Дата документу 13.07.2022 Справа № 554/2610/22
Провадження № 1-кс/554/6573/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження № 0000036 від 07.04.2022 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 191 КК України, про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчими СУ ГУ НП в Полтавській області, за процесуального керівництва прокурорів Полтавської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000036, розпочатого стосовно службових осіб юридичних осіб нерезидентів: ТОВ «Логістор Групп» (Росія), ТОВ «Відкритий лізінг» (Росія), ТОВ «Балтонексім Лізінг СЗ» (Росія), ТОВ «СоюзЛізінгТранс» (Росія), ПАТ «ТрансФін-М» (Росія), ТОВ «ГТІ Менеджмент» (Росія), Державне підприємство «БТЛЦ» (Білорусь), АТ «Норд» (Росія), ООО «Брансвик Рейл» (Росія), ООО «Альфа Лизинг» (Росія), ООО «Газпромбанк Лизинг» (Росія), ТОВ «Спецтрансгарант» (Росія), ТОВ «Трансвик Рейл» (Росія), ТОВ «Казаньоргсинтез», які діючи всупереч вимог Закону України «Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності російської федерації та її резидентів», зловживаючи своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану намагаються привласнити на свою користь вагони з товарно-матеріальними цінностями, які підлягають вилученню на користь держави Україна.
Окрім того, в ході проведення досудового слідства стало відомо, що згідно інформації наданої Виробничим підрозділом «Полтавська дирекція залізничних перевезень» за №4-01-32/274 від 21.06.2022, на станції Полтава-Південна знаходяться у завантаженому стані 3 (три) вагони, Власниками яких є юридичні особи зареєстровані на території Російської Федерації, а саме:
-№ 94383544 Власником є ООО «Спецтрансгарант» з вантажем гідроксид натрію вагою 59,0 тон, Отримувач ТОВ «Миколаївський глиноземний завод»,
-№ 54305933 Власником є ООО «Трансвик Рейл» з вантажем гідроксид натрію вагою 57,6 тон, Отримувач ТОВ «Миколаївський глиноземний завод»,
-№ 52584604 Власником є ООО «Казаньоргсинтез» з вантажем поліетилен вагою 50,55 тон, Отримувач ТОВ «Укрбелполімер».

Оскільки вказані вагони є об`єктом кримінально протиправних дій, вони визнані речовими доказами на підставі ст. 98 КПК України.
Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Крім того, з метою захисту суверенітету і територіальної цілісності України, національних інтересів, національної безпеки, забезпечення її економічної самостійності, прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави, враховуючи повномасштабну агресивну війну, яку Російська Федерація розв`язала і веде проти України та Українського народу з порушенням норм міжнародного права, вчиняючи злочини проти людства, виходячи з положень Конституції України, Декларації про державний суверенітет України та загальних міжнародних норм і правил, зокрема щодо суверенного права України на захист, Верховною Радою України прийнято Закон «Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності Російської Федерації та її резидентів» від 03.03.2022.
Відповідно до вимог вказаного Закону примусове вилучення в Україні об`єктів права власності Російської Федерації та її резидентів здійснюється з мотивів суспільної необхідності та без будь-якої компенсації (відшкодування) їх вартості.
Враховуючи викладене, виникла необхідність у накладенні арешту з метою збереження речових доказів, із забороною користуватися, розпоряджатися та відчужувати вказані залізничні вагони і товарно-матеріальні цінності, що в них зберігаються.

У судове засідання слідчий не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримала у повному обсязі, прохала його задовольнити.

Представник Виробничого підрозділу "Полтавська дирекції залізничних перевезень" в судове засідання не з`явився. Про час та місце проведення судового засідання був повідомлений , що підтверджується телефонограмою.

Розглянувши клопотання по суті поставлених вимог, перевіривши надані до клопотання матеріали кримінального провадження та дослідивши докази, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Крім цього, абзацом 7 ч. 6 ст. 100 КПК України визначено, що речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості.

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначене майно може бути передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ним з метою забезпечення його збереження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий Керуючись вимогами ст. ст. 98, 170, 172, 173, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на 3 (три) залізничні вагони, з метою збереження речових доказів із забороною користуватися, розпоряджатися та відчужувати, які знаходяться на залізничній станції «Полтава Південна» за адресою: м. Полтава, площа Слави, 1, а саме: № № 94383544, 54305933, 52584604.
Зобов`язати керівників АТ «Укрзалізниця» забезпечити відповідальне зберігання 3 залізничних вагонів із забороною користуватися, розпоряджатися та відчужувати до вирішення питання про передачу майна Північно-східному міжрегіональному територіальному управлінню АРМА.
Контроль за виконанням покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 05.07.2022року.

Слідчий суддя ОСОБА_1