Справа № 308/9805/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене заступником начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені за №0000199 від 20.07.2022, відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голубине Свалявського району Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, працюючого на посаді лікаря-невропатолога КНП «Свалявська міська лікарня» Свалявської міської ради Закарпатської області, одруженого, що має на утриманні 2 малолітніх дітей, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене заступником начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені за №0000199 від 20.07.2022, відносно ОСОБА_4 .
Клопотання обґрунтовано наступним.
20.07.2022 слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000199.
Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно наказу Головного лікаря Свалявської центральної районної лікарні №302-к від 01.02.2013 ОСОБА_4 призначено на посаду лікаря-невропатолога.
Проте, ОСОБА_4 , діючи умисно з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вирішив стати на злочинний шлях, вчинивши корупційний злочин, а саме одержання неправомірної вигоди для себе за прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 , будучи лікуючим лікарем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зібрав останньому всі необхідні документи для того, щоб йому видали довідку про групу інвалідності, оскільки ОСОБА_7 важко хворий, та має паралізовану ліву частину тіла.
Зібраний пакет документів, ОСОБА_4 передав до Мукачівського МСЕК, де комісія повинна була прийняти відповідне рішення, в той же час ОСОБА_4 висловив зятю ОСОБА_8 про необхідність надання йому неправомірної вигоди для прийняття позитивного рішення комісією Мукачівської МСЕК щодо надання ОСОБА_7 безстрокової 1-ї групи інвалідності, при цьому наголосив, що без надання неправомірної вигоди таке рішення отримати не можливо.
На вказану вимогу ОСОБА_8 погодився, при цьому, розуміючи протиправність дій ОСОБА_4 , звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинюваний злочин та у подальшому дія під контролем на викриття злочинної діяльності ОСОБА_4
22.07.2022 за результатами розгляду поданих ОСОБА_4 медичних документів комісією Мукачівської МСЕК прийнято рішення, про надання ОСОБА_7 безстрокової І-ї групи інвалідності.
Однак, 27.07.2022 близько 10:30 годин, ОСОБА_4 в приміщенні свого службового кабінету, розташованому в КНП «Свалявська міська лікарня», висунув вимогу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про надання йому неправомірної вигоди в розмірі 200 доларів США, для передачі представнику Мукачівської МСЕК за прийняття позитивного рішення щодо надання групи інвалідності ОСОБА_7 .
Надалі, 28.07.2022 о 12:30 годин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реалізуючи свій протиправний умисел спрямований на незаконне збагачення як себе так і невстановленої особи, знаходячись в приміщенні службового кабінету №310 КНП «Свалявська міська лікарня», що знаходиться за адресою Закарпатська область, м. Свалява, вул. Шевченка, буд. 22, отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 200 доларів США, за сприяння у прийнятті рішення про видачу довідки про групу інвалідності його тестеві ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Одразу після отримання неправомірної вигоди ОСОБА_4 був викритий та затриманий працівниками поліції, що мало місце 28.07.2022 о 12 годині 30 хвилин в приміщенні службового кабінету №310 КНП «Свалявська міська лікарня», що знаходиться за адресою Закарпатська область, м. Свалява, вул. Шевченка, буд. 22.
За таких обставин, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.368 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
29 липня 2022 року ОСОБА_4 , вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, тобто організація незаконного переправленні осіб через державний кордон України за попередньою змовою групою осіб.
Наявність обґрунтованої підозри, повідомленої стороною обвинувачення ОСОБА_4 підтверджується наступними зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: протоколами допиту свідків ОСОБА_8 ; протоколом обшуку від 28.07.2022; протоколом затримання ОСОБА_4 від 28.07.2022; протоколами негласних слідчих (розшукових) дій; іншими матеріалами кримінального провадження.
На думку сторони обвинувачення докази, які зібрані на даному початковому етапі слідства в достатній для обрання запобіжного заходу мірі обґрунтовують підозру ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого діяння.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Злочин, який інкримінують ОСОБА_4 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Вищевказана обставина, дає підстави вважати, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватися від органу досудового розслідування.
Також слід врахувати, що на даний час на території України введено воєнний стан, і підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити спроби щодо переховування на території України де ведуться бойові дії.
Незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні.
ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, які вже встановлені, а саме ОСОБА_8 - так як він особисто знайомий з ним, знає його місце проживання та номер тедефону
Також ОСОБА_4 може впливати на свідків, що будуть встановлені, а також їх родичів з метою дачі, зміни ними показань на його користь.
Крім цього, ОСОБА_4 , з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками, які будуть встановлені та експертами, тим самим схиляти їх до зміни даних слідству показань.
Аналогічним чином ОСОБА_4 зможе впливати ще на понятих, які вже залучені у даному кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій.
Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.
Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Знаходячись на волі, ОСОБА_4 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, також слід зазначити, що ОСОБА_4 відмовляється від співпраці з органом досудового розслідування та не надає доступ до свого мобільного телефону, приховуючи таким чином інформацію яка стосується вчинення вказаного кримінального правопорушення та можливих інших кримінальних правопорушень вчинених підозрюваним.
Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Так, будучи на волі, ОСОБА_4 й надалі матиме можливість вчиняти правопорушення, пов`язані із його професійною діяльність.
Таким чином, підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність вищевказаних ризиків.
ОСОБА_4 на підставі вагомих доказів обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за які йому у випадку визнання винним, загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років за ч.3 ст.368 КК України; є особою, стан здоров`я якого не перешкоджає утриманню під вартою.
Таким чином, інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, з підстав викладених у ньому.
Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, просив відмовити у триманні під вартою натомість застосувати до його підзахисного нічний домашній арешт. Свою позицію захисник виклав у письмових запереченнях, зі змісту яких вбачається наступне.
Сторона захисту вважає, що кваліфікація, яку пред`являють ОСОБА_4 є категорично невірною, оскільки займана ним посада лікаря-невропатолога, відсутня у примітці до ст. 51-3 ЗУ «Про запобігання корупції».
Окрім того, ніякого вимагання як кваліфікуючої ознаки даного злочину, не було, що підтверджується повідомленням про підозру та протоколом допиту свідка.
Разом з тим, захисник звертає увагу суду, на те, що згідно з текстом протоколу прийняття заяви від заявника жодного звернення від ОСОБА_8 щодо вимагання від нього неправомірної вигоди, саме ОСОБА_4 немає. При цьому у коло службових повноважень ОСОБА_4 не входило прийняття групи інвалідності.
Окрім того, захисник зазначає, що жодний ризик наведений у клопотанні не підтверджується доказами, у той час як його підзахисний має позитивну характеристику, двох малолітніх дітей на утриманні.
Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку свого захисника, просив відмовити в задоволенні клопотання.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши та оцінивши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.
Як установлено з матеріалів клопотання Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000199 від 20.07.2022, за ч. 3 ст. 368 КК України.
З матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , будучи лікуючим лікарем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зібрав останньому всі необхідні документи для того, щоб йому видали довідку про групу інвалідності, оскільки ОСОБА_7 важко хворий, та має паралізовану ліву частину тіла.
Зібраний пакет документів, ОСОБА_4 передав до Мукачівського МСЕК, де комісія повинна була прийняти відповідне рішення, в той же час ОСОБА_4 висловив зятю ОСОБА_8 про необхідність надання йому неправомірної вигоди для прийняття позитивного рішення комісією Мукачівської МСЕК щодо надання ОСОБА_7 безстрокової 1-ї групи інвалідності, при цьому наголосив, що без надання неправомірної вигоди таке рішення отримати не можливо.
На вказану вимогу ОСОБА_8 погодився, при цьому, розуміючи протиправність дій ОСОБА_4 , звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинюваний злочин та у подальшому дія під контролем на викриття злочинної діяльності ОСОБА_4
22.07.2022 за результатами розгляду поданих ОСОБА_4 медичних документів комісією Мукачівської МСЕК прийнято рішення, про надання ОСОБА_7 безстрокової І-ї групи інвалідності.
Однак, 27.07.2022 близько 10:30 годин, ОСОБА_4 в приміщенні свого службового кабінету, розташованому в КНП «Свалявська міська лікарня», висунув вимогу ОСОБА_8 про надання йому неправомірної вигоди в розмірі 200 доларів США, для передачі представнику Мукачівської МСЕК за прийняття позитивного рішення щодо надання групи інвалідності ОСОБА_7 .
Надалі, 28.07.2022 о 12:30 годин ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні службового кабінету №310 КНП «Свалявська міська лікарня», що знаходиться за адресою Закарпатська область, м. Свалява, вул. Шевченка, буд. 22, отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 200 доларів США, за сприяння у прийнятті рішення про видачу довідки про групу інвалідності його тестеві ОСОБА_7 .
Одразу після отримання неправомірної вигоди ОСОБА_4 був викритий та затриманий працівниками поліції, що мало місце 28.07.2022 о 12 годині 30 хвилин в приміщенні службового кабінету №310 КНП «Свалявська міська лікарня», що знаходиться за адресою Закарпатська область, м. Свалява, вул. Шевченка, буд. 22.
29.07.2022 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.
Враховуючи наведені фактичні обставини справи, та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, наявність існування ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків, орган досудового розслідування вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У Кримінальному процесуальному кодексі України поняття обґрунтованої підозри не визначено, але воно визначено Європейським судом з прав людини. Обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справи «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32; «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року; «Тerry v. Ohio», 392 US, 1968) і не може спиратися на голе припущення, що особа може в майбутньому втекти або повторно вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність гр. ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.
Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
А відтак доводи сторони захисту щодо неправильності кваліфікації дій, критично оцінюються слідчим суддею, та є такими, що не заслуговують на увагу.
Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним органом досудового розслідування існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; можливого незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому слідчий суддя виходить з того, що Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає надання стороною обвинувачення доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Таким чином суд приходить до висновку, що ризики передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які лежать в основі клопотання сторони обвинувачення знаходять своє підтвердження та не спростовані стороною захисту. При цьому оцінка наявності існування ризиків проводиться у контексті чинників, перелічених у ч. 1 ст. 178 КПК. Така позиція суду базується на основі практики ЄСПЛ. Зокрема, у п. 58 рішення ЄСПЛ у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява №9190/03 від 04.10.2005, зазначено: «Ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню».
За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється.
Відповідно до наведеної норми, слідчий суддя:
- з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_4 ,
- доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри,
- доведення стороною обвинувачення існування ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України
вважає доведеною та обґрунтованою необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного.
У свою чергу, доводи сторони захисту зазначених висновків слідчому судді не спростовують, а матеріали провадження не містять переконливих відомостей, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою. Наявність характеризуючих, даних про доходи підозрюваного, на які посилається сторона захисту, не можуть бути безумовними підставами для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, яких ще не було допитано, вчинити інше кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Отже, враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що на теперішній час, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких злочинів.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Отже, оцінивши докази сторони обвинувачення та сторони захисту в їх сукупності та співставленні, вирішуючи питання доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 суд не знаходить підстав для відмови у задоволенні клопотання сторони обвинувачення щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом. Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відтак, приймаючи до уваги обставини вчиненого злочину та особу підозрюваного, зокрема його майновий стан, слідчий суддя вважає за можливе визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, визначивши розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру застави суд виходить з вимог ч.5 ст.182 КПК України та вважає за необхідне визначити розмір такої двадцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки саме цей розмір застави є необхідним та достатньою мірою гарантуватиме виконання останнім покладених на нього обов`язків.
Відтак, на думку слідчого судді, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та низки об`єктивних обставин, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, приходить до висновку про задоволення клопотання органу досудового розслідування. Застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, в даному випадку, не зможе запобігти наявним ризикам та досягнути мети застосування запобіжного заходу, а саме забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому, слідчий суддя знову ж таки наголошує, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_4 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.
Згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Керуючись ст.ст.176, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене заступником начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені за №0000199 від 20.07.2022, відносно ОСОБА_4 задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою обчислювати підозрюваному ОСОБА_4 з 28 липня 2022 року по 24 вересня 2022 року включно.
Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним своїх обов`язків, передбачених цим Кодексом в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49 620, 00 грн. (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять гривень) 00 коп.
Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання у відповідні органи державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків - два місяці.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було.
Повний текст ухвали проголошено 01.08.2022 о 16 год. 35 хв.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1