Справа № 148/884/21
Провадження №1-кп/148/171/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року Тульчинський районний суд Вінницької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження-
з боку обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,
з боку захисту - обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
за участю представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання у залі суду м. Тульчина матеріали кримінального провадження №0000086, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.03.2021, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Стовпинка Олевського району Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, одруженого, приватного підприємця, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

встановив:

21.03.2021 близько 22:30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання по АДРЕСА_3 , взяв зареєстровану рушницю марки «ЧіфСан» калібру 12 мм з маркуванням № НОМЕР_1 (дозвіл на право носіння зберігання № НОМЕР_2 від 14.03.2012, термін дії якого закінчився 14.03.2021), заряджену набоями калібру 12 мм та приїхав до багатоквартирного житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_4 , де, зайшовши в приміщення квартири АДРЕСА_5 вищевказаного будинку, виявив ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В подальшому ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_5 вказаного будинку, тримаючи в руках рушницю марки «ЧіфСан», почав погрожувати ОСОБА_7 та її синові ОСОБА_8 , якого дома не виявилось, фізичною розправою. ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, спрямований на хуліганство із застосуванням вогнепальної зброї, діючи умисно та цілеспрямовано, грубо порушуючи громадський порядок, з особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до існуючих в суспільстві правил поведінки і моральності, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, використовуючи малозначний привід для конфлікту, усвідомлюючи, що його злочинні дії можуть спричинити тілесні ушкодження потерпілій, не маючи наміру від них відмовлятись, усвідомлюючи свою явну перевагу у фізичній силі, штовхнув рукою ОСОБА_7 в область грудей, від чого остання впала на скляні балконні двері, які розбились. Після цього ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на хуліганство із застосуванням вогнепальної зброї, прагнучи самоствердитись за рахунок приниження іншої особи, правою рукою наніс удар ОСОБА_7 в область голови, внаслідок чого остання впала на підлогу.
В подальшому ОСОБА_4 , тримаючи в руках рушницю марки «ЧіфСан», направив її на ОСОБА_7 та вимагав повідомити, де знаходиться її син ОСОБА_9 , при цьому погрожував їй вбивством. Однак, коли остання відмовилась повідомляти про місцезнаходження сина, ОСОБА_4 , відвівши рушницю, здійснив один постріл та влучив у карниз, після чого наніс ще один удар долонею лівої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_7 , після чого потерпіла намагалася покинути приміщення квартири, а ОСОБА_4 здійснив другий постріл, тим самим створюючи реальну загрозу життю та здоров`ю ОСОБА_7 .
Внаслідок вище зазначених дій ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови, різаної рани ліктьового суглобу та забою ліктьового суглобу з порушенням його функції, що по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю визнав за обставин, викладених в обвинувальному акті. Суду пояснив, що дійсно 21.03.2021 він перебував за місцем свого тимчасового проживання по АДРЕСА_3 , оскільки займається тут підприємницькою діяльності. Пізно увечері цього дня ОСОБА_10 , з якою він співмешкав в с. Нестерварка, повідомила йому, що в неї з`явився інший чоловік, ОСОБА_11 , і саме за ради останнього вона розриває з ним відносини. Це його дуже зачепило, адже відносини з ОСОБА_12 у нього були протягом 12 років, він її приревнував. На емоціях він схопив рушницю і вирішив піти за місцем проживання ОСОБА_13 , щоб з`ясувати з ним відносини. Однак вдома його не було, а була лише його мати ОСОБА_14 останньої він став допитуватись про міцезнаходження сина, однак вона не повідомляла. Тоді він штовхнув її руками в груди, вона впала на скляні двері балкона, однак не хотіла повідомити, де її син. Він вдарив її ще в голову, однак це не допомогло. Тоді він, погрожуючи їй рушницею, яку тримав в руках, вимагав повідомити, де її син. Коли вона відмовилась, він, відвівши рушницю в бік, здійснив постріл і влучив у карниз. Після чого вдарив ОСОБА_15 в обличчя та здійснив ще один постріл. Тоді ОСОБА_15 повідомила, де знаходиться її син. Він вийшов на вулицю, сів на лавку, подумав про все та пішов додому. Вдома розібрав рушницю, заховав її. Коли до нього приїхали працівники поліції, він все розповів, як було, видав зброю. Для чого він це все зробив, пояснити не може. Вважає, що все це сталося через емоції, він не міг змиритися, що ОСОБА_12 його зрадила. Також додав, що в той вечір він був випивший, випив приблизно 150 гр. горілки. Не може пояснити для чого він взяв рушницю, нікого вбивати не хотів. Шкодує про те, що завдав потерпілій таких неприємностей, хоча вона не мала ніякого відношення до всього, перепросив потерпілу та примирився з нею, повністю відшкодував їй шкоду, вона не має до нього жодних претензій. Зазначив, що має на утриманні двоє неповнолітніх дітей. Щиро розкаявся у вчиненому, просив не позбавляти волі.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшла заява, в якій вона просить проводити судовий розгляд у її відсутність. Просить обвинуваченого суворо не карати, претензій до нього не має.
Представник потерпілої, адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні зазначив, що потерпілій шкода відшкодована, вона не має претензій до обвинуваченого. В своїй заяві від 21.07.2022 просить призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Враховуючи, що учасники судового провадження визнають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь - які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що згідно ч. 3 ст. 349 КПК України у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд розцінює показання обвинуваченого ОСОБА_4 як належний, допустимий та достатній доказ його вини, оскільки вони є добровільними, послідовними, такими, що узгоджуються з іншими доказами та повністю підтверджують всі обставини злочину, а саме: умисні дії щодо порушення громадського порядку з мотивів неповаги до суспільства, особливу зухвалість та використання вогнепальної зброї.
При встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена і досліджені в ході судового розгляду докази є достатніми для визнання його винуватим.
Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що їх слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому суд керується вимогами ст.ст. 65-68 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вперше вчинив тяжкий злочин, позитивно характеризується як за місцем проживання в м. Буча Київської області, так і за місцем тимчасового проживання в с. Нестерварка Тульчинського району, має на утриманні неповнолітнього сина, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, займається підприємницькою діяльністю, має хворобу серця та знаходиться на обліку у лікаря-кардіолога, повністю відшкодував шкоду потерпілій, остання не має до нього жодних претензій.
Суд не погоджується з доводами прокурора про те, що за місцем тимчасового проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо, так як в довідці - характеристиці від 22.03.2021 (а.п.179 Т.1) вказано лише, що скарг і заяв від жителів с. Нестерварка на нього не поступало. Адже жодних компропентуючих даних щодо ОСОБА_4 вказана характеристика не містить, зокрема, щодо вчинення ним адміністративних правопорушень, сварок з сусідами чи інше.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є повне визнання своєї провини, щире каяття, відшкодування потерпілій шкоди.
Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , керуючись ст.ст. 50, 65 КК України, суд доходить висновку, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання в межах санкції ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі.
Разом з цим, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих покарання обставини у виді щирого каяття, відшкодування шкоди, приймаючи до уваги висновки досудової доповіді Тульчинського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" (а.с. 92-93 Т.1) про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, позиції потерпілої та її представника щодо призначення обвинуваченому покарання не повязаного із позбавленням волі, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням на підставі ч.1 ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п.4 ч.3 ст. 76 КК України.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.
Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 50, 65-67, 75, 76, ч. 4 ст.296 КК України, ст.ст. 369- 374, 376 КПК України, суд,-
ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (пяти) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Речові докази, які зберігаються в кімнаті речових доказів Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, а саме: - чоловічу куртку темно-синього кольору, спортивні штани сірого кольору з надписом «SPORTS» зі слідами РБК, які належать ОСОБА_4 , - повернути останньому за належністю; - змив речовини бурого кольору з бетонних східців, змив з ручки вхідних дверей, шматок скла із вікна зі слідами речовини бурого кольору, металеві деформовані предмети світло-сірого кольору у кількості 7 шт., сліди пальців рук, 13 гільз калібру 12 мм - знищити; 16 набоїв калібру 12 мм, металевий пристрій для відстрілу сигральних патронів Ekol Lady калібру 9 мм Р.А.К., два патрони калібру 9 мм Р.А.К. GFS - конфіскувати, скасувавши з них арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 25.03.2021.
- гладкоствольну рушницю «CIFSAN №101313», калібр 12 мм, зі слідами речовини бурого кольору та патрони калібру 12 мм, які зберігаються в кімнаті речових доказів Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, конфіскувати, скасувавши з них арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 26.03.2021.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 10313 гривень (десять тисяч триста тринадцять гривень) 64 копійки витрат на залучення експертів.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1