Єдиний унікальний номер 205/380/22
Номер провадження 1-кс/205/1418/2022
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту в рамках кримінального провадження № 0000055 від 19.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.362 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту в рамках кримінального провадження № 0000055 від 19.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.362 КК України.

В обґрунтування вимог вказаного клопотання адвокат зазначає, що 21.04.2022 року ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було задоволено клопотання слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погодженого із прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_6 про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного 19.11.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України. На підставі вищевказаного судового рішення накладено арешт на належне ОСОБА_4 нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Заявник вважає, що вказаний арешт накладено необґрунтовано, оскільки вилучене майно ніякого відношення до кримінального провадження не має, не є знаряддям та засобом вчинення кримінального правопорушення/злочину, з тимчасово вилученим майном слідчі дії не проводяться, тому на даний час відсутні достатні підстави втручання держави у право на мирне володіння власником ОСОБА_4 своїм майном.

У зв`язку з вищевикладеним власник арештованого майна ОСОБА_4 змушений звернутися до суду та просити суд арешт, накладений ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2022 року по справі № 205/380/22 (1кс/205/531/22) в межах кримінального провадження № 0000055 від 19.11.2021 року, на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , скасувати.

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 надав суду заяву, в якій просить розглянути клопотання без його участі, вищевказане клопотання підтримує в повному обсязі, та просить його задовольнити по мотивам, що викладені у такому клопотанні.

Прокурор просив слідчого суддю у задоволені вказаного клопотання відмовити, з огляду на його безпідставність та необґрунтованість.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 є власником об`єкту нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 020 від 09.11.2021 року.

Слідчим суддею також встановлено, що 19.11.2021 року ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України.

Матеріалами провадження підтверджено, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2022 року в межах розслідування вказаного кримінального провадження було накладено арешт на вказану квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , із забороною усім особам, на відчуження, розпорядження та користування вказаним об?єктом нерухомого майна.

Згідно зі статтею 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу наведених норм процесуального закону, останні пов`язують право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

В даному випадку, з матеріалів провадження вбачається, що арешт на вказаний об`єкт нерухомого майна було накладено, як на доказ з метою його подальшого збереження.

Слідчий суддя зазначає,що статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про скасування арешту по суті, слідчим суддею встановлено, що підозру власнику вказаного майна в межах даного кримінального провадження не оголошено.

Окрім цього, з наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що досудове розслідування здійснюється на протязі тривалого проміжку часу, і слідчі дії, які мали стосувались безпосередньо арештованого майна та його використання у таких слідчих діях є виконаними, а сам по собі такий об`єкт арештованого майна ніяких слідів злочину безпосередньо на собі фізично не містить.

При цьому органом досудового розслідування не наведено, на думку слідчого судді, переконливих доводів щодо необхідності продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Зазначені обставини у їх сукупності свідчать про те, що на даний час відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на вказане вище майно, і продовження існування таких заходів кримінального провадження не виправдовує подальше втручання у правомірне володіння вказаним власником належним йому майном.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи доводи представника власника майна щодо відсутності підстав для продовження його застосування, слідчий суддя приходить до висновку, що такі доводи у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про скасування арешту майна, а тому клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту в рамках кримінального провадження № 0000055 від 19.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.362 КК України, підлягає задоволенню у його повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170-175, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
1. Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту в рамках кримінального провадження № 0000055 від 19.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.362 КК України, задовольнити.
2. Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2022 року по справі № 205/380/22 (1кс/205/531/22), в межах розслідування кримінального провадження за № 0000055 від 19.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.362 КК України, на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 яка належить на праві власності ОСОБА_4 .

Ухвала в апеляційному порядку до оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя : ОСОБА_1