Справа №: 398/2360/22
провадження №: 1-кс/398/724/22
УХВАЛА
Іменем України

"30" серпня 2022 р.Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному 12 січня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 242 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, в ході огляду 26 серпня 2022 року території земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0620 вилучено накладну б/н та дати видачі, копію накладної б/н від 31.07.2022 року, копію накладної б/н від 04.08.2022 року, копію накладної б/н від 04.08.2022 року та робочий зошит охорони пост №1, які належать та перебували у фактичному користуванні Приватного підприємства «Рудпром-плюс», розташованого за адресою: за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський р-н, (колишній Онуфріївський район), с. Деріївка, вул. Єруха, 1, із забороною використовувати та розпоряджатися вилученими документами.
В обґрунтування вимог клопотання прокурор вказала, що на підставі ухвали слідчого судді в 26 серпня 2022 року було проведено огляд земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0620 вилучено накладну б/н та дати видачі, копію накладної б/н від 31.07.2022 року, копію накладної б/н від 04.08.2022 року, копію накладної б/н від 04.08.2022 року та робочий зошит охорони пост №1, які належать та перебували у фактичному користуванні Приватного підприємства «Рудпром-плюс», розташованого за адресою: за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський р-н, (колишній Онуфріївський район), с. Деріївка, вул. Єруха, 1, дані документи містять відомості про здійснення господарської діяльності ПП «Рудпром-плюс» у липні-серпні 2022 року. Вилучені речі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому просить накласти на них арешт.
У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явилася надала заяву про розгляд справи у її відсутність просила клопотання задовольнити з наведених у ньому підстав.
Керівник ПП «Рудпром-плюс» в судове засідання не з`явився.
Слідчий суддя, вислухавши доводи прокурора, вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання.
Згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.
За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що органом поліції проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному 12 січня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 242 КК України.
В ході досудового розслідування було встановлено, що протягом тривалого часу на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0620, розташованій за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський р-н, (колишній Онуфріївський район), с. Деріївка, вул. Єруха, 1, посадовими особами ПП «РУДПРОМ-ШІЮС» здійснюється забруднення води річки Дніпро речовинами шкідливими для життя та здоров`я людей.
26 серпня 2022 року, на підставі ухвали слідчого судді від 01 серпня 2022 року, проведено огляд земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0620, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , в ході огляду було вилучено вилучено накладну б/н та дати видачі, копію накладної б/н від 31.07.2022 року, копію накладної б/н від 04.08.2022 року, копію накладної б/н від 04.08.2022 року та робочий зошит охорони пост №1, які належать та перебували у фактичному користуванні Приватного підприємства «Рудпром-плюс».
Відповідно до постанови слідчого від 26 серпня 2022 року накладну б/н та дати видачі, копію накладної б/н від 31 липня 2022 року, копію накладної б/н від 04 серпня 2022 року, копію накладної від 04 серпня 2022 року та робочий зошит охорони пост №1, вилучені 26 серпня 2022 року в ході огляду території земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0620, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ( Кіровоградська область, Олександрійський район. смт. Онуфріївка), з метою збереження речових доказів.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У кожному конкретному кримінальному провадженні, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Однак, зазначених вимог закону прокурор, який звернувся з клопотанням про арешт майна не дотримався.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів;
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Так, обґрунтовуючи своє клопотання у розумінні вимог ст. 132 КПК України, прокурор не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.
Клопотання сторони обвинувачення щодо арешту вказаного майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, оскільки зазначені в клопотанні прокурора підстава та мета стосовно арешту майна ПП «РУДПРОМ-ПЛЮС», не відповідають дійсним обставинам справи.
Так, в матеріалах, які додані до клопотання, не міститься жодного доказу того, що вказане в клопотанні майно ПП «РУДПРОМ-ПЛЮС» відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а відповідна постанова органу досудового розслідування про визнання цього майна речовим доказом у провадженні є формальною.
В клопотанні слідчого не зазначено жодної підстави та мети для накладення арешту на майно вилученого під час проведення огляду.
Крім того, в клопотанні не зазначено змісту вилучених документів, а зазначені лише назви документів (накладні та робочий зошит).
Прокурором зазначено, що підставою для подання клопотання про арешт майна є те, що вилучені під час обшуку документи та речі були визначені речовими доказами.
З матеріалів судового провадження вбачається, що накладення арешту на майно ПП «РУДПРОМ-ПЛЮС», за викладених у клопотанні прокурора обставин, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи зазначеного підприємства потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.170-173, ст. 175, ст. 309, 372, ст. 392, ст. 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання прокурора Онуфріївського відділу Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному 12 січня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 242 Кримінального кодексу України, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1