Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/7103/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисників обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Подільського районного суду м. Києва клопотання прокурора ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу, обраного у вигляді застави та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000299 від 19.04.2021 року, відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.384, ст. 386 КК України,

встановив:

В провадженні Подільського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 384, ст. 386 КК України.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 27.05.2022 року ОСОБА_7 оголошено в міжнародний розшук.
Від прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 надійшло клопотання про зміну щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави та обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Звернути заставу, внесену обвинуваченим ОСОБА_7 у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45 400 грн. в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.
На обґрунтування клопотання зазначили, що ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 15.11.2021 року обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45 400 грн., а також на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покладено обов`язок утриматися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні.
Після прийняття вищевказаного рішення виникли обставини, які зумовлюють необхідність змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід із застави на тримання під вартою, виходячи з наступного.
Так, ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, в порушення обов`язків обвинуваченого, передбачених п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, 05.04.2022, 03.05.2022, 17.05.2022 та 27.05.2022 за викликом до суду не прибув та про наявність обставин, що унеможливили його прибуття за викликом у призначений строк, та які, в силу ст. 138 КПК України, можуть відноситися до поважних причин неприбуття особи на виклик, заздалегідь суд не повідомив.
Як вбачається із звернення громадянина ОСОБА_8 від 02.04.2022, засвідченої електронним цифровим підписом, що надійшла до Державного бюро розслідувань засобами електронного зв`язку, заявник, перебуваючи у місті Відень, Республіки Австрія, 24 березня 2022 року випадково зустрів ОСОБА_7 біля готелю «Stefanie» у центрі міста. Поряд з останнім він також побачив автомобіль «БМВ Х6», із українським державним номером НОМЕР_1 .
Біля ОСОБА_7 перебувало двоє незнайомих заявнику чоловіків. Підійшовши ближче до вказаних осіб він частково почув їх розмову, суть якої зводилася до намірів ОСОБА_7 посилитися у готелі Stefanie, а також стосувалась забезпечення безпеки ОСОБА_7 під час проживання у готелі.
Оскільки ОСОБА_8 і раніше цікавився діяльністю ОСОБА_7 та як блогер, викладав в Фейсбук матеріали з відповідного приводу, він вирішив сфотографувати ОСОБА_7 , і надалі долучив фотографії до своєї заяви.
Інформація про перебування ОСОБА_7 24.03.2022 у місті Відень Республіки Австрія підтверджується також відомостями, оприлюдненими у мережі Інтернет журналістами програми «Схеми» та видання «Радіо Свобода».
Крім того, 05.04.2022 під час судового засідання ОСОБА_7 по відео-зв`язку повідомив про те, що він начебто перебуває у місті Відень Республіка Австрія.
Водночас, згідно з листом Державної прикордонної служби України № 91-6281/0/15-22-Вих від 29.03.2022, ОСОБА_7 20.02.2022 в`їхав до України через пункт пропуску «Бориспіль-D» рейсом 457 Стамбул-Київ та більше державний кордон України не перетинав.
Відповідно до службової записки начальника Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України, ОСОБА_7 в період з 20.02.2022 по 30.03.2022 (станом на 14:00) не здійснював легальний перетин державного кордону України. Водночас, дружина ОСОБА_7 - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також його син і донька перетнули державний кордон України та виїхали із України через пункт пропуску «Косино» 17.03.2022, о 15 год. 15 хв., автомобілем із державним номером НОМЕР_1 .
Згідно показань працівників Державної прикордонної служби України, які здійснювали чергування 17 березня 2022 року в пункті пропуску «Косино», у вказаний день ОСОБА_10 (дружина ОСОБА_7 ) та її діти дійсно перетнули державний кордон України в напрямку Угорщини, натомість виїзд ОСОБА_7 не зафіксовано.
З інформації Управління державної охорони України від 02.04.2022 №2/7-557 вбачається, що ОСОБА_7 14.03.2022 тимчасово, а саме на період з 09 год. 00 хв. 15.03.2022 до 09 год. 00 хв. 30.03.2022 відмовився від державної охорони. При цьому, станом на 02.04.2022 УДО України не володіє відомостями про місце перебування ОСОБА_7 .
Відповідно до інформації оператора мобільного зв`язку ТОВ «лайфселл» щодо відомостей по абонентському номеру НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_7 , встановлено, що 17 березня 2022 року телефонні з`єднання по вказаному номеру відбувалися в районі дії базової станції: Закарпатська область, Берегівський район, Косонська сільська громада, село Запсонь, що на кордоні України із Угорщиною. З 17 год. 35 хв. 17 березня 2022 року по теперішній час вказаний абонентський номер телефону, яким користується ОСОБА_7 перебуває у роумінгу, тобто за межами України.
Таким чином отримано достатні докази, які свідчать про те, що ОСОБА_7 , не маючи законних підстав для виїзду з України в умовах воєнного стану, в протиправний спосіб, з порушенням встановленого законодавством України порядку перетнув державний кордон України, та перебуває за межами України.
У зв`язку з цим 02.04.2022 до ЄРДР внесено відомості щодо організації та здійснення у березні 2022 року незаконного, без проходження прикордонного і митного контролю, переправлення через державний кордон України гр. ОСОБА_7 , вчиненого за попередньою змовою групою осіб з числа співробітників правоохоронних органів та цивільних осіб, тобто про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 332 КК України. Наразі досудове розслідування за даним фактом триває (кримінальне провадження №0000158).
У зв`язку з ухиленням від суду, ухвалою Подільського районного суду міста Київ від 27.05.2022 ОСОБА_7 оголошено в міжнародний розшук.
ОСОБА_7 , серед іншого, обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину проти правосуддя, за який законом передбачено покарання у вигляді виправних робіт на строк до двох років або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.
Обставини, викладені у даному клопотанні, беззаперечно свідчать про переховування обвинуваченого від суду за межами України та про його перешкоджання кримінальному провадженню.
Водночас, перешкоджання з боку обвинуваченого у цьому провадженні носять системний, триваючий характер.
Під час розгляду даної справи у Подільському районному суді м. Києва значна частина засідань була зірвана стороною захисту, у тому числі через незадовільний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 , натомість у період часу з 05.12.2021 по 26.12.2021 року, з 23.01.2022 року по 30.01.2022 року, а також з 10.02.2022 року по 20.02.2022 року обвинувачений ОСОБА_7 перебував за межами України.
Збільшення ризиків переховування ОСОБА_7 від суду в умовах військової агресії Російської Федерації проти України пов`язано також з наявністю в обвинуваченого об`єктів нерухомості на тимчасово окупованих територіях Донецької області та в АР Крим, фактами відвідування ним АР Крим після окупації (до серпня 2017 року включно) та близькими родинними зв`язками на території країни-агресора.
Вказують, що обвинувачений ОСОБА_7 і його дружина ОСОБА_10 володіють на праві власності нерухомістю у м. Донецьку та в м. Ялта (АР Крим), рідна сестра ОСОБА_7 є громадянкою Російської Федерації.
З огляду на викладене, необхідність обрання відносно ОСОБА_7 найбільш суворого, виняткового запобіжного заходу, яким є тримання під вартою, зумовлюється наявністю у обвинуваченого сталих установок перешкоджати кримінальному провадженню, без обмеження себе для цього в жодних, у тому числі незаконних засобах, про що свідчить його процесуальна поведінка під час досудового розслідування та судового розгляду, і передусім переховування від суду, поєднане із протиправним виїздом за межі України.
Таким чином, будь-який інший (більш м`який) запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого і виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема ризику переховування від суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
При цьому необхідно врахувати, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень проти правосуддя, що зумовлює підвищені ризики невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків та вжиття ним заходів для уникнення від кримінальної відповідальності.
Докази про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень є вагомими, а ризики порушення покладених на нього процесуальних обов`язків після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у виді застави суттєво збільшились, що виправдовує потребу у обранні відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_7 оголошений у міжнародний розшук, розгляд цього клопотання, в силу ч. 6 ст. 193 КПК України, можливо проводити за відсутності обвинуваченого.
Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Покликаючись на викладене, просили клопотання задовольнити.
В судовому засіданні прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали заявлене клопотання з підстав, в ньому зазначених.
Захисники обвинуваченого ОСОБА_7 адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернулись до суду з клопотанням про здійснення судового виклику обвинуваченого ОСОБА_7 у порядку, передбаченому ч.1 ст. 566 КПК України.
Вказали, що в період часу , з 24 лютого 2022 року по 01 червня 2022 року у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які судові виклики обвинуваченого ОСОБА_7 , або принаймні документи, які вказували хоча б на наміри суду здійснити такий виклик.
Зазначили, що делегування обов`язків захисникам про дату та місце судового засідання є неприпустимим та суперечить вимогам ст. 135 КПК України.
З метою забезпечення права ОСОБА_7 на безпосередню участь в судовому засіданні просили клопотання задовольнити.
Сторона обвинувачення просила відмовити у задоволенні клопотання та врахувати те, що обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.
Суд заслухавши учасників кримінального провадження, та врахувавши те, що ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 27.05.2022 року обвинувачений ОСОБА_7 оголошений в міжнародний розшук, вважає клопотання про здійснення судового виклику обвинуваченого таким, що не підлягає задоволенню .
Суд вважає за можливе розглянути клопотання сторони обвинувачення за участю захисників обвинуваченого.
Захисники обвинуваченого ОСОБА_7 адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 просили у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого та про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності обвинуваченого - відмовити.
На обґрунтування зазначили про порушення порядку вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру, не набуття ним статусу підозрюваного, а відтак і обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні та відсутність обґрунтованої підозри.
Вказали про відсутність доказів, які б підтверджували факт переховування ОСОБА_7 від суду та факт перешкоджання ним кримінальному провадженню.
Оскільки ОСОБА_7 вживав заходи щодо прийняття участі в судових засіданнях, що призначались, зокрема неодноразово заявляв клопотання про здійснення розгляду справи в режимі «EASYCON».
Зазначали, що доводи прокурора про те, що ОСОБА_7 не мав законних підстав для виїзду з України в умовах воєнного стану не відповідає дійсності та спростовується наявними документами, а також положеннями законодавства.
Стверджували про відсутність доказів, які б підтверджували існування ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 завжди повідомляв про кожен факт своєї неявки із зазначенням причин такої неявки.
Звертали увагу суду на факт, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави від 27.05.2021 року сторона обвинувачення аргументувала аналогічними доводами, за результатами яких в ухвалі Подільського районного суду м. Києва від 15.11.2021 року суд прийшов до висновку: «стороною обвинувачення не доведено та не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні ризики переховування від суду, перешкоджання розгляду справи іншим чином». Враховуючи зазначене, існують обґрунтовані підстави вважати, що докази які б підтверджували існування ризику (зокрема, переховування від суду) відсутні. Сторона обвинувачення свідомо вводить суд в оману, зазначаючи в клопотанні від 01.06.2022 року ризики та доводи, які судом вже було визнано такими, що не знайшло свого підтвердження.
Вказували, що суду не надано доказів щодо реальних спроб ОСОБА_7 вчинення будь-яких дій, котрі б давали підстави стверджувати навіть про імовірну можливість його існування, клопотання прокурора містить лише його найменування.
Крім того, відсутні підстави для звернення застави внесеної ОСОБА_7 у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (45400 грн.) в дохід держави та зарахування її до спеціального фонду Державного бюджету України , оскільки прокурор в клопотанні від 01.06.2022 року, всупереч положенням ч.8 ст. 182 КПК України не довів, що ОСОБА_7 будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не довів про причини своєї неявки або порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки.
Обов`язок щодо утримання від спілкування зі свідками ОСОБА_7 не порушував жодного разу, докази зворотного у матеріалах кримінального провадження відсутні.
Розглянувши клопотання та матеріали на його обґрунтування, заслухавши думку сторони обвинувачення, сторони захисту, суд дійшов наступного висновку.
Так, ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 27 травня 2022 року обвинуваченого ОСОБА_7 оголошено в міжнародний розшук.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 384, ст. 386 КК України, один з яких за ч. 2 ст. 384 КК України згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:
3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
У відповідності із ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
У відповідності зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Так, прокурор у судовому засіданні зазначив, що оскільки за ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 27.05.2022 року ОСОБА_7 оголошений в міжнародний розшук, це є підставою для розгляду клопотання про обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою на підставі ч. 6 ст.193 КПК України.
Згідно з абз. 7 п. 6 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», обов`язок доведення факту перебування підозрюваного, обвинуваченого у міжнародному розшуку покладається на слідчого, прокурора, який подав клопотання про застосування запобіжного заходу, та підтверджується відповідними відомостями (довідка, витяг із бази даних Інтерполу тощо).
Відповідно до законодавчих норм, рішення про оголошення особи у міжнародний розшук на підставі запиту Національного Центрального Бюро Інтерполу в Україні приймає Генеральний секретаріат Інтерполу або Національне центральне бюро Інтерполу відповідної країни.
Проте, в наданих матеріалах справи відсутні відомості про прийняття рішення Генеральним секретаріатом Інтерполу чи НЦБ Інтерполу про оголошення обвинуваченого ОСОБА_7 саме у міжнародний розшук.
Відтак, оскільки не надано довідки, витягу із бази даних Інтерполу тощо, суд дійшов висновку про те, що клопотання прокурора про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 183, ч. 6 ст. 193, ст. 372, 376 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу, обраного у вигляді застави та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.384, ст. 386 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено і оголошено о 15 год. 20 хв. 03.06.2022 року.

СуддяОСОБА_1