Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2053/22
У Х В А Л А
22.04.2022 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , власника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженню Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000127 від 21 квітня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач сектору дізнання відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді із клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню Єдиний реєстр досудових розслідувань 0000127 від 21 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 20 квітня 2022 року до ч/ч ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення про те, що 20.04.2022 року близько 19 год. 20 хв. в міжнародному пункті пропуску "Вилок" під час проходження прикордонного контролю на виїзд з України прибув громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , який надав на паспортний контроль: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 видане 14.04.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , довідку військово-лікарської комісії за вих. № 6/1183 видану 14.04.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_4 , довідку за вих. 6/3718 видану 14.04.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 про дозвіл на виїзд за кордон на ім`я ОСОБА_4 , виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 76 видану 12.04.2022 Комунальне некомерційне медичне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» м. Кременчука на ім`я ОСОБА_4 . В ході перевірки у працівників пункту пропуску виникли сумніви щодо дійсності даних документів. Виїздом СОГ в ході огляду місця події - службового кабінету КПП «Вилок», за адресою: смт. Вилок, вул. Раковці, 142, виявлено та вилучено вищезазначені документи, а також мобільний телефон марки «Apple iPhone 7», чорного кольору, власником якого являється ОСОБА_4 .

20 квітня 2022 року слідчим слідчого відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 , в період часу з 19 години 00 хвилин по 19 годину 40 хвилин, проведено огляд місця події службового приміщення КПП «Вилок», що за адресою: смт. «Вилок», вул. Раковці, 142, Берегівського району Закарпатської області, в ході якого було виявлено та вилучено: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 видане 14.04.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , довідку військово-лікарської комісії за вих. № 6/1183 видану 14.04.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_4 , довідку за вих. 6/3718 видану 14.04.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 про дозвіл на виїзд за кордон на ім`я ОСОБА_4 , виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 76 видану 12.04.2022 Комунальне некомерційне медичне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» м. Кременчука на ім`я ОСОБА_4 . В ході перевірки у працівників пункту пропуску виникли сумніви, щодо дійсності даних документів. Виїздом СОГ в ході огляду місця події - службового кабінету КПП «Вилок», за адресою смт. Вилок, вул. Раковці, 142, виявлено та вилучено вищезазначені документи, а також мобільний телефон марки «Apple iPhone 7», чорного кольору, власником якого являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які 21 квітня 2022 року, постановою дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 визнано речовими доказами по кримінальному провадженні 0000127.

Враховуючи викладене, з метою запобігання зникненню, втраті чи частковому знищенню речових доказів по даному кримінальному провадженню, слід накласти арешт на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 видане 14.04.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , довідку військово-лікарської комісії за вих. № 6/1183 видану 14.04.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_4 , довідку за вих. 6/3718 видану 14.04.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 про дозвіл на виїзд за кордон на ім`я ОСОБА_4 , виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого 76 видану 12.04.2022 Комунальне некомерційне медичне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» м. Кременчука на ім`я ОСОБА_4 .

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив таке задоволити.

Дізнавач у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд клопотання у її відсутності.

Власник речей ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, зазначив про те, що відсутні правові підстави для арешту належного йому майна. Працівники прикордонної служби при перевірці його документів зв`язувались із установами, які видавали документи, працівники яких підтвердили їх дійсність. Мобільний телефон в нього вилучили Apple iPhone 8, а не 7 моделі, яка вказана у клопотанні.

При вирішенні клопотання слідчий суддя виходить з наступних обґрунтувань.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 26 КПК України, принцип диспозитивності передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Відмова прокурора від підтримання державного обвинувачення тягне за собою закриття кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 131-132 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження та застосовується на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

На переконання слідчого судді, зміст клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно не дає достатні підстави для висновку, що дане майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України, та стороною обвинувачення не дано належне обґрунтування необхідності такого арешту, наявності ризиків, встановлених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Тобто, арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Як зазначено у ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З клопотання дізнавача вбачається, що в провадженні сектору дізнання ВП № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області, перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04. 2022 року під № 0000127 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань слугував рапорт оперативного чергового від 20.04.2022 року про те, що зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що надані громадянином ОСОБА_7 на КПП «Вилок» документи (довідка ВЛК, тимчасове посвідчення військового зобов`язаного, тощо) ймовірно є підробленими, оскільки у інспектора ВПС «Вилок» при перевірці документів виник сумнів у їх дійсності.

21.04.2022 року вилучені документи визнано речовим доказом, про що винесено відповідну постанову.

В межах зазначеного кримінального провадження, дізнавач звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що з огляду на наведені дізнавачем у клопотанні обставини, враховуючи положення ч. 1 ст. 98 КПК України, вилучені документи хоч і є речовими доказами, однак виключно за формулюванням певного сумніву у сторони обвинувачення про дійсність документів, без зазначення конкретних обставин, які вказують на об`єктивні причини вважати чи принаймні припускати, що належні документи особі містять ознаки підробки, правові підстави для накладення арешту на таке майно відсутні. Також відсутні підстави для накладення арешту на мобільний телефон, оскільки не існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

На думку слідчого судді, вилучене тимчасово майно не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки не є достатніх підстав вважати, що воно могло бути використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди, а тому клопотання дізнавача не підлягає задоволенню.

Також, на думку слідчого судді, матеріали клопотання та доводами дізнавача не підтверджено, що в даному випадку мають місце відповідні ризики щодо майна, а саме можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, не доведено необхідність виконання завдання арешту майна, а саме запобігання можливості таких ризиків.

Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 369-376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання дізнавача про накладення арешту на речові докази належні ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала виконується дізнавачем негайно.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

На ухвалу слідчого судді відповідно до п.2 ч.1, п.3 ч.2 ст.395 КПК України може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, в порядку передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1