ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 678/318/22

Провадження № 11-сс/4820/191/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 10 квітня 2022 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування відносно підозрюваного за ч. 1 ст. 259 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , без зареєстрованого місця проживання, українця, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого, -
запобіжного заходу та застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 05 червня 2022 року включно.
Визначено заставу в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 99240 грн., в разі внесення якої, покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утриматись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у разі наявності);
- носити електронний засіб контролю;
- докласти зусиль до пошуку роботи.
Ухвалено, що у разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави. Строк дії ухвали визначено по 05 червня 2022 року включно.
Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення. А тому, враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст. 178 КПК України, обставини в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_7 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, так як лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.
Захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , в поданій апеляційній скарзі, просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. Зазначає, що прокурор не навів жодних обставин того, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Вказує на те, що підозрюваний проживає в АДРЕСА_1 , офіційно не працює, але має тимчасові заробітки, допомагає та здійснює догляд за своєю матір`ю. В судовому засіданні першої інстанції органом досудового розслідування не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні слідчого. На думку сторони захисту сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Не погоджується захисник і з визначеним розміром застави, оскільки уважає, що слідчим суддею не було враховано майнового стану підозрюваного, так як визначена сума застави є завідомо непомірною для нього та його сім`ї. Вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у певний період доби, надасть можливість ОСОБА_7 доглядати свою матір та забезпечувати сім`ю матеріально і убезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , на підтримку поданої апеляційної скарги, із посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора та слідчого про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей та іншими тяжкими наслідками, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Положеннями п.5 ч.2 ст.183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Положеннями ч.1 ст.194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Подане до суду першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_7 , відповідає вимогам ст.184 КПК України, погоджене з прокурором, подане в строк, передбачений ст.192 КПК України.
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, в якому підозрюється ОСОБА_7 , наявність у нього можливості, перебуваючи на волі, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
З матеріалів судового провадження вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею.
При цьому був опитаний підозрюваний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора, захисника, відібрані пояснення у слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Такий висновок суду не суперечить як національному законодавству, так і практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якою допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою є наявність із боку цієї особи таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину, за умови доведеності таких ризиків (рішення у справах «Смірнов проти Росії» від 24 липня 2003 року; «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року; «Штегмюллер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Мацнеттер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Летельєр проти Франції» від 26 червня 1991 року та ін.
Європейський суд з прав людини, у своїй практиці, неодноразово вказував на те, що позбавлення свободи може бути виправданим тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (Рішення у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).
Врахувавши дані про особу ОСОБА_7 , наявність передбачених, ст.177 КПК України, підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу, слідчий суддя обґрунтовано задовольнив частково клопотання, із наведенням в ухвалі докладних мотивів такого рішення.
Зокрема, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 2 до 6 років, є особою раніше судимою, вчинив дане кримінальне правопорушення проти громадської безпеки, в період відбування іспитового строку, згідно характеристики сільського голови Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області ОСОБА_7 зарекомендував себе з негативної сторони, неврівноважений, зловживає алкогольними напоями, що дає підстави вважати, що усвідомлюючи міру покарання, яка загрожує йому, у випадку доведення винуватості, останній, перебуваючи на волі, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки є жителем іншої області та у зв`язку із введенням на території України воєнного стану; вчиняти інше кримінальне правопорушення, так як він не працює, що може його спонукати до продовження злочинної діяльності, підтвердженням чого є невиконання умов іспитового строку; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, з метою зміни ними показань або відмови від їх надання; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, так як тяжкість вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, покарання, яке очікує особу, в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для застосування йому саме такого запобіжного заходу, адже найсуворіший запобіжний захід зможе належним чином забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.
Наведені в апеляційній скарзі доводи сторони захисту для зміни запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою підозрюваному ОСОБА_10 , зокрема, його тимчасові заробітки, не спростовують таке рішення слідчого судді, з урахуванням тяжкості інкримінованого злочину, його особи та обставин вчинення інкримінованого злочину, які були враховані при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання нею процесуальних обов`язків, та унеможливить настання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Посилання апеляційної скарги захисника про недоведеність існування ризиків та не встановлення їх наявності, на думку колегії суддів, є необґрунтованими та такими, які спростовуються наявними матеріалами провадження.
Твердження сторони захисту про необхідність здійснення догляду підозрюваним ОСОБА_7 своєї матері, колегія суддів відхиляє, оскільки вказані обставини існували і на момент вчинення, інкримінованого ОСОБА_7 злочину, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці, а тому не зможуть мінімізувати ризики, передбачені ст.177 КПК України.
Щодо доводів захисника на непомірний розмір застави, визначений підозрюваному ОСОБА_7 , слід зазначити наступне.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Частиною 4 статті 183 КПК України визначено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із внесенням застави, у вказаному розмірі, в повній мірі, взяв до уваги необхідність застосування запобіжного заходу, обумовленого підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, його обставини, тяжкість кримінального правопорушення, в якому його підозрюють, суворість покарання за такі дії, наявні дані про особу підозрюваного, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та інші обставини, які враховуються згідно з ст. 178 КПК України.
Підстав вважати вказаний розмір застави високим, як про це зазначає захисник, в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Інші доводи апеляційної скарги захисника не спростовують таких висновків слідчого судді

За таких обставин, судова колегія вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.177, 178, 182, 183, 196, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 10 квітня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2