Справа № 128/1018/22
Провадження №11-кп/801/706/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 21.06.2022 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м.Одеса, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, до засудження не працюючого, раніше судимого:
1) 22.07.2003 Тиврівським районним судом Вінницької області за ст.ст. 185 ч.3, 75 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
2) 10.12.2003 Тиврівським районним судом Вінницької області за ст. 307 ч.2, 315 ч.2, 317 ч.2, 70, 70 ч.4 КК України до 6 років позбавлення волі.
3). 01.03.2004 Шаргородським районним судом Вінницької області ст. 185 ч.3, 70 ч.4 КК України до 6 років 2 місяців позбавлення волі.
4). 01.09.2004 Тиврівським районним судом Вінницької області за ст. ст. 185 ч.3, 186, ч.3, 263 ч.2, 70, 70 ч. 4 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 17.10.2008 умовно - достроково на 1 рік 5 місяців 28 днів.
5). 29.05.2009 Тиврівським районним судом Вінницької області за ст.ст. 395, 71 КК України до 1 року 6 місяців 28 днів позбавлення волі. Звільнений 21.09.2010 року умовно- достроково на 4 місяців 7 днів.
6). 06.09.2012 Тиврівським районним судом Вінницької області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі.
7). 24.09.2012 Тиврівським районним судом Вінницької області за ст. 309 ч.2, 70 ч.4 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 16.10.2015 року по закінченню строку відбування покарання.
8) 22.11.2016 Тиврівським районним судом Вінницької області за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 395, 70, 72 ч.5 КК України до 4 років позбавлення волі. Згідно ухвали Вінницького районного суду вiд 19.01.2018, невідбуту частину покарання замінено на обмеження волі на 1 рік 11 місяців 21 день обмеження волі. Звільнився 04.09.2018 року згідно ст.81 КК України, а саме умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на 1 рік 3 місяці 12 днів.

по даній справі засуджений: 22.05.2019 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ст. ст. 185 ч.3, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі.

за участю сторін провадження:
прокурора : ОСОБА_6
засудженого: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 21.06.2022 року клопотання Державної установи «Стрижавська виправна колонія №81» відносно засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України задоволено.
Звільнено ОСОБА_7 від відбування подальшого покарання засудженого вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22.05.2019 за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі - умовно-достроково з невідбутим строком відбування основного покарання в 11 місяців 06 днів.

Прокурор Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 21.06.2022 скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання ДУ « Стрижавська виправна колонія № 81» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 .

Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що наявність подяк за додержання правил поведінки в силу статті 81 КК України не є підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Невиконано засудженим ОСОБА_7 одної з основних вимог закону щодо умовно- дострокового звільнення, а саме в частині ставлення до праці, оскільки фактично протягом всього строку відбування покарання у ДУ «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» він працював лише дванадцять місяців, що не вказує про сталість та його бажання до виправлення.
В минулому ОСОБА_7 звільнявся від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком, а також тричі умовно-достроково, однак не зробив для себе належних висновків і знову вчинив ряд нових умисних кримінальних правопорушень, що свідчить про негативну, антисуспільну,криміногенну спрямованість його особистості, а відсутність стримуючих факторів щодо вчинення нових кримінальних правопорушень.
Тобто, суд вже неодноразово проявляв довіру відносно ОСОБА_7 , вважаючи, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, однак останній надані йому можливості належним чином не використовував та знову притягувався до кримінальної відповідальності.
За таких обставин, навіть за умови, що засуджений відбув встановлену законом частину строку покарання, комплексний аналіз відомостей про його особу та оцінка ризиків повторного вчинення кримінального правопорушення не дозволяють зробити однозначний висновок про те, що він підлягає умовно- достроковому звільненню, оскільки його поведінка та ставлення до праці не демонструють однозначного прагнення до виправлення та подальшої ресоціалізації.
Ухвала Вінницького районного суду про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від 21.06.2022 є незаконною, та підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, зокрема висновок про виправлення засудженого не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, а також неправильного застосування судом закону України про кримінальну
відповідальність, а саме ч. 2 ст. 81 КК України, тому в задоволенні клопотання ДУ «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» слід відмовити.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, засудженого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Відповідно до вказівок Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким», суди, розглядаючи питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, мають ретельно зясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.

Відповідно до характеристики, виданої начальником відділення соціально-психологічної служби майором внутрішньої служби ОСОБА_8 , погодженої начальником відділу соціально-виховної та психологічної роботи майором внутрішньої служби ОСОБА_9 , засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 27.02.2019 року. Під час перебування в ДУ «Вінницька УВП №1» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 30.07.2019 року відбував покарання у «Снігурівська виправна колонія № 5» де за час відбування покарання характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав.
З 07.10.2019 року відбуває покарання в ДУ « Стрижавська виправна колонія (№113)». За час відбування покарання дотримувався вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядок дня, порушень режиму не допускав. За сумлінну поведінку та ставлення до праці 6 разів заохочувався, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Проявляє соціально-корисну ініціативу, приймає участь в суспільному житті відділення. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, намагається виконувати передбачені законом вимоги. По відношенню до засуджених неконфліктний, товариські стосунки підтримує із засудженими позитивної спрямованості. Заходи виховного характеру, які проводяться в установі відвідує та реагує на них правильно. Приймає активну участь у програмі «Підготовка до звільнення». Вину в скоєному злочині визнає, розкаюється в скоєному діянні.
Факт наявності заохочень по особовій справі засудженого ОСОБА_7 підтверджується довідкою начальника відділення СПС капітана внутрішньої служби ОСОБА_10 , з якої вбачається, що ОСОБА_7 шість разів отримував заохочення, а саме, згідно наказу № 9-ЗАС-20 від 11.01.2020 року, № 42-ЗАС від 15.04.2021 року, №82-ЗАС-21 від 08.07.2021 року, №116-ЗАС-21 від 13.10.2021 року, 6-ЗАС від 14.01.2022 року, № 30-ЗАС від 14.04.2022 року подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК та правилами внутрішнього трудового розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, стягнень немає.
Згідно довідки ДП «Підприємство державної кримінально виконавчої служби України (№81)» №52 від 01.06.2022 засуджений ОСОБА_7 працевлаштований та отримує заробітну платню.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що адміністративною комісією ДУ «Стрижавська виправна колонія №81» від 26.05.2022 року протокол № 13 було прийнято рішення, що засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання довів своє виправлення, тому заслуговує на застосування ст. 81 КК України.
Зазначене свідчить про те, що, відбуваючи покарання, ОСОБА_7 , довів своє виправлення.
Суд першої інстанції при розгляді подання ДУ «Стрижавська виправна колонія №81» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 врахував та встановив дані, які характеризують засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, наявність заохочень та дійшов обґрунтованих висновків, що засуджений довів своє виправлення, а тому може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.
З висновком суду першої інстанції погоджується суд апеляційної інстанції.
Необгрунтованими є посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що засуджений ОСОБА_7 вже звільнявся від відбування покарання з випробуванням, тричі умовно-достроково, як на підстави для відмови в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки ст. 81 КК України та в роз`ясненнях Пленуму Верховного суду України в постанові «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» чітко вказано підстави для умовно-дострокового звільнення.
Підлягають спростуванню і доводи прокурора щодо працевлаштування засудженого ОСОБА_7 , який відповідно до характеристики від 22.05.2022 року в ДУ «Стражавська виправна колонія № 81» був працевлаштований в деревообробному цеху бригади № 2 підсобним робітником з моменту прибуття до установи.
З урахуванням характеристики ОСОБА_7 , який відбув 3/4 строку покарання, наявності заохочень, які мали місце в період з 11.01.2020 року по 14.04.2022 року, що свідчить про наявність належних висновків у засудженого щодо своєї поведінки та бажання стати на шлях виправлення, відсутність стягнень, рішення комісії установи від 26.05.2022 року про клопотання перед судом про умовно-дострокове звільнення, колегія суддів вважає, що дані про поведінку засудженого ОСОБА_7 та його особу свідчать, що процес виправлення на даний час досяг тієї стадії, на якій можливо застосувати до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокове звільнення відповідно до вимог ст. 81 КК України.
Судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права , підстави для скасування якого відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора.
Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 21.06.2022 року про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4