Житомирський апеляційний суд
Справа №295/3694/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (дистанційно),

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі матеріали кримінального провадження № 295/3694/22 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 15 червня 2022 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 13 серпня 2022 року (включно), -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати обвинуваченому ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у виді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб або цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 . Вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та міжнародних стандартів кримінального судочинства. Зазначає, про недоведенність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України та необгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих злочинів. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно не визначив обвинуваченому розмір застави та не розглянув можливість застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Зазначає, що судом також не в повній мірі враховано дані, які характеризують особу обвинуваченого, те, що він має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, був працевлаштований в ТОВ «Кронберг енд Шуберт України ЖУ» та раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався. Зазначає, що відносно обвинуваченого може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

В ухвалі суду зазначено, що до Богунського районного суду м. Житомира надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002954 від 14.12.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.
У підготовчому судовому засіданні 15 червня 2022 року прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 на 60 днів, оскільки строк дії запобіжного заходу спливає, а ризики, які слугували підставою для обрання такого запобіжного заходу не зникли і існують на даний час, тому до нього не може бути застосовано іншого більш м`якого виду запобіжного заходу.

Враховуючи, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, один з яких, передбачений ч.2 ст.121 КК України, відноситься до злочинів проти життя та здоров`я особи, та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, дані про особу обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, а також наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшилися, що свідчить про неможливість їх запобіганню застосуванням більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого, ніж тримання під вартою, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та продовжив дію застосованого до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 13 сервня 2022 року (включно).
Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до ст. 331 КПК України, суд, під час судового розгляду, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, за результатами розгляду якого, суд своєю вмотивованою ухвалою може продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Приписами статті 177 КПК України встановлено, що однією з підстав для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Згідно положень ст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує ризики, зазначені у ст. 177 цього Кодексу, а також на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів.

Крім цього, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи, завжди має бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено у разі засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався.

При постановленні оскаржуваної ухвали суд врахував дані про особу ОСОБА_8 , який раніше не судимий, не одружений, має місце проживання та певні соціальні зв`язки, які, на думку суду, не є достатніми для зміни виду запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід. Суд також взяв до уваги, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, один з яких, передбачений ч.2 ст.121 КК України відноситься до злочинів проти життя та здоров`я особи, та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

У зв`язку з зазначеним, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованих висновків про те, що обвинувачений? у разі застосування відносно нього менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою може переховуватись від суду під тяжкістю можливого покарання, незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, оскільки судовий розгляд справи не розпочато, докази не досліджені і свідки не допитані, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто встановив наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ст.177 КПК України, які не зменшилися.

Враховуючи вищевказане, а також окремі положення у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ, у змісті яких зазначено, що суворість призначеного покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, апеляційний суд повністю погоджується з висновками суду першої інстанції про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Тим самим спростовуються апеляційні доводи захисника ОСОБА_7 про відсутність таких ризиків.

Доводи апелянта про те, що обвинувачений ОСОБА_8 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, був працевлаштований та знаходився на обліку в КНП «ОСЦ» ЖОР, а тому до нього можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_8 та його адвокатом не наведено наявність достатніх стримуючих факторів від порушень обвинуваченим своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Колегія суддів звертає увагу, що стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого ОСОБА_8 не змінилися з часу застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що свідчить про відсутність зменшення ризиків в цій частині.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд також погоджується з висновками суду першої інстанції про неможливість застосування відносно обвинуваченого інших, менш суворих видів запобіжних заходів.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо необгрунтованості підозри, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 перебуває на розгляді в суді і на даний час він має статус обвинуваченого, а не підозрюваного, тому відповідно до ст.422-1 КПК України апеляційний суд на цій стадії має перевірити лише наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що продовжуючи ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції безпідставно не визначив останньому розмір застави, апеляційний суд вважає, необгрунтованими, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, яке відноситься до злочинів проти життя та здоров`я особи, а тому суд має право не визначати розмір застави відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, а тому підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 15 червня 2022 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 13 серпня 2022 року (включно) без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :