КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0003400 від 18.12.2020 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року відносно,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з неповною вищою освітою, неодруженого, маючого на утриманні дитину 2010 року народження, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз: 26.02.2021 вироком Київського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин,
по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 29.12.2021 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 02 (два) роки;
- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 01 (один) рік 06 (шість) місяців.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 02 (два) роки. Вирішено долю речових доказів.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, від обвинуваченого ОСОБА_5 надійшла апеляційна скарга, в якій він просить апеляційний суд скасувати вирок Подільського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

В обґрунтування апеляційних вимог обвинувачений ОСОБА_5 зазначає, що винесений вирок місцевим судом є занадто суворим, місцевий суд мав змогу призначити більш м`яке покарання, враховуючи матеріали, які характеризують особу обвинуваченого.

Фактичні обставині, встановлені судом першої інстанції.
За встановлених судом першої інстанції обставин, 18.12.2020 року, приблизно о 14 годині 50 хвилин, ОСОБА_5 перебував у приміщенні магазину «CROPP», розташованому в ТЦ «Retroville», що за адресою: м. Київ, пр-т. Правди, 47, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_5 , 18.12.2020 року, приблизно о 14 годині 50 хвилин, перебуваючи в торгівельному залі магазину «CROPP», розташованому в ТЦ «Retroville», що за адресою: м. Київ, пр-т. Правди, 47, взяв з полиці чоловічі штани чорного кольору, вартістю 447 грн. 20 коп. (без ПДВ) та попрямував до переодягальні зазначеного магазину, де впевнившись, що за його діями ніхто сторонній не спостерігає, зірвав захисні елементи з вказаного товару. Після цього ОСОБА_5 чоловічі штани чорного кольору сховав до рюкзаку, який мав при собі, та не сплативши їх вартість, покинув приміщення магазину «CROPP», таким чином викравши їх, та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдавши матеріальну шкоду ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» на суму 447 грн. 20 коп. (без ПДВ).

Крім того, 18.12.2020 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 перебував у приміщенні магазину «De-facto», розташованому в ТЦ «Retroville», що за адресою: м. Київ, пр-т. Правди, 47, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_5 , 18.12.2020 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, перебуваючи в торгівельному залі магазину «De-facto», розташованому в ТЦ «Retroville», що за адресою: м. Київ, пр-т. Правди, 47, взяв з полиці 2 пари спортивних штанів чорного кольору, вартістю 319 грн. 00 коп. (без ПДВ) за одиницю та попрямував до переодягальні зазначеного магазину, де впевнившись, що за його діями ніхто сторонній не спостерігає, зірвав захисні елементи з вказаного товару. Після цього ОСОБА_5 одні штани заховав собі під футболку, в яку був одягнений, а інші штани сховав до рюкзаку, який мав при собі, та не сплативши їх вартість, покинув приміщення магазину «De-facto», тим самим, намагався повторно таємно викрасти зазначений товар, проте через обставини, які не залежали від його волі, кримінальне правопорушення не було закінчено, хоча він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки був зупинений працівниками поліції, які попередили завдання ОСОБА_5 ТОВ «Дефакто Рітейл Україна» матеріальної шкоди на загальну суму 638 грн. 00 коп. (без ПДВ).

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, доводи обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, їх пояснення, відповіді на запитання суду, заслухавши учасників кримінального провадження в судових дебатах та останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Апеляційна скарга обвинуваченого вноситься лише в частині призначеного йому покарання. Відтак, оскільки учасниками кримінального провадження фактичні обставини кримінального правопорушення, доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченої не оспорюються, то згідно ч. 1 ст. 404 КПК України в цій частині вирок суду не перевіряється, адже ніким не ставиться під сумнів.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зокрема законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається із вироку суду, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом у відповідності до ст. 65 КК України враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який раніше неодноразово судимий, який на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, має на утриманні дитину 2010 року народження, наявність обставини, яка пом`якшує покарання - щире каяття, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Вказаним обставинам місцевий суд надав у сукупності належну і обґрунтовану оцінку й дійшов законного і справедливого висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованих злочинів, з його реальним відбуванням.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Згідно ч. 2 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Натомість доводи, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_5 щодо невідповідності призначеного йому судом першої інстанції покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, колегія суддів апеляційного суду вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Згідно змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як слідує із мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання, врахувавступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, зокрема щире каяття, а також те, що обвинувачений неодноразово судимий, що свідчить про його можливу схильність до кримінально-протиправного способу життя.

Щодо доводів обвинуваченого про призначення покарання з урахуванням положень ст. 75 КК України, суд апеляційної інстанції переконаний, що, враховуючи суспільну небезпеку та характер вчинених обвинуваченим злочинів, той факт, що останній неодноразово судимий, в тому числі за кримінальне правопорушення проти власності, місцевий суд вірно дійшов до висновку про те, що перевиховання та виправлення ОСОБА_5 можливо лише в ізоляції від суспільства і призначив покарання з урахуванням принципу індивідуалізації покарання, передбаченого ч. 2 ст. 65 КК України.

Таким чином, колегія суддів не знаходить законних підстав для скасування вироку і звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, як того просить апелянт, і відповідно, для задоволення апеляційної скарги останнього.

Отже, призначене судом ОСОБА_5 покарання в повній мірі відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, й підстав вважати його занадто суворим не убачається.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування вироку і призначення нового розгляду під час апеляційного перегляду не встановлено.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Подільського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року відносно ОСОБА_5 , - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду протягом 03 (трьох) місяців шляхом подання касаційної скарги, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з часу отримання копії ухвали.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3