Справа № 369/4679/22
Провадження № 1-кп/369/1701/22
В И Р О К
іменем України
30.06.22 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
за участю обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Селидове Донецької області, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, працюючого провідним інженером ВП АТЦ ДП «Енергоатом», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -
встановив:

Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане судом не доведеним:
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 у невстановлений період часу в 2019 році, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи прямий умисел на вчинення кримінального правопорушення, останній замовив у невстановленої досудовим розслідуванням особи підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на власні анкетні дані, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою його використання. Таким чином, ОСОБА_4 посприяв у підробленні вищевказаного посвідчення водія шляхом надання необхідних даних.
В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_4 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_1 на власні анкетні дані, тобто виступив пособником у підробленні офіційного документа.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
ОСОБА_4 у невстановлений період часу та місці отримав підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на власні анкетні дані, яке є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.
Після чого, 23.05.2022, приблизно о 19 год. 55 хв. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21213» з державними номерними знаками НОМЕР_2 , за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Святопетрівське, вул. Білогородська, 13 поруч з СТО «MASTERCAR», був зупинений працівниками патрульної поліції. Під час перевірки документів працівниками БПП в с. Чайки УПП у Київській області, маючи прямий умисел на використання завідомо підробленого документу, який надає право на керування транспортними засобами, реалізуючи свої кримінально протиправні наміри, діючи умисно, для посвідчення своєї особи та спеціального статусу у частині підтвердження права, надав завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 на анкетні дані ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким чином використавши його.
Відповідно до висновку експерта Київського Науково дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України № СЕ-19/111-22/16960-ДД від 03.06.2022 «Бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України».

Позиція обвинуваченого:
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повідомив суду, що вину визнає та пояснив, що у 2018 році на підставі рішення суду його було позбавлена права керувати транспортними засобами. На початку 2022 року він в мережі інтернет знайшов оголошення про виготовлення водійського посвідчення. Він зателефонував за номером телефону вказаному в оголошенні та йому повідомили, що він може придбати водійське посвідчення за 5700 грн. Вказана пропозиція його зацікавила та він повідомив свої анкетні дані для оформлення водійського посвідчення. Через деякий час йому повідомили, що його водійське посвідчення готове і він може забрати його у відділенні «Нової пошти». Забравши посвідчення водія, він розрахувався за нього у відділенні «Нової пошти» у сумі 5700 грн. 23.05.2022 керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21213» з державними номерними знаками НОМЕР_2 в с. Святопетрівське Бучанського району Київської області його зупинили працівники патрульної поліції, яким він надав своє посвідчення водія та під час перевірки якого ними було виявлено ознаки підробки даного посвідчення. Про підробку водійського посвідчення він ні з ким не домовлявся та жодних дій в пособництві підроблення не вчиняв.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинувачені визнав частково, а саме визнав вину за фактом використання завідомо підробленого документу; за фактом пособництва у підробленні посвідчення не визнав.

Письмові докази, що на думку прокурора підтверджують винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих кримінальних проступків і які безпосередньо були досліджені в судовому засіданні на предмет належності та допустимості, а саме:
- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000719 від 02.06.2022 (а.с.19);

- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000798 від 09.06.2022 (а.с.20-21);

- доручення про здійснення досудового розслідування кримінального проступку (дізнання) від 24.05.2022 (а.с.22);

- повідомлення про початок досудового розслідування від 24.05.2022 (а.с.23);

- постанова про призначення групи прокурорів від 24.05.2022 (а.с. 24);

- постанова про призначення групи дізнавачів від 24.05.2022 (а.с.25);

- рапорт від 23.05.2022 (а.с. 26);

- рапорт від 23.05.2022 (а.с. 27);

- протокол огляду місця події від 23.05.2022 відповідно до якого було виявлено та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 (а.с. 28-33);
- копія паспорта ОСОБА_4 (а.с. 34-35);
- постанова про призначення судово-технічної експертизи документів від 24.05.2022 (а.с. 36-37);
- довідка про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні №0000719 від 24.05.2022 висновок експерта від 03.06.2022 №СЕ-19/111-22_16960-ДД (а.с.39);
- висновок експерта №СЕ-19/111-22_16960-ДД від 03.06.2022, відповідно до якого бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України. Зображення та друковані тексти з лицьового та зворотного боків бланку посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 нанесені за допомогою знакодрукуючого пристрою, зі струменевим способом друку (а.с.40-43);
- посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 (а.с. 44);
- постанова про визначення та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 24.05.2022, відповідно до якої посвідчення водія України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом та залишено зберігати в матеріалах кримінального провадження (а.с. 45-46);
- клопотання про арешт майна від 24.05.2022 (а.с. 47-49);
- копія ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.01.2022, відповідно до якої накладено арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 (а.с.50-51);
- відповідь Територіального сервісного центру №3246 РСЦ ГСЦ МВС в Київській області (філія ГСЦ МВС) №143 від 26.05.2022, відповідно до якої на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Центром ДАІ 1414 18.01.2000 видавалось посвідчення водія серії НОМЕР_1 категорії «В». Крім того, відповідно до ЄРД МВС ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 значиться серед осіб, позбавлених права керування (а.с. 52);
- рапорт начальника СД ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 без зазначення дати (а.с.53-54);
- постанова про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 09.06.2022 (а.с. 55-57);
- вимога на судимість на ОСОБА_4 , відповідно до якої останній не судимий (а.с. 58);

- характеристика на ОСОБА_4 , відповідно до якої останній характеризуються посередньо (а.с. 59);

- довідка Комунального некомерційного підприємства Бородянської селищної ради «Бородянська центральна районна лікарня» №88 від 08.06.2022, а саме лікаря-нарколога та психіатра, що ОСОБА_4 за допомогою не звертався (а.с. 60);

- повідомлення про підозру ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України від 09.06.2022 (а.с.61-65);
- пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного ОСОБА_4 від 09.06.2022 (а.с. 65-68);
- протокол роз`яснення права на захист від 09.06.2022 (а.с. 69);
- повідомлення про завершення досудового розслідування від 09.06.2022 (а.с. 70);
- розписка про отримання копії матеріалів дізнання від 09.06.2022 (а.с. 71).

Клопотань про допит в судовому засіданні свідків від сторін кримінального провадження не надходило.

Мотиви Суду:
Статтею 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначені права і свободи мають своє відображення у загальних засадах кримінального провадження, а саме у презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до ст. 17 КПК України полягає у тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.

Виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

При ухваленні даного вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, суд вирішує в тому числі, наступні питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінивши всі докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в такій конкретній ситуації, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, приходить до наступного.

Положеннями ст.91 КПК України визначено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Згідно частини 2 даної норми доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального правопорушення.

Нормою ст.84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу покладається на прокурора.

Судом, відповідно до вимог ст.ст. 10, 22 КПК України, були створені необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав, сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію проесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 22 КПК України встановлено, що суд, зберігаючи об"єктивність та неупередженість, створює необхідні мови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов"язків.

Всі клопотання учасників процесу розглянуто у відповідності до вимог КПК України, при цьому суд зберігав об`єктивність та неупередженість, створював необхідні умови для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Надаючи оцінку обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку за ч.5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 26 КК України співучастю у кримінальному правопорушенні є умисна спільна участь декількох суб`єктів кримінального правопорушення у вчиненні кримінального правопорушення.
При цьому, з огляду на положення ч. 1 ст. 27 КК України співучасниками кримінального правопорушення, поряд із виконавцем, є організатор, підбурювач та пособник.
Так, пособником є особа, яка порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню кримінального правопорушення іншими співучасниками, а також та особа, яка заздалегідь обіцяла переховати злочинця, знаряддя чи засоби вчинення кримінального правопорушення, сліди злочину чи предмети, здобуті злочинним шляхом, придбати чи збути такі предмети або іншим чином сприяти приховуванню кримінального правопорушення.
Поряд з цим, за змістом ст. 28 КК України визначено основні положення щодо відповідальності суб`єктів кримінальних правопорушень, які діють спільно. Вона передбачає чотири види злочинних спільнот: 1) група без попередньої змови; 2) група з попередньою змовою; 3) організована група; 4) злочинна організація.
Критеріями такої диференціації вчинення кримінального правопорушення декількома суб`єктами кримінального правопорушення (співучасть) виступають наявність і зміст попередньої змови, кількість учасників, ступінь їх зорганізованості та роль кожного учасника.
Як повідомив в судовому засіданні ОСОБА_4 , він ні з ким про підроблення посвідчення водія не домовлявся та нікому в його підробці не сприяв. Надані прокурором докази, які були досліджені в судовому засіданні жодним чином вказані покази ОСОБА_4 не спростовують. Стороною обвинувачення не надано жодних доказів, які б свідчили про домовленість ОСОБА_4 з іншою особою про підробку посвідчення, як і не надано жодних доказів, що останній сприяв порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод вчиненню кримінального правопорушення іншими співучасниками.
З огляду на матеріали та обставини цього провадження підстав вважати доведеним поза розумним сумнівом, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання, відповідно в діях обвинуваченого відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.27 ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку з чим в цій частині обвинуваченого слід виправдати.
В той же час судом встановлено, що 23.05.2022 ОСОБА_4 пред`явив працівникам поліції посвідчення водія на його ім`я, яке в подальшому було вилучено, що підтверджується як показами самого ОСОБА_4 так і протоколом огляду місця події (а.с. 28-33). З посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.44) вбачається, що дата видачі даного посвідчення 18.01.2012 та має категорії «В1», ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 , «D1», «D», «BE», в той же час з відповіді Територіального сервісного центру №3246 РСЦ ГСЦ МВС в Київській області (філія ГСЦ МВС) №143 від 26.05.2022 (а.с 52), вбачається що посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видавалось 18.01.2000 та лише з категорією «В». Крім того, у вищевказаній відповіді ТСЦ №3246 РСЦ ГСЦ МВС в Київській області зазначено, що відповідно до ЄРД МВС ОСОБА_4 значиться серед осіб, позбавлених права керування на підставі рішення суду. З висновку експерта №СЕ-19/111-22_16960-ДД від 03.06.2022 (а.с.40-43), вбачається, що бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України. Крім того, відповідно до вищевказаного висновку експерта зображення та друковані тексти з лицьового та зворотного боків бланку посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 нанесені за допомогою знакодрукуючого пристрою, зі струменевим способом друку.
За таких обставин суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального проступку доведена повністю та його дії кваліфікуються судом за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що кримінальне правопорушення за ч.4 ст. 358 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до кримінального проступку, ОСОБА_4 раніше не судимий, негативних характеристик за місцем проживання не має, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, відповідно до ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.
У зв`язку з вищевикладеним, призначаючи необхідне та достатнє покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає за можливе призначити покарання ОСОБА_4 за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу в межах санкції вказаної статті.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.
Процесуальні витрати відповідно до ст.ст. 118, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 , визнати невинуватим та виправдати у пред`явленому обвинуваченні за ч.5 ст.27 ч. 1 ст. 358 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад вказаного кримінального правопорушення.
ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) процесуальні витрати, на користь держави в сумі 1029,72 грн. (одна тисяча двадцять дев`ять грн. 72 коп.).
Речовий доказ: - посвідчення водія України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження (а.с 44) - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення прокурором та обвинуваченим.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1