Провадження № 1-кс/344/6919/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що у ході досудового розслідування встановлено, що 11 жовтня 2022 року близько 23 год. 40 хв. ОСОБА_6 спільно із своїм братом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували в приміщенні житлової квартири АДРЕСА_1 , яку винаймав останній. Перебуваючи в приміщенні вказаної квартири між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт з приводу вживання алкогольних напоїв у приміщенні квартири, в ході якого ОСОБА_8 пішов у спальну кімнату квартири, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишись у приміщенні кухні. Надалі, 12 жовтня 2022 року близько 00 год 10 хв. у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які перебували у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що у потерпілого наявні грошові кошти та мобільний телефон, виник протиправний умисел на відкрите викрадення чужого майна та грошових коштів, які належали ОСОБА_8 . Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, в період дії на території України воєнного стану, який введений згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та який 12 серпня 2022 року у відповідності до Указу Президента України № 573/2022 продовжено до 21 листопада 2022 року на території України, зайшли до кімнати, в якій знаходився потерпілий. Надалі ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, керуючись корисливими мотивами, з метою незаконного збагачення, знаходячись біля ОСОБА_8 , який в той час лежав на ліжку, вихопив з його рук мобільний телефон марки «Samsung A12», вартість якого становила 5000 грн., після чого передав вказаний мобільний телефон ОСОБА_6 , який, у свою чергу, поставив його в свою кишеню штанів. Після цього, ОСОБА_7 , діючи умисно з метою заволодіння іншим майном потерпілого, присів зверху на нього та розпочав наносити цілеспрямовані удари в ділянку голови. У той час до неправомірних дій ОСОБА_7 приєднався ОСОБА_6 , який діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, схопив потерпілого за руки, став їх утримувати, а

ОСОБА_7 у той час продовжував руками наносити цілеспрямовані удари в ділянку голови потерпілого, після чого ОСОБА_6 також почав наносити цілеспрямовані удари руками по тілу потерпілого. Під час нанесення цілеспрямованих ударів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, за попередньою змовою групою осіб, керуючись корисливими мотивами, з метою незаконного збагачення відкрито заволоділи грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 в сумі 4000 грн. та 40 Євро, що згідно із курсом НБУ станом на 12.10.2022 становить 1421, 86 грн. У подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з викраденими грошовими коштами та мобільним телефоном марки «Samsung A12» покинули місце вчинення злочину, якими розпорядились на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 10421, 86 грн. Крім цього встановлено, що 12 жовтня 2022 року близько 00 год 30 хв. в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , де після відкритого заволодіння ОСОБА_6 та ОСОБА_7 майном потерпілого ОСОБА_8 , який там проживав, у них виник злочинний умисел на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним та оральним проникненням в тіло ОСОБА_8 з використанням іншого предмету та геніталій з метою зґвалтування останнього. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи умисно, групою осіб, насильно зняли із ОСОБА_8 штани та нижню білизну, після чого ОСОБА_7 маючи фізичну перевагу над потерпілим, взяв у руку фалоімітатор, який знаходився у приміщенні квартири та спільно із ОСОБА_6 подавляючи опір ОСОБА_8 , поводячи себе грубо та зухвало, застосовуючи фізичне насильство, скориставшись безпорадним станом потерпілого, вставив вказаний фалоімітатор в анальний отвір ОСОБА_8 . Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_7 , діючи умисно, групою осіб із ОСОБА_6 , застосовуючи фізичне насильство та погрожуючи ножом ОСОБА_8 , силою змусили останнього стати на коліна, та без добровільної згоди потерпілого вчинили дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням у тіло ОСОБА_8 із використанням геніталій, тобто його зґвалтували. У подальшому ОСОБА_7 , продовжуючи свої неправомірні дії, спрямовані на вчинення дій сексуального характеру, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, застосовуючи фізичне насильство, долаючи опір потерпілого, вийняв із анального отвору потерпілого фалоімітатор, після чого вчинив відносно ОСОБА_8 дії сексуального характеру, пов`язані із анальним проникненням в його тіло із використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілого, тобто зґвалтував його. У цей же час ОСОБА_6 , діючи умисно, групою осіб, продовжував вчиняти дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням у тіло ОСОБА_8 із використанням геніталій. У результаті фізичного насильства та насильницьких дій сексуального характеру, вчиненого групою осіб, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заподіяли ОСОБА_8 тілесні ушкодження.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та житель АДРЕСА_2 , громадянин України, українець, з середньою освітою, непрацюючий, неодружений, на утриманні нікого не має, депутатом та інвалідом не являється, раніше не судимий.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: відомостями, які містяться в протоколах оглядів місць події, протоколі допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколі допиту свідка ОСОБА_9 , протоколах пред`явлення особи для впізнання з потерпілим та свідком ОСОБА_9 , довідкою, виданою КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» та іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах вказаного кримінального провадження. Злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а ч. 3 ст. 152 КК України особливо тяжкий, за який передбачено позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. У ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів із застосуванням насильства, за які передбачено максимально покарання у виді позбавлення волі до 12 років, який усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення злочинів може переховуватись, оскільки через те, що в м. Івано-Франківську постійного місця проживання не має може покинути межі Івано-Франківської області;

- п. 3 - незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки йому відомі їхні дані та місце проживання в м. Івано-Франківську, так як злочини у вчиненні яких підозрюється останній мали місце безпосередньо за місцем проживання потерпілого;

- п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 офіційно не працює, джерело його доходів невідоме, відсутні стійкі соціальні зв`язки, що свідчить про можливість вчинення ним у майбутньому нових злочинів, в т.ч. на території інших областей України.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту неможливо, оскільки такий вид запобіжного заходу не виключатиме ризику переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду із урахуванням територіальної віддаленості місця проведення досудового розслідування від останнього відомого місця проживання підозрюваного. Крім цього, він не має постійного місця проживання в м. Івано-Франківську, тому з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень може покинути територію Івано-Франківської області та не виконувати процесуальні обов`язки, визначені слідчим та слідчим суддею.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання неможливе, оскільки такий вид запобіжного заходу не виключатиме ризики впливу підозрюваного на потерпілого та свідків у ході спілкування з останніми та не буде співмірним тяжкості інкримінованим злочинам.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки неможливе, оскільки до органу досудового розслідування не надходило письмових зобов`язань про взяття підозрюваного на поруки.

З урахуванням п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , із застосуванням насильства, є необхідність не визначати розмір застави.

Обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідатиме принципу правової визначеності, цілям пп. «с» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що допускає законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, що в ньому зазначені, просив задовольнити клопотання.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, що в ньому зазначені та просив задовольнити клопотання.

В судовому засіданні адвокат просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні підозрюваний підтримав вказане адвокатом.

Адвокат ОСОБА_5 здійснює надання правової допомоги підозрюваному на підставі доручення від 12.10.2022.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

13.10.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, та ч.4 ст.186 КК України.

Клопотання та повідомлення про підозру обґрунтовується матеріалами кримінального провадження, а саме: відомостями, які містяться в протоколах оглядів місць події, протоколі допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколі допиту свідка ОСОБА_9 , протоколах пред`явлення особи для впізнання з потерпілим та свідком ОСОБА_9 , довідкою, виданою КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» та іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах вказаного кримінального провадження

Злочини, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а ч. 3 ст. 152 КК України особливо тяжкий, за який передбачено позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Частиною 1 ст.177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Стороною захисту не спростовано ризиків доведених прокурором.

Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризиків і є співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається. Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260,261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.3 ст.152 КК України, у якому оголошено про підозру ОСОБА_6 , дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, щодо підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного, суд

П О С Т А Н О В И В:
клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів, до 12.12.2022 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1