Справа № 183/6342/22
№ 1-кп/183/1243/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2022 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської областікримінальне провадження № 0000527 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Китченківка, Краснокутського району, Харківської області, громадянки України, маючої середньо-спеціальну освіту, не судимої, військовослужбовця військової служби за контрактом, яка проходить військову службу на посаді оператор-лінійний наглядач відділення телекомунікаційінформаційно- телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3
встановив:

на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
14 березня 2022 року Указом Президента України №133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.
18 квітня 2022 року Указом Президента України №259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.
17 травня 2022 року Указом Президента України №341/2022 продовжено, строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.
12 серпня 2022 року Указом Президента України №573/2022 продовжено, строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.
Разом з тим, старший солдат ОСОБА_3 , 26 лютого 2021 року наказом №57 командира військової частини НОМЕР_1 призначено на посаду оператор-лінійний наглядач відділення телекомунікацій інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 .
Являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом, старший солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язана свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованою, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.
Проте, старший солдат ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустила їх порушення та вчинила військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби.
25 лютого 2022 року старший солдат ОСОБА_3 , усвідомлюючи реальну можливість участі у веденні бойових дій, вирішила не виконувати свої обов`язки щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та тимчасово ухилитися від військової служби у Збройних Силах України.
З цією метою 25 лютого 2022 року старший солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, в умовах воєнного стану, порушила вимоги зазначеного вище законодавства та самовільно, в умовах воєнного стану, залишила військову частину, що на той час знаходилась в місті Сєвєродонецьку Луганської області.
Цього ж дня, старший солдат ОСОБА_3 , діючи з метою ухилитись від військової служби, без дозволу (наказу) командування, прибула за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де залишилась та займалась справами, не пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби, тобто фактично ухилилась від військової служби до моменту, поки 18 травня 2022 року самостійно не з`явилась до військової частини НОМЕР_1 , та не повідомила про себе командуванню.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винною себе у пред`явленому їй обвинуваченні визнала повністю, щиро кається та готова нести передбачену законом відповідальність. Вказала, що всі обставини вірно викладені в обвинувальному.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють вищенаведені обставини та наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Суд, дослідивши кримінальне провадження в межах пред`явленої підозри, зберігаючи неупередженість і об`єктивність, не виходячи за межі пред`явлено обвинувачення, яке прокурор підтримав у суді, вважає вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінальногоправопорушення встановленою та доведеною, її дії підлягають кваліфікації за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах воєнного стану.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченої.
Суд встановив пом`якшуючі покарання обставини з`явлення із зізнанням,щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_3 своєї протиправної поведінки, беззаперечному визнані вини обвинуваченою та готовністю підлягати кримінальній відповідальності.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Суд вважає за можливе, при наявності таких пом`якшуючих обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, призначити покарання згідно ст. 69 КК України інше, більш м`яке основне покарання не зазначеного у санкції ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ст. 58 КК України у виді службового обмеження із відрахуванням із суми грошового забезпечення.
Таке покарання відповідає обставинам справи, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченої, і буде достатнім для її виправлення і запобігання вчиненню ним нових злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ухвалив:

визнати винуватою ОСОБА_3 увчиненні кримінальногоправопорушення та призначити покарання за ч. 5 ст.407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України службове обмеження строком два роки, з відрахуванням в доход держави 20 % від суми її грошового забезпечення.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ст. 349 КПК України.

Копії вироку видати обвинуваченій, прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1