Справа № 761/8314/22
Провадження № 1-кс/761/4685/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , дослідивши клопотання адвоката ОСОБА_2 подане в інтересах ОСОБА_3 , в порядку ч. 1 ст. 206 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:
В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 12 травня 2022 року надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 подане в інтересах ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України.

Клопотання мотивоване тим, що сторона захисту вважає протиправною, постанову прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 16.04.2022 року у кримінальному провадженні №0000878 внесеному до ЄРДР від 13.04.2022, якою було застосовано запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою в ДУ "Київський слічий ізолятор" на строк 30 днів без визначення розміру застави.

Відповідно до матеріалів клопотання вказано, що необхідністю при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу, винесення постанови, а не вчинення дій у відповідності до вимог ст. 184 КПК України, орган досудового розслідування обгрунтував відсутністю об`єктивної можливості виконання слідчими суддями Дніпровського районного суду м. Києва своїх повноважень.

Також сторона захисту зазначає, що норма ст.615 КПК України не розповсюджується на осіб підозрюваних у скоєнні злочину, передбаченого ст.307 КК України, а тому категорія даної справи мала б розглядатись Дарницьким районним судом м. Києва судом у відповідності до вимог ст. ст. 192-198 КПК України. Сторона захисту вважає що застосування запобіжного заходу на підставі постанови прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва від 16.04.2022 року є протиправним, що не ґрунтується на вимогах п.2 ч.1 ст.615 КПК України, а підозрюваний ОСОБА_3 , тримається під вартою поза законних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Частиною 2 статті 206 КПК України, яка встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, визначено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Отже, стаття 206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема, наявності судового рішення тощо) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено або забезпечено проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу. Таким чином, наведені вище положення статті 206 КПК України мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому статтею 208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті. Така правова позиція щодо застосування статті 206 КПК України висвітлена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 травня 2019 року у справі № 766/22242/17.
При цьому, законодавець визначає, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру вважати, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності правових підстав для такого позбавлення.
За наслідками вивчення клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , поданого в порядку ст. 206 КПК України на незаконне позбавлення свободи підозрюваного ОСОБА_3 не отримано відомостей, які б створювали обґрунтовану підозру вважати, що ОСОБА_3 утримується під вартою за відсутності правових підстав для позбавлення особи свободи.
Аналізуючи доводи зазначені у клопотанні, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини зокрема рішення ЄСПЛ «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», в яких зазначено, що для підозри достатньо існування інформації про те, що особа могла вчинити правопорушення. Слідчий суддя враховує те, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Пунктом 3 зазначеного Указу встановлено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
У подальшому, Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
8 березня 2022 року набув чинності Закон України №2111-ІХ, яким викладено в новій редакції ст. 615 КПК України, яка регулює особливості кримінального провадження в умовах воєнного стану.
Відповідно до пункту 2 частини 1 вказаної статті у разі введення в Україні або окремих її місцевостях (адміністративній території) воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України та якщо: відсутня об`єктивна можливість виконання у встановлені законом строки слідчим суддею повноважень, передбачених статтями 140, 163, 164, 170,173, 189, 233, 234, 235, 245, 247, 248 та 294 цього Кодексу, а також повноважень щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 30 діб до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-115, 121, 127, 146, 146-1, 147, 152, 153, 185, 186, 187, 189-191, 201, 258-258-5, 260-263-1, 294, 348, 349, 365, 377-379, 402-444 Кримінального кодексу України, а у виняткових випадках також у вчиненні інших тяжких чи особливо тяжких злочинів, якщо затримка в обранні запобіжного заходу може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення чи втечі особи, яка підозрюється у вчиненні таких злочинів, - такі повноваження виконує керівник відповідного органу прокуратури з урахуванням вимог глави 37 цього Кодексу за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором.
Відтак, у відповідності до зазначених приписів кримінального процесуального закону наявне відповідне процесуальне рішення на підставі якого підозрюваний ОСОБА_3 утримується під вартою.
Враховуючи, що стороною захисту не надано відповідних доказів, які б свідчили про незаконність тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , що подане у порядку ст. 206 КПК України про визнання затримання незаконним та звільнення з-під варти.
Окрім того, суд звертає увагу, що заявник не позбавлений права оскаржити рішення прокурора шляхом подання скарги в порядку ст. 303 КПК України.
Керуючись статтями 2, 7, 8, 206, 208, 309, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_2 поданого в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України та постановленні ухвали про негайну доставку. ОСОБА_3 до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6