СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 756/229/20
пр. № 1-кп/759/273/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, дані про яке 15.04.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002780 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з неповною вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одружений, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 01.11.2017 за ч. 2 ст. 286 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

встановив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у тому, що у невстановлені досудовим розслідування день, час та місці, у останнього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту.
Реалізуючи свій злочинний у мисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту, ОСОБА_5 у невстановлені день, час та місці незаконно придбав та розпочав зберігати особливо небезпечну психотропну речовину МДМА (3,4 метилендіоксиметамфетамін), розфасовану та упаковану однаковим чином у 3 поліетиленових пакети, які у свою чергу були поміщені до чорної паперової упаковки.
У подальшому, 15.04.2019 приблизно о 13 год. 40 хв., ОСОБА_5 , який перебував за адресою просп. Героїв Сталінграда, 14-Г у м. Києві, був зупинений працівниками поліції та на запитання щодо наявності речей, обіг яких обмежений або заборонений, останній повідомив, що має.
Після того, ОСОБА_5 у присутності понятих добровільно надав для вилучення із своєї правої кишені штанів, в які той день був одягнений, чорну паперову упаковку, у якій знаходилося однаковим чином упаковані та розфасовані 3 (три) поліетиленових пакетів з 85 таблетками, які містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА (3,4 метилендіоксиметамфетамін), яку ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав з метою збуту.
У ході досудового розслідування встановлено, що надані на дослідження 85 (вісімдесят п`ять) таблеток містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА (3,4 метилендіоксиметамфетамін). Загальна маса МДМА (3,4 метилендіоксиметамфеїаміну) у наданих на дослідження 85 (вісімдесяти п`яти) таблетках складає 14, 303 г.
МДМА (3,4 метилендіоксиметамфетамін), згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список № 2 особливо небезпечні психотропні речовини» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.
Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , надав показання про те, що 15 квітня 2019 року він знаходився на Оболоні по пр. Героїв Сталінграда 14, біля супермаркету «Еко-маркет», близько 11 години ранку, до нього підійшли люди в громадському одязі та посадили насильно в машину «BMW», спочатку він подумав що це якесь пограбування та дуже злякався. Потім як виявилось це були працівники поліції, які були впевненні, що в нього є при собі наркотики. Почали його обшукувати та в паху, в трусах знайшли пакетики з таблетками МДМА, які поклали в праву кишеню його штанів. Одразу викликали слідчу оперативну групу, та поки вона казали що та як казати коли приїдуть слідчі. Придбав ці наркотики десь за 23000 грн. Купляв так багато, тому що була дуже приваблива ціна на той час. Вживає їх кожні 4 дня. Купляв виключно для себе та для власного вживання. Лікувався від наркозалежності та пройшов повний курс лікування.

Свідок ОСОБА_10 надав суду показання, з яких вбачається, що 15.04.2019 з 13 години по 14 годину він був по робочих питаннях на АДРЕСА_2 та в цей час працівники поліції запропонували йому бути свідком. Вони разом підійшли до обвинуваченого та він почав доставати з карманів штанів різні таблетки, різних кольорів в вакуумних пакетиках. Було декілька пакетиків в яких таблеток було багато, скільки точно він не пам`ятає.

За результатами судового розгляду, під час якого було допитано обвинуваченого, допитано свідка, досліджені письмові докази сторони обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши досліджені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до наступного.

Так, прокурором, як доказ винуватості ОСОБА_5 в розпорядження суду наданий рапорт (а.п. 121), з якого убачається, що працівники поліції повідомили начальника Оболонського УП ГУНП у м. Києві про те, що вони 15.04.2019р. приблизно о 13 год. 40 хв. особовим складом ВКП Оболонськокого УП ГУНП в м. Києві за адресою: м. Київ, пр. Героїв Сталінграду 14Г, було виявлено ОСОБА_5 , в ході огляду місця події у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено пігулки червоного кольору загальною кількістю 85 шт., які знаходились в 3 різних прозорих пакетиках із пазовим замком. Зазначений рапорт 15.04.2019р. був зареєстрований в ІТС ІПНП (журналі ЄО) за №23154.

На підставі вищезазначеного рапорту до ЄРДР 15.04.2019р. о 16 год. 13 хв. були внесені відомості про те, що ОСОБА_5 , під час огляду місця подій добровільно видав, за участю двох понятих, для огляду та вилучення 85 шт. пігулок червоного кольору які він зберігав при собі. (а.п. 98).

Також прокурором, як доказ винуватості ОСОБА_5 , в розпорядження суду наданий протокол огляду місця події від 15.04.2019 р., в якому відображено, що в період з 14 год. 40 хв. по 14 год. 45 хв. слідчий за участю понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_10 , проводив огляд земельної ділянки, розташованої біля будинку АДРЕСА_3 , під час якої ОСОБА_5 на запитання чи має він при собі заборонені речі, добровільно та без будь-якого примусу повідомив, що має при собі приблизно 85 пігулок «екстазі», які дістав з правої кишені штанів,в які був одягнений. Вказані пігулки були вилучено та поміщено до спеціального пакета №4506971 з пояснювальними записами та підписами понятих. (а.п. 123-125).

Згідно висновку експерта № 11-2/5106 від 24.10.2019р., у наданих на дослідженні 85 таблеток містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА (3,4 метилендіоксиметамфетамін). Загальною масою в таблетках 14,303 г.(а.п. 105-109).

Після проведення експертного дослідження, вилучених у ОСОБА_5 речовин, вони визнані речовими доказами про що слідчим 01.11.2019р. складена відповідна постанова (а.п. 102), та поміщена до камери збереження речових доказів Оболонського УП ГУНП України в м. Києві за квитанцією №0000612 від 18.11.2019р. (а.п. 101).

Аналізуючи досліджені судом докази в їх сукупності та враховуючи правову позицію колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висвітлену у постанові від 08.02.2018 року по кримінальному провадженню № 754/5978/16-к, за результатами судового розгляду суд прийшов до висновку, що відносно ОСОБА_5 слід ухвалити виправдувальний вирок, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, тобто відсутні допустимі, достатні та переконливі докази винності особи.

Так, згідно з вимогами ч. 3 ст. 63 Конституції України та рішенням Конституційного Суду від 20.10.2011 №12-рп/2011 обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина або встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання таких доказів. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, отримані відповідно до вимог законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України. Недопустимий доказ не може бути використаний для прийняття процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Суд, вважає вищезазначений протокол огляду місця події від 15.04.2019р.(а.п. 123-125) недопустимим доказом та відкидає з наступних підстав.

Так, відповідно до рапорта працівника поліції о 13 год. 40 хв. було виявлено ОСОБА_5 та до приїзду слідчо-оперативної групи - 14 год. 40 хв., - ОСОБА_5 з огляду на вимоги ст. 209 КПК України, був особою, яку фактично затримала уповноважена службова особа. Тому, вилучення у нього будь-який речей повинно було відбуватися згідно вимог ч. 5 ст. 208 КПК України, тобто лише за наслідками особистого обшуку. Між тим, виявлення та вилучення у ОСОБА_5 85 пігулок червоного кольору, було оформлено як протокол огляду місця подій, нібито за наслідками добровільної видачі, що не ґрунтується на вимогах процесуального законодавства.

Більше того, враховуючи зміст та суть проведення огляду, як процесуальної дії, визначеної ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчий, прокурор проводить огляд місцевості, приміщення, речей та документів, у певних випадках, передбачених ст. 238 КПК України, огляд трупа, а не огляд особи (як було зазначено у протоколі огляду місця подій), який повинен проводиться за правилами обшуку.

По суті, в ході судового розгляду було встановлено, що поліцейськими було проведено затримання ОСОБА_5 , під час якого проведено його обшук. Між тим, складання процесуального документу з цього приводу, зокрема, протоколу затримання, де повинно було бути відмічено результати особистого обшуку, слідчий не склав взагалі, що є грубим порушенням норм процесуального законодавства.

Таким чином, з часу фактичного затримання ОСОБА_5 , що мало місце з 13 год. 40 хв. 15.04.2019р. він був вимушений залишатися на місці затримання і по суті, згідно вимог ст.42 КПК України, отримав процесуальний статус підозрюваного, та мав процесуальні права, які не зміг реалізувати, через відсутність документів про його затримання та обшук. Зокрема, він, в порушення вимог ст. 208 КПК України, уповноваженою службовою особою невідкладно не був повідомлений про підстави затримання та про його права, передбачені ст. 42 КПК України, зокрема, право мати захисника, право давати пояснення або відмовитися, право вимагати перевірки обґрунтованості затримання тощо. Зазначені обставини затримання ОСОБА_5 та його обшуку, без оформлення необхідних процесуальних документів, на думку суду є грубим порушенням права на захист обвинуваченого, що слід визнати істотним порушенням прав людини і основоположних свобод.

Наслідком недопустимості указаного протоколу є, відповідно, і речі вилучені під час нього, оскільки допустимість та достовірність похідних доказів прямо залежить від допустимості та достовірності первинних процесуальних джерел доказування, про що йдеться в рішенні ЄСПЛ у справі «Яременко проти України», по принципу плоди отруйного дерева.

Так, обґрунтовуючи обвинувачення, як доказ в розпорядження суду прокурором також наданий висновок експерта, яким 85 пігулок червоного кольору, що знаходилася у 3 пакетах, визнана особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якого заборонено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись вимогами ст.87 КПК України, висновок експерта суд визнає недопустимим доказом.

Окрім того, суду не надано доказів того, що слідчим проводився огляд вилучених у ОСОБА_5 речей, що також свідчить про істотне порушення вимог ст. 237 КПК України.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що майже всі з наданих стороною обвинувачення доказів визнані недопустимими. Будь-яких доказів щодо доведення вини обвинуваченого у наявності у нього мети збуту психотропної речовини, стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті, та не надано в судовому засіданні. Показання обвинуваченого, надані в судовому засіданні про те, що він не заперечує факту придбання та подальшого зберігання пігулок для власного вживання, не є переконливими та достатніми для того, щоб визнати його винуватість. Тому, навіть часткове визнання ОСОБА_5 вини, не може бути покладено в основу висновку про доведеність обвинувачення, навіть при його зміні на іншу кваліфікацію, оскільки вина ОСОБА_5 не доведена законному порядку, окрім того, судом було встановлено, що органом досудового розслідування були істотно порушені вимоги кримінального процесуального закону, що суттєво впливає на ставлення суду до оцінки таких визначальних показань.

Показання обвинуваченого можуть бути прийняті судом як ті, що доводять об`єктивну сторону певних дій обвинуваченого. Між тим, судом були визнані недопустимим докази, що пов`язані безпосередньо із предметом злочину (як то вилучення наркотичного засобу, його дослідження). Інших доказів, тобто фактичних даних, отриманих у визначений КПК України спосіб, які би доводили винуватість ОСОБА_5 у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини у великих розмірах з метою збуту, стороною обвинувачення суду не надано.

Ураховуючи, що згідно вимог ст. 63 Конституції України і ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, суд прийшов до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_5 за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КПК України, згідно п.2 ч.1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Судові витрати підлягають віднесенню на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 17, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України визнати невинуватим та виправдати, згідно п. 2 ч.1 ст. 373 КПК України.

Після набрання вироком суду законної сили речові докази: 85 таблеток, які містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА, загальною масою 14,303г (експертний пакет 0021313), які знаходяться на відповідальному зберігання в камері зберігання речових доказів за квитанцією 0000612 від 18.11.2019р. - знищити.

Судові витрати за проведення експертизи № 11-2/5106 від 24.10.2019р. в розмірі 2512 грн. 16 коп. покласти на державу.

Запобіжний захід який було обрано відносно ОСОБА_5 у вигляді застави - скасувати та суму застави, внесену за ОСОБА_5 у розмірі 115260 гривень повернути заставодавцю ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення

Суддя ОСОБА_1