13 вересня 2022 року
Справа № 550/237/22
Провадження № 1-кп/550/25/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2022 року смт. Чутове
Чутівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чутове кримінальне провадження №0000571 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Василівка, Полтавський район, Полтавська область, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

законних представників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілих захисника ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

30.10.2021 року, близько 13.50 години, ОСОБА_3 , керуючи технічно-справним (згідно протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00879-02012-21 від 09.08.2021) автомобілем «RENAULT К 460.44», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі за сполученням «Київ-Харків-Довжанський» поблизу с. Зеленківка, Полтавський район, Полтавська область в напрямку м. Полтава та проїжджаючи 373 км + 500 м вищевказаної дороги, в порушення п. 13.1. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, не дотримався безпечної дистанції у результаті чого допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля із задньою частиною автомобіля «FORD TR ANZIT» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_11 , що рухався попереду у попутному напрямку на смузі руху ОСОБА_12 .

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, малолітнім пасажирам автомобіля «FORD TRANZIT» реєстраційний номер НОМЕР_2 були спричинені тілесні ушкодження, а саме: ОСОБА_6 , згідно висновку експерта № 165 від 21.02.2022 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритих компресійних переломів тіл Th 6-7 1-го ступеню (грудних хребців) та підшкірної гематоми скроневої ділянки, які кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я; ОСОБА_7 , згідно висновку експерта № 166 від 21.02.2022 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому верхньої третини правої плечової кістки зі зміщенням, яке кваліфікується як ушкодження середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/117-22/825-ІТ від 11.02.2022, в заданій дорожній обстановці, водій автомобіля «RENAULT К 460.44», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_13 , повинен був діяти у відповідності до наступних вимог Правил дорожнього руху: 13.1. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

У діях водія автомобіля «RENAULT К 460.44», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_12 вбачаються невідповідності з вимогами п.13.1. Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням заданої дорожньо-транспортної пригоди, а технічна можливість запобіганню заданій пригоді, для водія автомобіля «RENAULT К 460.44», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 полягала саме у виконанні ним вищевказаних вимог Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_3 , за ч.1 ст.286 КК України тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , визнав себе винуватим у скоєнні інкримінованого йому злочині та пояснив, що 30.10.2021, близько 13.50 години, керуючи автомобілем «RENAULT К 460.44», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі за сполученням «Київ-Харків-Довжанський» поблизу с. Зеленківка, Полтавський район, Полтавська область в напрямку м. Полтава та проїжджаючи 373 км + 500 м вищевказаної дороги, не дотримався безпечної дистанції у результаті чого допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля із задньою частиною автомобіля «FORD TR ANZIT» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_11 , що рухався попереду у попутному напрямку на смузі руху ОСОБА_12 . Він перевозив близько 15 тон бетону, їхав у колоні автомобілів у зв`язку з перевантаженістю траси, оскільки відбувались ремонтні роботи, їхав зі швидкістю близько 50 км. на годину. Побачивши попереду транспорті засоби які почали зупинятись натиснув на гальма, але оскільки вантажний автомобіль відразу не має можливості зупинитись, приймав ліворуч, однак не вдалось запобігти зіткненню, яке відбулось правою передньою частиною транспортного засобу яким він керував. Після чого він виїхав на смугу зустрічного руху та зупинився. Від удару транспортний засіб «FORD TR ANZIT» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_11 , зіткнувся з автомобілем який перебував попереду. Потім він допомагав вибратись людям, які були в автомобілі «FORD TRANZIT» через вікно. Заявлені позовні вимоги не визнає, оскільки вони завеликі. Дане порушення було не навмисно, шкодує про вчинене.

Винуватість ОСОБА_12 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України підтверджується:

Показами законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , яка пояснила, що 30.10.2021, близько 13 години, вона з ОСОБА_9 , дітьми, їхали відпочивати, у транспортному засобі «FORD TR ANZIT» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_11 , діти були пристебнуті паском безпеки. Рухались повільно у колоні автомобілів у зв`язку з перевантаженістю траси, коли зупинились, через деякий час відчули удар у задню частину транспортного засобу, їх витягували з автомобіля через вікно оскільки двері не можливо було відкрити. Дітей забрала швидка, обвинувачений не допомагав нікого витягувати, наскільки вона пам`ятає. Її старший син допомагав витягувати молодшого. Обвинувачений не намагався зв`язатись після подій та відшкодувати спричинену шкоду, просить призначити суворе покарання.

Показами законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , - ОСОБА_9 , яка пояснила, що 30.10.2021, близько 13 години, вона з ОСОБА_8 , її дітьми, а також власною дитиною їхали відпочивати, у транспортному засобі «FORD TR ANZIT» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_11 , який доводиться їй чоловіком, діти були пристебнуті паском безпеки. Рухались повільно у колоні автомобілів у зв`язку з перевантаженістю траси, коли зупинились, через деякий час відчули удар у задню частину транспортного засобу, їх витягували з автомобіля через вікно оскільки двері не можливо було відкрити. Дітей забрала швидка, обвинувачений не допомагав нікого витягувати. Старший син ОСОБА_8 , допомагав витягувати молодших дітей, також її чоловік та інші чоловіки які опинились поряд. Після отриманих травм її син проходив тривале лікування. Обвинувачений не намагався зв`язатись після подій та відшкодувати спричинену шкоду, просить призначити суворе покарання.

Показами допитаного свідка ОСОБА_14 , який суду пояснив, що 30.10.2021, близько 13.50 години, керуючи автомобілем «DAFXF 105.410» р.н. НОМЕР_3 з напівпричепом «MAGYARS34BD1A» р.н. НОМЕР_4 , рухався по автодорозі за сполученням «Київ-Харків-Довжанський» поблизу с. Зеленківка, Полтавський район, Полтавська область в напрямку м. Полтава та проїжджаючи 373 км + 500 м вищевказаної дороги, у дзеркало заднього виду побачив, як вантажний автомобіль в`їхав у задньою частину автомобіля «FORD TRANZIT» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_11 , після чого даний автомобіль в`їхав у нього. Його швидкість руху була близько 40 км/год. Після зіткнення він допомагав витягувати дітей та жінок, з автомобіля, оскільки із-за удару в задню та після у передню частину автомобіля, не можливо було відчинити двері салону.

Показами допитаного свідка ОСОБА_15 , який суду пояснив, що 30.10.2021 року сталось ДТП поблизу села Зеленівка, від приїхав до місця ДТП, бачив транспортні засоби, працівників поліції, швидку, від робив свою роботу, перевіряв документацію, оглядав автомобілі. При проведенні експертизи автомобіля «RENAULT К 460.44», реєстраційний номер НОМЕР_1 , несправностей виявлено не було.

Показами допитаного свідка ОСОБА_11 , який суду пояснив, що він разом з родиною та родиною ОСОБА_16 , прямували на відпочинок. Він керував автомобілем «FORD TRANZIT» реєстраційний номер НОМЕР_2 , даний транспортний засіб від придбав як пасажирський автомобіль, його було переобладнано з вантажного однак зареєстрований у передбаченому порядку, як пасажирський, діти їхали пристебнуті, до зіткнення швидкість руху його автомобіля до зіткнення становила близько 1 км/год. Відчув удар в задню частину автомобіля, намагався уникнути зіткнення з попереду їхавшим автомобілем,натиснув на гальма, та взяв вправо, однак по інерції відбулось зіткнення від сили удару позаду. Бокові двері заклинило. Витягали усіх з салону автомобіля через вікно. Бачив водія автомобіля «RENAULT К 460.44», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який його вдарив у задню частину транспортного засобу, він ремонтував шланг гідро посилювача. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, малолітнім пасажирам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження, їх забрала швидка.

Винуватість ОСОБА_3 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, підтверджується безпосередньо дослідженими судом у судовому засіданні письмовими доказами, зокрема:

- даними зафіксованими під час виклику на лінію 102, від 30.10.2021 року об 13:57 годині, про подію дтп з потерпілими дітьми яких затиснуло у автомобілі 30.10.2021 року о 13-57 годині (а.с.128-130);

- даними зафіксованими на схемі дорожньо-транспортної пригоди від 30.10.2021 року з фото таблицею та схемою дтп (а.с.133-148);

- даними протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу автомобіля «RENAULTK 460.44» р.н. НОМЕР_5 № НОМЕР_6 , від 09.08.2021 року, який є технічно справний(а.с.156);

- даними протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу автомобіля «DAFXF 105.410» р.н. НОМЕР_3 , № НОМЕР_7 , від 18.09.2021 року, який є технічно справний(а.с.160);

даними протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу напівпричепом «MAGYARS34BD1A» р.н. НОМЕР_4 , № 00301-05319-21, від 18.09.2021 року, який є технічно справний(а.с.160);

- даними постанови про визнання речовими доказами транспортних засобів: автомобіль «FORDTRANZIT» р.н. НОМЕР_8 ; автомобіль «RENAULTK 460.44» р.н. НОМЕР_5 (знаходиться на майданчику СПД №2 ВП №3 ПРУП); автомобіль «DAFXF 105.410» р.н. НОМЕР_3 з напівпричепом «MAGYARS34BD1A» р.н. НОМЕР_4 (переданий під розписку на зберігання власнику) (а.с.149);

- даними висновку транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/117-21/13839-ІТ від 10.12.2021 року, відповідно до якого, у момент первинного контакту транспортні засоби контактували між собою передньою частиною автомобіля «RENAULTK 460.44» р.н. НОМЕР_5 та задньою частиною автомобіля «FORDTRANZIT» р.н. НОМЕР_8 під кутом між їх повздовжніми осями, що складав близько 10 ( +,-) 5% градусів (а.с.167-171);

- даними висновку транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/117-21/13837-ІТ від 09.12.2021 року, відповідно до якого, у момент первинного контакту транспортні засоби контактували між собою передньою лівою частиною автомобіля «FORDTRANZIT» р.н. НОМЕР_8 та задньою правою частиною напівпричепа «MAGYARS34BD1A» р.н. НОМЕР_4 під кутом між їх повздовжніми осями, що складав близько 0 ( +,-) 5 градусів (а.с.175-179);

- даними висновку експерта № СЕ-19/117-22/826-ІТ від 08.02.2022 року, відповідно до якого, на момент експертного дослідження надати відповідь на питання чи робоча гальмівна (гальмова) система автомобіля«FORDTRANZIT» р.н. НОМЕР_8 не можливо, ходова частина та рульове керування здаходились у працездатному стані (а.с.201-206);

- даними висновку експерта № СЕ-19/117-22/824-ІТ від 21.02.2022 року, відповідно до якого, на момент експертного дослідження надати відповідь на питання чи робоча гальмівна (гальмова) система, ходова частина та рульове керування автомобіля «RENAULTK 460.44» р.н. НОМЕР_5 не можливо, (а.с.210-215);

- даними висновку експерта №19/117-22/825- ІТ від 11.02.2022 року, в розглянутій дорожній ситуації водій автомобіля в заданій дорожній обстановці, водій автомобіля «RENAULT К 460.44», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_13 , повинен був діяти у відповідності до наступних вимог Правил дорожнього руху: 13.1. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. У діях водія автомобіля «RENAULT К 460.44», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_12 вбачаються невідповідності з вимогами п.13.1. Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням заданої дорожньо-транспортної пригоди, а технічна можливість запобіганню заданій пригоді, для водія автомобіля «RENAULT К 460.44», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 полягала саме у виконанні ним вищевказаних вимог Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру ( а.с. 219-221);

- даними висновку експерта №165 від 21.02.2022 року, яким встановлено, що у ОСОБА_17 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритих компресійних переломів тіл Th 6-7 1-го ступеню (грудних хребців) та підшкірної гематоми скроневої ділянки, які кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я ( а.с. 224-226);

- даними висновку експерта №166 від 21.02.2022 року, яким встановлено, що у ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому верхньої третини правої плечової кістки зі зміщенням, яке кваліфікується як ушкодження середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я ( а.с. 229-230);

- даними постанови про визнання речовими доказами медичної документації потерпілих (а.с.231-232);

Суд вважає всі вищевказані судові експертизи об`єктивними і приймає їх за основу, так як вони узгоджуються з іншими зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами та відповідають фактично подіям та обставинам скоєння злочину, що мав місце.
На підставі ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Даючи оцінку наведеним вище доказам у їх сукупності, суд визнає їх достовірними, оскільки вони відповідають фактичним обставинам у справі, узгоджуються між собою, взаємно доповнюючи один одного, здобуті слідством з дотриманням порядку, встановленого кримінально-процесуальним законодавством і сумнівів в їх достовірності не викликають.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 , повністю доведена, його дії суд кваліфікує за ст.286 ч. 1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За таких обставин, оцінюючи безпосередньо досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_3 , обвинувачення за ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості скоєних ним діянь, які відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, належить до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає позитивну характеристику за місцем проживання та роботи, правдиві послідовні покази надані в судовому засіданні, які сприяли встановленню істини по справі, думку потерпілих про призначення суворого покарання.

Згідно зі ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.

Суд також враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, відомостей щодо перебування на обліку в психоневрологічній лікарні та на обліку у лікаря-нарколога не має, його ставлення до скоєного, поведінку після скоєного.

Відповідно з вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Відповідно до ст. 75 КК України звільнення особи від відбування покарання з випробуванням в тому числі і у виді позбавлення волі може бути прийняте судом з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи, на підставі яких суд дійде висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання. Рішення суду з цього приводу має бути належним чином вмотивовано у вироку (п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року з подальшими змінами "Про практику призначення судами кримінального покарання"). Крім того із роз`яснень, які містяться в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України, вбачається, що суди визначаючи ступінь тяжкості скоєного злочину, зобов`язані виходити з класифікації злочинів, а також з особливостей конкретного злочину та обставин його скоєння (форма вини, мотив, спосіб скоєння, кількість епізодів, характер та ступінь тяжкості наслідків та інше). При цьому, суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, яке є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно. Що стосується позиції потерпілої стосовно призначення покарання, то у Постанові Верховного Суду від 21.08.2019 р. № справа № 682/956/17 провадження № 13-31кс19 зауважено: у справах цієї категорії ця позиція не є обов`язковою для суду, однак вона ураховується в сукупності з обставинами, передбаченими ст. 65 КК, і не має над ними пріоритету.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На переконання суду, з урахуванням конкретних обставин справи та ступеня тяжкості вчиненого злочину, суд вважає що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , можливе без ізоляції його від суспільства, проте із здійсненням контролю за поведінкою обвинуваченого з боку органів з питань пробації, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе призначити покарання у виді обмеження волі, в межах санкції статті 286 ч. 1 КК України. З застосуванням положень ст. 75 КК України, тобто без реального відбування покарання та покладення обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Разом з цим, враховуючи, наявність у діях ОСОБА_3 , грубої необережності, про що в свідчать порушення ним пунктів п. п. 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України з урахуванням мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання, суспільної небезпеки скоєного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 , додаткове покарання у виді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів в межах санкції статті.

Посилання сторони захисту на обставини того, що у транспортному засобі де їхали неповнолітні потерпілі, відсутні сидіння для перевезення дітей і саме це вплинуло на ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, як на підставу не застосування додаткового покарання у види позбавлення права керування транспортними засобами, суд не приймає до уваги, оскільки саме обвинуваченим допущено порушення правил дорожнього руху під час керування вантажним транспортним засобом, внаслідок якого потерпілими були отримані тілесні ушкодження.

Враховуючи, що ОСОБА_3 , має посвідчення водія, офіційно не працевлаштований, спричинену потерпілим шкоду не відшкодовано, а також враховуючи позицію потерпілих про розмір призначеного покарання, підстав для застосування положень статті 69 Кримінального кодексу України до додаткового покарання, визначеного санкцією частини 1 статті 286 КК України, суд не вбачає, обвинуваченому слід призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення нових злочинів. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідків, що настали в результаті дій обвинуваченого, характеру та мотивів допущених обвинуваченим порушень правил безпеки дорожнього руху, суд вважає, що покарання без призначення додаткового покарання не досягне своєї мети, визначеної ст. 50 КК.

Відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.
Законними представниками потерпілих подано до суду заяви про залишення без розгляду цивільних позовів.

Враховуючи наведене, суд вважає зазначені клопотання законних представників потерпілих таким, що підлягають задоволенню, а позовні вимоги до підсудного про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, такими, що підлягають залишенню без розгляду.
Крім того, враховуючи, що під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався, а учасники судового провадження клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому в судовому засіданні не заявляли, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі положень ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від призначеного основного покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, якщо він протягом іспитового строку 1 (одного) року - не скоїть нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню не обирався.
Цивільний позов законного представника ОСОБА_9 про стягнення суми матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Цивільний позов законного представника ОСОБА_8 про стягнення суми матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави:

686 грн. 48 коп. та 2059 грн. 44 коп. в рахунок відшкодування витрат на проведення судово транспортно-тасологічної експертизи;

686 грн. 48 коп. та 1372 грн. 96 коп. в рахунок відшкодування витрат на проведення судової експертизи технічного стану транспортних засобів;

696 грн. 48 коп. в рахунок відшкодування витрат на проведення судово автотехнічної експертизи;

Речові докази у кримінальному провадженні:
- автомобіль «DAFXF 105.410» р.н. НОМЕР_3 з напівпричепом «MAGYARS34BD1A» р.н. НОМЕР_4 , який належить ТОВ «Край Поділля і К» - повернути власнику ;

«RENAULTK 460.44» р.н. НОМЕР_5 , який належить Представництву «ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ» (9037, Львівська область, м. Львів, вул. Богдана Хмельницького, 212, код ) - повернути власнику ;
«FORDTRANZIT» р.н. НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_11 Kia Cerato реєстраційний номер НОМЕР_9 повернути власнику.
- медичну документацію потерпілих яка перебуває у камері зберігання СПД № 2, ВП № 3 Полтавського РУП згідно квитанції № 6 повернути за належністю.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 05 листопада 2021 року (справа №531/2466/21 провадження №1-кс/885/21) шляхом позбавленням права відчуження, розпорядження та користування на вилучені 30 жовтня 2021 року автомобілі : «DAFXF 105.410» р.н. НОМЕР_3 з напівпричепом «MAGYARS34BD1A» р.н. НОМЕР_4 , який належить ТОВ «Край Поділля і К»; «RENAULTK 460.44» р.н. НОМЕР_5 , який належить Представництву «ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ» (9037, Львівська область, м. Львів, вул. Богдана Хмельницького, 212, код ); «FORDTRANZIT» р.н. НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_11 скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Чутівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1