Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1361/22
Номер провадження № 1-кс/376/207/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2022 р.

Сквирський районний суд Київської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, працюючого директором ТОВ «Хаустек», заступника командира батальйону добровольчого формування з тилу воєнізованого підрозділу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання за адресами: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_6 за погодженням прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що слідчим відділенням ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000084відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 квітня 2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_8 вступив в злочинну змову з ОСОБА_4 та всупереч вимогам законодавства України, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, про відсутність передбаченого законом дозволу на придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї та бойових припасів, переслідуючи мету збуту та особистого незаконного збагачення, вчинили злочини за наступних обставин.
У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_4 , виконуючи відведену загальними домовленостями роль, без передбаченого законом дозволу, придбав та зберігав бойові припаси калібру «5,45x39» в кількості 2160 одиниць, і напередодні 30.04.2022 року передав для подальшого збуту ОСОБА_8 , які останній зберігав у власному автомобілі VOLKSWAGEN PASSAT, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .
У подальшому, ОСОБА_8 , виконуючи відведену загальними домовленостями роль, з метою збуту, 30.04.2022 року, близько 10 год. 53 год. привіз на автомобілі VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_1 вищевказані бойові припаси калібру «5,45x39» в кількості 2160 одиниць до багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_4 , де шляхом продажу збув їх ОСОБА_9 за готівкові кошти в сумі 21 350 гривень, які останньому були виділені в рамках проведення негласної слідчої (розшукової) дії «контроль за вчиненням злочину» у формі «спеціального слідчого експерименту» передбаченого ст. 271 КПК України.
Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_4 , виконуючи відведену загальними домовленостями роль, без передбаченого законом дозволу, придбав та зберігав бойові припаси калібру «5,45x39» в кількості 3315 одиниць та вогнепальну збою «Автомат Калашникова (АК-74)», і напередодні 06.05.2022 року передав для подальшого збуту ОСОБА_8 , які останній зберігав у власному автомобілі VOLKSWAGEN PASSAT, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .
У подальшому, ОСОБА_8 , виконуючи відведену загальними домовленостями роль, з метою збуту, 06.05.2022 року, близько 12 год. 30 год. привіз на автомобілі VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_1 вищевказані бойові припаси калібру «5,45x39» в кількості 3315 одиниць та вогнепальну збою «Автомат Калашникова (АК-74)» до вул. Конденсаторна в місті Біла Церква, Київської області, де шляхом продажу збув їх ОСОБА_9 за готівкові кошти в сумі 65 800 гривень, які останньому були виділені в рамках проведення негласної слідчої (розшукової) дії «контроль за вчиненням злочину» у формі «спеціального слідчого експерименту» передбаченого ст. 271 КПК України.
06 травня 2022 року, ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
07 травня 2022 року ОСОБА_4 письмово повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК Україниу рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084від 27 квітня 2022 року.

08 травня 2022 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло, строком до 08 липня 2022 року (включно).
17 травня 2022 року ОСОБА_4 письмово повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, його дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України.
30 червня 2022 року постановою керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_10 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні було продовжено до трьох місяців.

06 липня 2022 року слідчим суддею Сквирського районного суду Київської області підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 07.08.2022.

Як стверджує слідчий, продовження застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є дієвим заходом забезпечення кримінального провадження, який виключить можливість підозрюваного у вільний спосіб переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків або перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, що неможливо досягти шляхом запобігання вказаних ризиків через відсутність застосування запобіжного заходу.

Крім того, надалі існує необхідність у покладенні на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які завадять підозрюваному переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків або перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а також забезпечать проведення подальшого досудового розслідування, зокрема: невідкладно з`являтися на виклик слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, заборонити покидати місце свого проживання, утримуватися від спілкування зі свідками у справі.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання в повному обсязі та просила його задовольнити, вказавши що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при застосуванні запобіжного заходу, залишились незмінними.

У судовому засіданні захисник заперечив проти задоволення даного клопотання посилаючись на відсутність будь-яких доказів в клопотанні та доданих до нього документах на обґрунтування підозри, наявність істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону під час досудового слідства, не доведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому просив суд відмовити в задоволенні клопотання.

У судовому засіданні підозрюваний підтримав думку захисника, при цьому пояснивши, що він працевлаштований, має на утриманні малолітніх дітей, переховуватися від слідства та суду, продовжувати займатися злочинною діяльністю, впливати на свідків у справі наміру не має.

Дослідивши надані матеріали кримінального провадження, які обґрунтовують доводи слідчого, заслухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного приходжу до висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000084відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 квітня 2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

07 травня 2022 року ОСОБА_4 письмово повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК Україниу рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084від 27 квітня 2022 року.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 08 травня 2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 08 липня 2022 року із покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: невідкладно з`являтися на виклик слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, заборонити покидати місце свого проживання, заборонити спілкування з підозрюваним та іншими свідками у справі.

17 травня 2022 року ОСОБА_4 письмово повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, його дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України.
30 червня 2022 року постановою керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_10 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні було продовжено до трьох місяців, тобто до 07 серпня 2022 року.

06 липня 2022 року слідчим суддею Сквирського районного суду Київської області підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 07.08.2022.

Згідно ухвали слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 05 серпня 2022 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні було продовжено до шести місяців.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Поряд з цим, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено наявність на цей час ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського Суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу, згідно з ч. 2 ст. 177 КПК, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно положень ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий у своєму клопотанні посилається на ризики передбачені п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речові докази та незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Проте, слідчий суддя не може погодитися з такою позицією слідчого виходячи з наступного.

При вивченні матеріалів клопотання слідчим суддею було встановлено, що ризики знищення, схову, спотворення речей чи документів, що мають істотне значення для справи відсутні, так як зброя та боєприпаси, які були вилучені у свідка ОСОБА_9 в рамках проведення негласної слідчої (розшукової) дії «контроль за вчиненням злочину» у формі «спеціального слідчого експерименту», постановою слідчого ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 06 травня 2022 року визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Окрім того, ризик незаконного впливу або тиску на свідків у даному кримінальному провадженні також відсутній, оскільки згідно матеріалів, доданих до клопотання, на даний час в кримінальному провадженні є лише один свідок ОСОБА_9 , який неодноразово був допитаний.

Потерпілого, як суб`єкта кримінального процесу в даному кримінальному провадженні взагалі немає.

Із матеріалів клопотання вбачається, що наразі підозрюваний ОСОБА_4 жодним чином не порушив умови обраного та продовженого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, сумнівів щодо його сумлінного ставлення до виконання обов`язків покладених на нього судом, слідчий суддя не вбачає, з моменту застосування запобіжного заходу належно виконує свої процесуальні обов`язки.

Під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу мають бути оцінені в сукупності всі юридично значимі обставини, визначені в ст. 178 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений.

Як вбачається з матеріалів клопотання, підозрюваний раніше не судимий, одружений, має постійне місце проживання зі своєю сім`єю, має на утриманні двоє малолітніх дітей, працевлаштований, тобто у нього існують міцні соціальні зв`язки.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що стороною обвинувачення не надано переконливих обґрунтувань та доказів про наявність на цей час ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а також обґрунтувань та доказів, що лише продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні.

В свою чергу, стороною захисту доведено, що наразі ризики, що стали підставою для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту втратили свою актуальність, та існують обставини, що виключають необхідність у застосування запобіжного заходу.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 193-194, 196, 205, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , подане у кримінальному провадженні, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084від 27 квітня 2022 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1