вона також була постановлена без наявності даних про те, що обвинувачений ОСОБА_3 за відомою адресою: АДРЕСА_1 , не проживає, оскільки, хоча і перед цим і постановлялася ухвала про привід обвинуваченого, але жодних даних про причину його невиконання до суду не надходило. Крім того, про ухилення обвинуваченого ОСОБА_3 від суду не може свідчити і ухвала суду від 13.05.2021, постановлена також у передньому складі, якою ОСОБА_3 був оголошений у розшук з посиланням на те, що він переховується від суду, оскільки на неодноразові виклики в судові засідання він не з`являвся та його місцезнаходження не встановлене, у зв`язку з тим, що вказана ухвала була постановлена без наявності даних про вручення обвинуваченому ОСОБА_3 судових викликів та без застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як привід, за наслідками якого можна було би отримані дані про те, чи дійсно обвинувачений ОСОБА_3 відсутній за відомим місцем проживання за вказаною адресою. До того ж, відповідно до зобов`язання та пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 від 19.03.2021 (а.п. 61, 62), він весь час постійно проживає за вказаною адресою, судові виклики не отримував, у судові засідання не з`являвся, оскільки не знав про дати їх проведення. Але після відібрання зобов`язання та пояснень у ОСОБА_3 за вказаною адресою судові виклики йому не надсилались та не вручались, привід не застосовувався, а відразу була постановлена зазначена ухвала суду від 13.05.2021 про оголошення його у розшук. Саме тому, на думку суду, вказані ухвали не можуть свідчити про ухилення обвинуваченого ОСОБА_3 від суду, а тому відсутні і підстави для зупинення перебігу давності відповідно до ч. 2 ст. 49 КК.

22.Також встановлено, що ОСОБА_3 після вчинення останнього епізоду крадіжки, тобто після 08.11.2014, і до липня 2021 року, тобто протягом більш ніж шести років, іншого злочину не вчиняв, у зв`язку з чим перебіг давності відповідно до ч. 3 ст. 49 КК не переривався.

23.Отже, саме формулювання вказаних положень ст. 49 КК, п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК, свідчить про те, що вони є імперативними та не залежить як від думок учасників судового провадження, так і від розсуду суду. Тому у випадку встановлення усіх обставин, які є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з цих підстав, та при наявності його згоди на це, незалежно від визнання ним своєї вини, то суд зобов`язаний прийняти рішення про звільнення його від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження, незалежно від думок учасників судового провадження.
24.Крім того, чинним законодавством не заборонено звільняти особу від кримінальної відповідальності та закривати кримінальне провадження у зв`язку з тим, що особа не визнає свою винуватість. З наведеної ч. 8 ст. 284 КПК випливає, що єдиною умовою для закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності є лише згода обвинуваченого на це. У даному ж випадку обвинувачений ОСОБА_3 надав суду свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, згідно ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строків давності, та на закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку з цим. При цьому суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 29.07.2021 у справі № 552/5595/18.

25.Таким чином, враховуючи, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні 16.06.2014 кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі (на час його вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі), та 27 червня, 08 вересня, 15, 16, 17, 19, 27 жовтня та 08 листопада 2014 року нетяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше двох років (на час їх вчинення злочинів середньої тяжкості), то станом на липень 2021 року (час, коли обвинувачений почав вчиняти нетяжкий злочин, за який він був засуджений вироком від 24.06.2022) минув строк більш ніж шість років (тобто більше відповідно трьох та п`яти років), тому, а також з урахуванням згоди обвинуваченого ОСОБА_3 , на підставі імперативних положень ст. 49 КК він має бути звільнений від кримінальної відповідальності.

26.Оскільки суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, то кримінальне провадження відносно нього має бути закрите на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

Керуючись ст. 49 КК, ст.ст. 284, 288, 370 372 КПК, суд

постановив:
1.Клопотання прокурора ОСОБА_4 задовольнити.

2.Звільнити ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК, від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК

3.Закрити кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2014 за № 0002102 та 01.11.2014 за №0003107, відносно ОСОБА_3 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності.

4.Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

5.Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1