Справа № 740/5782/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/418/22
Категорія - продовження строків тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

13 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 липня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 186 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , громадянину України, не працюючому, в силу ст. 89 КК України не судимому, продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 23 вересня 2022 року включно.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд першої інстанції вказав на те, що розгляд кримінального провадження не завершений з об`єктивних причин, ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшилися та продовжують існувати.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою змінити її підзахисному ОСОБА_6 , запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт із забороною залишати житло. Просить дослідити обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення, у зв`язку з не дослідженням цих даних судом, а також дослідити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу на його відповідність вимогам закону.

На порушення вимог ч. 2 ст. 193 КПК України, судом було проігноровано клопотання сторони захисту про заміну запобіжного заходу, не зважаючи на те, що прокурором вже додано до матеріалів справи всі докази, які на її думку вказують на об`єктивність обвинувачення у даній справі. В той же час судом не було досліджено речових доказів, документів, показань, оскільки прокурор у клопотанні на них не посилається.

Судом не було взято до уваги подані стороною захисту докази щодо підстав зміни запобіжного заходу ОСОБА_6 , який раніше не судимий, задовільно характеризується, а сусіди його характеризують як добру, чуйну, чесну і доброзичливу людину, який завжди прийде на допомогу та захистить слабшого. ОСОБА_6 має постійне місце проживання по АДРЕСА_1 , яке належить його матері ОСОБА_8 , яка має онкологічне захворювання, а її підзахисний здійснював догляд за нею та турбувався про її добробут та стан здоров`я, який на даний час погіршився, про що він неодноразово наголошував у судових засіданнях та просив змінити йому міру запобіжного заходу на будь-яких умовах.

ОСОБА_6 отримує заробіток з того, що підробляє по виконанню підсобних та чорнових робіт по господарству сусідам, майстер з ремонту машин. Мати підозрюваного надає свою повну згоду цілодобово перебувати з сином в одному помешканні, про що нею суду були надані свідчення у відповідності до вимог ст. 95 КПК України.

Є неприпустимим обґрунтування необхідності продовження арешту тяжкістю злочину, оскільки тяжкість злочину сама по собі є недостатньою для цього підставою (рішення «Мамедова проти росії»). Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката та обвинуваченого, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили про її задоволення, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Обрання, скасування або зміна запобіжного заходу в суді під час судового розгляду регламентується положеннями статті 331 КПК України, у порядку передбаченому главою 18 цього Кодексу, з урахуванням особливостей судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, а тому надання оцінки доказам не входить до компетенції суду, який з огляду на зміст оскаржуваної ухвали, надав оцінку фактам, які були наведені стороною обвинувачення, а також відомостям сторони захисту, які були викладені у клопотанні про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою суд враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Як убачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у навмисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , небезпечних для життя в момент заподіяння, від яких наступила смерть потерпілого, а також у навмисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 з метою відкритого заволодіння майном потерпілого, за що передбачена кримінальна відповідальність за ч.ч. 1 та 2 ст. 121, ч. 1 ст. 186 КК України, що вказує на те, що розуміючи тяжкість покарання, за відсутності міцних і сталих соціальних зв`язків, він може ухилитися від суду, впливати на потерпілого та свідків з метою зміни ними показань на свою користь, або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки за пред`явленим обвинуваченням, під час вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння, а встановлені обставини дають підстави вважати, що обвинувачений схильний до вчинення протиправних діянь навіть з незначних приводів.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик - це ймовірність того, що обвинувачений може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Продовжуючи ОСОБА_6 строк тримання під вартою, суд вірно зазначив в ухвалі, що вказані прокурором ризики не зменшились та визнав їх такими, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, і на даний час вони виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, як про це просила захисник у своєму клопотанні.

Наявність постійного місця проживання, позитивних характеристик та матері, яка страждає на тяжке захворювання, не можуть бути визнані тими достатніми обставинами, які гарантуватимуть виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, з урахуванням характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується та наслідків, які наступили і є непоправними.

На час апеляційного розгляду за пред`явленим обвинуваченням ОСОБА_6 визнаний винуватим, про що 30 серпня 2022 року постановлений обвинувальний вирок та призначене покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 08 років 6 місяців позбавлення волі і вже вироком суду продовжений строк тримання під вартою, до вступу вироку у законну силу у виді тримання під вартою.

Таким чином, належне обґрунтування доцільності продовження ОСОБА_6 застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177 178 КПК, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими під час вирішення клопотання прокурора.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422-1, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 липня 2022 року про продовження обвинуваченому, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 186 КК України, ОСОБА_6 строків тримання під вартою, без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13