Справа №463/6896/22
Провадження №1-кс/463/5284/22
У Х В А Л А

12 жовтня 2022 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю адвоката ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 02.09.2022 року про відмову в проведенні слідчих дій в кримінальному провадженні №0000154 від 15.04.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.255, ч.3 ст.365, ч.2 ст.367, ч.2 ст.369-2 КК України,-
в с т а н о в и в :
скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 02.09.2022 року про відмову в проведенні слідчих дій в кримінальному провадженні №0000154 від 15.04.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.255, ч.3 ст.365, ч.2 ст.367, ч.2 ст.369-2 КК України.
Просить таку скасувати та зобов`язати слідчого вчинити дію згідно КПК України.
Скаргу мотивує тим, що старшим слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 розслідується кримінальне провадження №№0000154 від 15.04.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.255, ч.3 ст.365, ч.2 ст.367, ч.2 ст.369-2 КК України. 18.07.2022 ОСОБА_4 звернувся до слідчого з клопотаннями №№ 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12 від 18.07.2022, однак постановою від 02.09.2022 в задоволенні клопотань ОСОБА_4 від 18.07.2022 щодо проведення слідчих та процесуальних дій відмовлено. Скаржник ОСОБА_4 вважає дану постанову незаконною, не вмотивовану, необґрунтовану без проведеня належного дослідження.
Скаржник ОСОБА_4 до судового засідання подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, вимоги скарги підтримує, просить таку задоволити.

Адвокат ОСОБА_6 вимоги скарги підтримав.

Суб`єкт оскарження - слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. До судового засідання скерувано на адресу суду матеріали кримінального провадження №0000154 від 15.04.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.255, ч.3 ст.365, ч.2 ст.367, ч.2 ст.369-2 КК України.
Оглянувши матеріали скарги та додані до неї письмові документи, а також матеріали кримінального провадження №0000154 від 15.04.2022року, вважаю, що скаргу слід задоволити виходячи з наступних підстав.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (ч. 3 ст. 110 КПК).
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження №0000154 від 15.04.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.255, ч.3 ст.365, ч.2 ст.367, ч.2 ст.369-2 КК України.

Згідно витягу з ЄРДР відомості внесені в ЄРДР на підставі ухвал слідчих суддів Личаківського районного суду м. Львова за заявою ОСОБА_4 .
Відповідно до ч.2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

19.07.2022 року ОСОБА_4 звернувся до старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 з клопотаннями від 18.07.2022 року щодо проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000154 від 15.04.2022 (9631вх-22/л, №9630вх-22/л, №9629вх-22/л, №9628вх-22/л, №9627вх-22/л, №9625вх-22/л, №9624вх-22/л, №9622вх-22/л, №9621вх-22/л, №9620вх-22/л, №9619вх-22/л, №9618вх-22/л,).
Постановою старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 від 02.09.2022 року, у задоволенні клопотань ОСОБА_4 від 18.07.2022 щодо проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000154 від 15.04.2022, відмовлено.
Слідчим дану постанову мотивовано тим, що у заяві ОСОБА_4 від 11.02.2022 відсутні відомості, які надають очевидні та достатні підстави вважати, що останньому внаслідок дій службових осіб правоохоронних органів завдано моральної, фізичної та майнової шкоди та на даний час у матеріалах досудового розслідування відсутні очевидні та достатні відомості щодо спричинення кримінальним правопорушенням шкоди заявнику. Фактично мотиви слідчого зводяться до не визнання скаржника потерпілим в даному кримінальному провадженні, тобто наявності в останнього статусу- заявник. Крім цього, слідчим як на підставу відмови зазначено що кожна слідча та процесуальна дія повинна у собі містити логіку її проведення та мати за ціль встановити обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та такі клопотання подано передчасно.
Слід зазначити, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч.5 ст. 55 КПК України).

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.
Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що постанова має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі очевидні та достатні підстави, з яких слідчим здійснено певний висновок, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів потерпілого як учасника кримінального провадження.
Враховуючи те, що мотиви оскаржуваної постанови не містять посилання на чинну постанову про відмову у визнанні скаржника потерпілим, таку суду не надано, приходжу до висновку, що слідчим не дотримано вимог КПК України та безпідставно відмовлено скаржнику у задоволенні його клопотань з підстав, що останній не наділений правом звернення з такими.
Крім цього, слід зазначити, що у відповідності до п.33 рішення ЄСПЛ «Шмалько проти України та п.44 рішення ЄСПЛ «Далбан проти Румунії» визначено, що термін «потерпілий» у сенсі ст. 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду. При цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди.
У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова прокурора повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Слідчий суддя приходить до переконання, що оскаржувана постанова не є належним чином мотивованою, причина відмови у скарзі є формальною та узагальненою, жодними належними доводами не підтверджена, а тому оскаржувана постанова підлягає до скасування.
Що стосується вимог скаржника щодо зобов`язання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 вчинити дію згідно КПК України, то такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється та така дія скаржником не конкретизована.
Керуючись ст.ст. 55, 110, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України -

УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити частково.
Постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 02.09.2022 року про відмову в проведенні слідчих дій в кримінальному провадженні №0000154 від 15.04.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.255, ч.3 ст.365, ч.2 ст.367, ч.2 ст.369-2 КК України скасувати.
В решті скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1