У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.07.2022 Справа №607/8997/22

Провадження №1-кс/607/2777/2022

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000942 від 07 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000942 від 07 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, про накладення арешту на спортивні кросівки чорного кольору, 42 розміру, які було добровільно видано громадянином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та які поміщено у сейф-пакет №NPU117012.
Подане клопотання мотивоване тим, що в період часу з 28 червня 2022 року по 06 липня 2022 року, невідома особа, під час введення воєнного стану у державі (Указ Президента №64/2022 від 24 лютого 2022 року), шляхом злому навісного замка, проникла у підвальні приміщенні АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала мікрохвильову піч, дорожню сумку, інструменти та іграшки, таким чином завдала майнову шкоду ОСОБА_5 на суму близько 4000 гривень, та ОСОБА_6 на суму близько 20 000 гривень.

За даним фактом 07 липня 2022 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження № 0000942, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

18 липня 2022 року у приміщенні СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області, що в м. Тернополі, бульв. Т. Шевченка,, буд. 10, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 добровільно видав спортивні кросівки чорного кольору, у яких вищезгаданий був взутий в момент здійснення таємної крадіжки майна із підвальних приміщень, що підтверджується протоколом вилучення предметів, документів чи інформації під час їх добровільної видачі від 18 липня 2022 року, які в подальшому оглянуті та визнані речовим доказом у кримінальному проваджені № 0000942 від 07 липня 2022 року і поміщені у сейф пакет № NPU1117012, який герметично упаковується та на який наноситься підпис слідчого та роз`яснювальний надпис щодо його вмісту.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що спортивні кросівки чорного кольору, 42 розміру, які було добровільно видано громадянином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та які поміщено у сейф-пакет №NPU117012, є доказом злочину у даному кримінальному провадженні,а також з метою збереження речового доказу, ініціатор клопотання ставить питання про накладення арешту на вищевказану річ.

Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак подав слідчому судді заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій клопотання підтримав та просить задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, однак на адресу слідчого судді подав заяву в якій просить розглядати клопотання без його участі, щодо задоволення клопотання не заперечує.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, оскільки в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Також у відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Частиною другою цієї статті визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Слід зазначити, що на даному етапі слідчий суддя не вирішує питання, які має вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності, допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних прийшов до висновку, що надані суду матеріали є достатніми для застосування у даному кримінальному провадженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Так, в судовому засіданні встановлено, що СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській областіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000942 від 07 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

У клопотанні прокурора наведено відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку, про вчинення вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання доказами: витягом з ЄРДР №0000942 від 07 липня 2022 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_5 від 07.07.2022 року; протоколом огляду місця події від 06.07.2022 року; протоколом вилучення предметів чи речей під час їх добровільної видачі від 18.07.2022 року; протоколом огляду від 18.07.2022 року, іншими долученими до клопотання матеріалами.

Так, як вбачається із протоколу вилучення предметів чи речей під час їх добровільної видачі, громадянин ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 18 липня 2022 року добровільно видав кросівки чорного кольору 42 розміру.

Надалі вищевказані кросівки постановою слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області від 18 липня 2022 року, були визнані речовим доказом у кримінальному провадженні №0000942 від 07 липня 2022 року та які перебувають на зберіганні у камері зберігання речових доказів Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч.2 ст.170 КПК України.

Правилами ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони місять ознаки, зазначені у частині першій цієї статті.

Враховуючи, що добровільно видане майно, кросівки чорного кольору 42 розміру, належать до категорії майна, що має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, відповідає критеріям зазначеним у ч.1 ст.98, п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України, а тому є необхідність у накладені арешту на такі з метою збереження речових доказів до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна слідчим суддею не встановлено. Отже, накладення арешту на добровільно видане майно, а саме, що кросівки чорного кольору 42 розміру, які належать ОСОБА_4 , відповідає співвідношенню критерію розумності та співрозмірності обмеження права власності та завдань кримінального провадження, з огляду на те, що вказана річ може бути використана, як один із доказів для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що у клопотанні зазначено достатньо підстав вважати, що добровільно видані ОСОБА_4 кросівки чорного кольору 42 розміру, є предметом кримінального правопорушення, а тому наявні правові підстави для накладення арешту на такі кросівки, які поміщено у сейф-пакет № NPU1117012, та які зберігаються у камері зберігання речових доказів Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження ними, у зв`язку з чим клопотання про арешт майна підлягає задоволенню, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки на думку слідчого судді, з огляду на обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення, незастосування арешту до вказаної речі може призвести до знищення слідової інформації на ній.

Керуючись ст.ст. 98, 167, 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000942 від 07 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження, на спортивні кросівки чорного кольору, 42 розміру, які було добровільно видано громадянином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та які поміщено у сейф-пакет №NPU117012 та зберігаються у камері зберігання речових доказів Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Копію ухвали надіслати ОСОБА_4 .

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1