Справа №:755/2437/22
Провадження №: 1-кс/755/1410/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" серпня 2022 р. м. Київ Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 4 ст. 197-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до суду в рамках кримінального провадження № 0000012 з клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що у період 2015 2021 років на земельних ділянках комунальної власності з кадастровими номерами :66:900:0008 (призначення: для розміщення та експлуатації будівель та споруд електротранспорту), :66:044:0022 (призначення: для розміщення та експлуатації будівель та споруд автомобільного транспорту), 800000000:66:044:0021 (цільове призначення: для розміщення та експлуатації будівель та споруд автомобільного транспорту), невідомими особами здійснено будівництво понад 9 гаражних приміщень в санітарно - захисних зонах.

Оглядом місця події встановлено 13, зовні зхожих на капітальні, споруд, які побудовані на території, яку використовує ГБК «Лівобережний-2» та яка згідно Містобудівного кадастру міста Києва знаходиться в санітарно захисній зоні. Всі решта гаражних приміщень є металевими тимчасовими конструкціями для зберігання речей чи автотранспорту.

Також встановлено, що в межах вказаних вище земельних ділянок здійснює свою діяльність ГБК «Лівобережний-2» () з місцем знаходження за адресою: АДРЕСА_1 , і капітальні споруди ймовірно побудовані членами кооперативу. Проте, відомості про наявність у ГБК чи його членів правоустановчих документів на земельні ділянки з кадастровими номерами :66:900:0008, :66:044:0022, :66:044:0021 відсутні.

Разом із тим встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :66:900:0008, є комунальною власністю та перебуває у користуванні КП «Київпастранс» (правонаступник підприємства - КП «Київелектротранс») з цільовим призначенням для будівництва, експлуатації і обслуговування II-го пускового комплексу трамвайної лінії швидкісного руху та обслуговуючих споруд, з адресою земельної ділянки: АДРЕСА_2 ".

У свою чергу земельні ділянки з кадастровими номерами :66:044:0022, :66:044:0021 були сформовані лише у 2021 році, а технічна документація наразі не затверджена, що свідчить про відсутність у будь-яких осіб правоустановчих документів на право користування ними.

На запит Дніпровської окружної прокуратури від 04.02.2022 №10.54-50-745вих-22 та запит від 08.02.2022 №10.54-50-812вих-22 керівництво ГБК «Лівобережний-2» жодних документів щодо правомірності зайняття його членами земельних ділянок комунальної власності у санітарно-захисній зоні та правомірності здійснення будівельних робіт з будівництва гаражних приміщень на ній, переліку власників капітальних споруд, не надали. У той же час, на виконання ухвали Дніпровського районного суду міста Києва про тимчасовий доступ до речей та документів, голова ГБК надав інформаційну довідку про те (без надання копій правоустановчих документів), що кооператив здійснює свою діяльність на земельній ділянці з кадастровим номером :66:044:0030, яка в дійсності розташована за іншою адресою: АДРЕСА_3 .

Крім того, з використання електронного ключа, здійснено доступ до Державного реєстру речових прав на об`єкти нерухомого майна, що зареєстровані за адресою: АДРЕСА_4 . Доступом встановлено, що за членами кооперативу, у період 2019-2021 років зареєстровано 16 об`єктів нерухомого майна. Всі об`єкти нерухомого майна зареєстрована на підставі довідок голови ГБК, технічного паспорту, довідок про показники об`єкта де вказано, що об`єкти побудовані господарським способом та введені в експлуатацію у період 1987-1991 років, що не може відповідати дійсності.

На даний час щодо частини об`єктів нерухомого майна (6 об`єктів), після встановлення власників, застосовано заходи забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту.

У той же час, під час досудового розслідування додатково ідентифіковано 4 власника об`єктів нерухомого майна, які здійснили будівництво будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці (без правоустановчих документів) з подальшою реєстрацією права власності в Державному реєстрі речових прав на підставі довідок голови ГБК, технічного паспорту, довідок про показники об`єкта де вказано, що об`єкти побудовані господарським способом та введені в експлуатацію у період 1987-1991 років.

З огляду на викладене, досудовим розслідуванням з`ясовано, що на даний час невстановленими слідством особами, із числа посадових осіб ГБК Лівобережний-2 чи його членів, у період часу 2015 - 2021 років, за відсутності на те законних підстав, за відсутності правоустановчих документів на землю, самовільно зайняли частину земельних ділянок з кадастровими номерами :66:900:0008, :66:044:0022, :66:044:0021, що знаходяться в санітарно захисній зоні, а в подальшому будували там гаражні приміщення та провели державну реєстрацію речового права на самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна.

Постановою слідчого, об`єкти нерухомого майна, а саме гаражні приміщення, що належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з реєстраційними номерами: 000, 000, 000, 000, 000, 000, 000, 000, 000, 000 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, як такі що самовільно побудовані на самовільно зайнятій земельній ділянці віднесеній до земель санітарно-захисних зон.

Прокурор у клопотанні зазначив, що відносно об`єктів нерухомого майна з реєстраційними номерами: 000, 000, 000, 000, 000, 000, 000, 000, 000, 000, за адресою: АДРЕСА_4 , існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального провадження, а також з метою збереження цих об`єктів, як речових доказів у даному кримінальному провадженні від приховування, пошкодження, зникнення, втрати, тому необхідно накласти арешт. Прокурор у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

У судове засідання власники майна не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Однак їхня неявка відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку. Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Крім того, п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт на майно накладається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно ч.1 ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом із тим, ч.2 ст.64-? КПК України передбачено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Частиною 10 ст.170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення та про необхідність в частковому накладенні арешту на майно на підставі ч.2 ст.170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

За таких обставин, керуючись вимогами ст.ст.131, 170-175, 369, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 4 ст. 197-1 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на об`єкти нерухомого майна (реєстраційні номери НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , 000, 000, 000, 000, 000, 000, 000), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_5 (на даний час ОСОБА_8 ), 115 та на праві приватної власності належать ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової карти платників податків: НОМЕР_4 ), ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової карти платників податків: НОМЕР_5 ), ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової карти платників податків: НОМЕР_6 ), ОСОБА_7 (реєстраційний номер облікової карти платників податків: НОМЕР_7 ), шляхом заборони відчуження майна. В іншій частині клопотання відмовити. Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

У силу ст. 175 КПК України негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 .

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копію ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Дніпровську окружну прокуратуру м. Києва.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1