Справа № 136/618/22
провадження 1-кс/136/160/22
УХВАЛА
іменем України

"23" травня 2022 р. м.Липовець

Слідчий суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець клопотання, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 від 12.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Струтинка, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта неповна загальна середня, розлученого, має двоє неповнолітніх дітей, непрацюючого, раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, яке було погоджене прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що у провадженні СВ ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 від 12.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, за кваліфікуючою ознакою - предметами таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне зберігання наркотичних засобів з метою збуту, а також їхній незаконний збут, достовірно знаючи, що канабіс є наркотичним засобом обіг якого заборонено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, пов`язаних із порушенням правил обігу наркотичних засобів, в порушення ст. 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їхніх аналогів і прекурсорів» від 15.02.1995 та ст. 3 Закону України «Про засади протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та зловживання ними» від 15.02.1995, діючи умисно, не маючи відповідної ліцензії, у невстановлений органом досудового розслідування час та невстановленому місці незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс.

У подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут готового до вживання наркотичного засобу, 21.05.2022 біля 13.20 год., точного часу органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись на березі річки, біля присадибної ділянки за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , зустрівся з особою зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 , де за грошову винагороду у сумі 2550 гривень збув останньому, подрібнену рослинну речовину зеленого кольору в сухому стані, поміщену в полімерний прозорий пакет, яка являється особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено канабісом, загальною масою біля 112 г.

21.05.2022 ОСОБА_4 було затримано, в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У вчиненні даного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку із чим останньому 21.05.2022 оголошено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ураховуючи те, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, тому з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню вищевказаним спробам, слідчий просив суд вирішити питання про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним належної процесуальної поведінки та не запобіжить встановленим ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, що у ньому наведені, просив його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав за обставин вказаних у клопотанні, щиро розкаявся, просив обрати інший більш м`який запобіжний захід, вказуючи, що зможе виконати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Захисник просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, мотивуючи тим, що підозрюваний визнав свою винуватість у злочині, що йому інкримінується, щиро розкаються у вчиненому, згоден співпрацювати із органами досудового розслідування, запевнив, що не буде вчиняти протиправних дій щодо порушення покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя, заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши та дослідивши клопотання та матеріали, що додані до нього, вважає, що стороною кримінального провадження, з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини даного кримінального провадження, доведено наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за який згідно санкції статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення надано вагомі докази на підтвердження розумної підозри, які свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Слідчий суддя приймає до уваги, що при застосуванні запобіжного заходу, метою є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, перелік яких визначено ст.177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що слідчим додано до клопотання достатні та вагомі докази на підтвердження обґрунтованості висунутої ОСОБА_4 підозри, а прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є умисним, тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання лише у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Слідчий суддя вважає, що вказаний ризик має місце, оскільки особливість вчиненого кримінального правопорушення, резонанс такого кримінального правопорушення, усвідомлення підозрюваним можливої міри покарання та наслідків у разі визнання його винуватим може спонукати до вчинення дій щодо переховування від органів досудового розслідування та суду.

Крім цього, слідчий суддя вважає, що наявні достатні підстави стверджувати про наявність ризику впливу підозрюваного на свідків, оскільки на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів та застосуванні запобіжного заходу вказаний ризик може бути виправданим, отож ураховуючи незначний період з часу затримання ОСОБА_4 до часу звернення із вказаним клопотанням та його розгляду судом, оскільки слідчі (розшукові) дії проведені не у повному обсязі, може виникнути потреба у допиті свідків за наслідками отриманої інформації щодо проведених негласних слідчих дій, в підтвердження чого не можуть бути надані докази так як така інформація є засекреченою, тому слідчий суддя вважає, що вказаний ризик може існувати на даному етапі досудового розслідування.

Крім цього, слідчий суддя враховує дані, що характеризують підозрюваного як особу, а саме: ОСОБА_4 раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, розлучений; має неповнолітню доньку ОСОБА_8 , 2016 року народження, в підтвердження чого є свідоцтво про народження.

На підтвердження несення підозрюваним аліментних зобов`язань щодо дитини ОСОБА_8 , 2016 року народження, суду надані платіжні документи про сплату аліментів.

Обставини щодо батьківства підозрюваного по відношенню до іншої дитини ОСОБА_9 , 2016 року народження, не підтвердженні належними та допустимим доказами.

Крім цього, судом встановлено, що підозрюваний має батьків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які є особами непрацездатного віку, пенсіонерами.

За клопотанням сторони захисту судом було допитано свідка ОСОБА_11 , яка приходиться рідною матір`ю підозрюваного та яка суду показала, що син проживає разом з ними в одному житловому будинку в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_12 , яка приходиться їй рідною сестрою, утім за усною домовленістю, вартість житлового будинку виплачено родичці. Інші особи не проживають з ними. Запевнила суд, що у неї добрий син, який піклується про сім`ю, він підтримує стосунки із своїми дітьми, вони приходять до них гостювати, вона не заперечує у разі обрання стосовно сина іншого більш м`якого запобіжного заходу на його проживання у будинку.

На підтвердження постійного проживання та місця реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , надано паспортні документи підозрюваного та його батьків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; довідка органу місцевого самоврядування.

Крім цього, із довідки характеристики виданої Липовецькою міською радою Вінницького району Вінницької області від 23.05.2022 встановлено, що за місцем проживання ОСОБА_4 характеризується добре.

При вирішенні даного клопотання суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 N 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу (тримання під вартою) лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що встановлені вище обставини свідчать про те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки в місці його постійного проживання та стимулюючі фактори, які запобігатимуть вчиненню підозрюваним протиправних дій та порушенню покладених на нього процесуальних обов`язків.

Ураховуючи вище наведене, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , особу підозрюваного, його вік, характер та обсяг висунутої йому підозри, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, приймаючи до уваги суспільний інтерес у контексті вчиненого підозрюваним злочину у сфері обігу наркотичних засобів, у взаємозв`язку з ризиками по справі, які знайшли своє підтвердження в ході розгляду клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування у даному кримінальному провадженні щодо останнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, та вважає, що саме цей запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, зможе запобігти спробам здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що вказує, що прокурором не доведено, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним належної процесуальної поведінки.

За таких обставин, слідчий суддя задовольняє клопотання частково.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 132, 183, 184,193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що полягає у забороні залишати житло кожної доби, за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці, але не більше як до 13:35 години 21.07.2022.

Відповідно до ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки на строк дії ухвали про запобіжний захід:

- прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, де проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Ухвалу суду про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту виконувати в порядку ст. 181 КПК України.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_13