ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження № 0006067 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 червня 2022 року, яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Черкаси, маючого на утриманні малолітню дитину, 2016 року народження, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, на підставі ст.ст. 49, 74 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Києва, маючого на утриманні малолітню дитину, 2020 року народження, ФОП, проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, до 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, з покладанням обов`язків, передбачених п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 моральну шкоду в розмірі 40000 грн., в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_11 процесуальні витрати за проведення експертизи по 3870,45 грн. з кожного.

Вирішена доля речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України,

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.06.2022 ОСОБА_11 23.07.2017 в період часу з 01 год. 40 хв. по 01 год. 50 хв. разом із ОСОБА_7 , перебуваючи в громадському місці на поверсі ресторану - клубу «Манхеттен» в приміщенні ТРЦ «Любава», що розташований за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 208/1, використавши незначний привід, а саме словесний конфлікт з ОСОБА_12 , який розпочався близько 01 год. 30 хв. в середині ліфту приміщення ТРЦ «Любава», за раптово виниклим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 , наніс останньому один удар кулаком лівої руки в грудну клітину, від чого останній отримав фізичний біль без спричинення тілесних ушкоджень, а ОСОБА_7 за раптово виниклим умислом, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_12 один удар кулаком правої руки в нижню частину щелепи правої частини обличчя.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи справа в ділянці кута, що згідно висновку експерта № 02-01/2238 від 27.12.2017 відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій, просив вирок суду скасувати і закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 в зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, в цивільному позові відмовити.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки ОСОБА_7 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, не визнав повністю. Його показання в частині, що він діяв з метою захисту себе та ОСОБА_11 , в судовому засіданні не були спростовані, а навпаки були підтверджені переглянутим відеозаписом самої події, який суд першої інстанції залишив поза увагою. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_7 , захищаючи себе та ОСОБА_11 , заподіяв тому хто посягає ОСОБА_12 шкоду, необхідну і достатню в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, тобто діяв в межах необхідної оборони.

Вважає, що в даній справі завдана шкода відповідає небезпечності посягання, а тому не має перевищення меж необхідної оборони і складу кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_10 , не заперечуючи доведеності вини обвинувачених, просив вирок суду в частині звільнення ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КК України скасувати через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, ухвалити в цій частині нову ухвалу, якою ОСОБА_11 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, на підставі п.1 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Також вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.06.2022 скасувати в частині призначеного ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого через м`якість та ухвалити в цій частині новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим та засудити за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року обмеження волі, без застосування положень ст. 75 КК України.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд першої інстанції звільняючи ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КК України допустив порушення вимог кримінального процесуального закону та ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам ст.ст. 288, 369, 370 КПК України, тобто прийняв рішення у формі вироку, а не ухвали.

Стосовно призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання зазначає, що судом першої в достатній мірі не враховано особу ОСОБА_7 та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення. Також судом не встановлено жодної пом`якшуючої покарання обставини. Кримінальне правопорушення ОСОБА_7 вчинив у публічному місці, нехтуючи соціальними нормами поведінки, тому призначене судом покарання із застосуванням ст. 75 КК України є недостатнім для досягнення мети покарання.

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення 23.07.2017 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України і в задоволенні цивільного позову просив відмовити. Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав заявлене клопотання.

Частиною 4 статті 286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Заслухавши думку захисника ОСОБА_9 , який відмовився від поданої ним апеляційної скарги, просив її не розглядати, підтримав клопотання про скасування вироку суду щодо ОСОБА_7 , звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо останнього, в задоволенні апеляційної скарги прокурора просив відмовити; думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав відмову від апеляційної скарги захисника, просив закрити провадження щодо нього на підставі ст. 49 КК України, в задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити; думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала клопотання захисника про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 підтримала частково, просила вирок щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_7 скасувати, звільнити їх від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження, цивільний позов потерпілого залишити без розгляду; думку представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8 , який підтримав думку прокурора, просив звільнити ОСОБА_11 та ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.403 КПК України захисник має право відмовитися від поданої ним апеляційної скарги за згодою обвинуваченого.

Оскільки захисник ОСОБА_9 відмовився за згодою з обвинуваченим від поданої ним апеляційної скарги, тому апеляційний суд приймає вказану відмову і розглядає лише апеляційну скаргу прокурора.

Згідно вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.06.2022 ОСОБА_11 звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, на підставі ст.ст. 49, 74 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. З встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження вбачається, що кримінальні правопорушення ОСОБА_11 та ОСОБА_7 вчинені 23.07.2017.

Пункт 1 частини 2 статті 284 КПК України вказує на те, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до статті 44 КК України, ч. 1 ст. 285 КПК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюється виключно судом.

Згідно вимог ч. 3 ст. 285 КПК України обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Системний аналіз наведених норм закону вказує, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили, що узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК України); не вчинення протягом цих строків нового кримінального правопорушення певного ступеня тяжкості. Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Пунктами 3 частини 1 статті 49 КК України встановлено, зокрема, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене КК України діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу у розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинено, тобто в даному випадку згідно встановлених фактичних обставин - 23.07.2017 і ця обставина сторонами не заперечується.

З огляду на наведене, з часу вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення минуло більше 5 років, тобто у даному кримінальному провадженні, закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

Враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про ухилення ОСОБА_7 від досудового розслідування або суду, або вчинення ним нового злочину, колегія суддів не вбачає підстав для застосування положень ч. 2 та ч. 3 ст. 49 КК України про зупинення чи переривання перебігу давності.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак, обвинувачений ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду погодився на закриття провадження з відповідних підстав, підтримав заявлене захисником клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності.

З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_7 та впевнившись у її добровільності, відповідності обставинам провадження і усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, колегія суддів вважає, що клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення, як обґрунтоване.

Разом з тим, доводи прокурора про порушення судом першої інстанції вимог ст.ст. 288, 269, 370 КПК України при прийнятті рішення про звільнення ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КК України, а саме недотримання форми судового рішення, є слушними, оскільки рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності приймається у формі ухвали, а не вироку.

Вказане процесуальне порушення, допущене судом першої інстанції, підлягає виправленню апеляційним судом, шляхом скасування вироку суду.

Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

З врахуванням викладеного, вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 червня 2022 року щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_7 підлягає скасуванню зі звільненням їх від кримінальної відповідальності на підставі п.2, п.3 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності з подальшим закриттям кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 моральної шкоди підлягає залишенню без розгляду.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 надав згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, тому відсутні підстави для проведення судового провадження, що включає в себе відповідно до п. 24 ст. 3 КПК України і апеляційне провадження, в повному обсязі в загальному порядку, у зв`язку з чим колегія суддів не дає оцінки доводам прокурора в частині ухвалення нового вироку щодо ОСОБА_7 , а апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, п. 5 ч. 1 ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 червня 2022 року щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_7 скасувати.

На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_7 та ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження.

Цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 моральної шкоди залишити без розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді