печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

16.11.2021 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт нерухомого майна, що накладений згідно Постанови про накладення арешту на майно від 19.03.2009 року, винесеної слідчим СВ Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 в кримінальній справі № 06-10160, а саме на 21/300 частини квартири АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_2 .

Обґрунтовуючи вимоги, представник власника майна зазначає, що ОСОБА_4 є власником арештованого нерухомого майна, що розташоване за наступними адресами: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 .

У зв`язку із тим, що накладений арешт порушує права та законні інтереси власника, тієї обставини, що щодо власника майна не вчинялися будь-які слідчі та процесуальні дії протягом більш ніж 10 років, відсутності особи підозрюваного, відсутності зареєстрованих та незавершених кримінальних проваджень відносно власника майна, адвокат просить скасувати даний захід забезпечення кримінального провадження, оскільки подальша потреба у його застосуванні відпала.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, однак до суду надійшло клопотання про проведення судового розгляду без його участі.

Слідчий у судове засідання також не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла до висновку, що вказане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в рамках кримінальної справи № 06-10160, Постановою слідчого СВ Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 від 19.03.2009 року було накладено арешт на нерухоме майно, а саме на 21/300 частини квартири АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_2 , з метою забезпечення цивільного позову.

Згідно зазначеної постанови вбачається, що кримінальна справа була відкрита за фактом того, що 01.10.2008 року між АСТЗТ «Дніпроінмед» та ТОВ «Омнікомпютерс» укладено договір № 031008/01 безпроцентної поворотної допомоги. Згідно умов угоди АСТЗТ «Дніпроінмед» зобов`язується надати безвідсоткову фінансову допомогу ТОВ «Омнікомпютерс», а останнє зобов`язується повернути вказану допомогу у встановлений угодою термін 28.11.2008. Після того, АСТЗТ «Дніпроінмед» перерахувало ТОВ «Омнікомпютерс» грошові кошти в сумі 1000000 гривень. Після укладення вищезазначеної угоди, невстановлені особи, ввівши в оману працівників АСТЗТ «Дніпроінмед», знаходячись по бул. Л. Українки, 24 у м. Києві, шляхом шахрайства, заволоділи грошовими коштами, вказаного товариства в сумі 1000000 грн., що є особливо великим розміром. АСТЗТ «Дніпроінмед» заявлено цивільний позов у справі на суму 1000000 гривень.

Представником власника майна було направлено до Печерського районного суду м. Києва адвокатський запит від 23.04.2021 № 23/04, з приводу надання інформації про зареєстровані кримінальні справи та матеріали відносно ОСОБА_4 .

Листом Печерського районного суду м. Києва від 12.05.2021 № 2017/21 представнику була надана відповідь про те, що за 2008-2011 роки, встановлено, що кримінальних справ відносно ОСОБА_4 , в провадженні суду не виявлено; проведеною перевіркою даних автоматизованої системи документообігу суду за 2011-2021 роки встановлено, що кримінальні справи відносно ОСОБА_4 , в провадженні суду не виявлено.

01.07.2021 представником власника майна було подано до Печерського УП ГУНП в м. Києві клопотання про скасування арешту з майна накладеного 19.03.2009 року на нерухоме майно (розташоване за наступними адресами: АДРЕСА_6 та АДРЕСА_5 в рамках кримінальної справи № 06-10160).

Листом Печерського УП ГУНП в м. Києві від 12.07.2021 № 8659/12/52/01-21 представнику була надана відповідь про те, що кримінальна справа № 06-10160 зупинена 22.04.2009 на підставі п. 3 ст. 206 КПК України 1960 року та рекомендовано вирішувати будь-які спори щодо майна в судовому порядку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 року у справі № 461/233/17-ц викладена наступна правова позиція. У разі, якщо право власності особи порушене у кримінальному провадженні, така особа, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому КПК України. Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи керується тим, що вказані правовідносини виникли за дії КПК України від 1960 року.

Пунктом 9 розділу XІ «Перехідні положення» КПК України встановлено, що запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з п. 10 розділу XІ «Перехідні положення» КПК України кримінальні справи, які на день набрання чинності цим Кодексом не направлені до суду з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розслідуються, надсилаються до суду та розглядаються судами першої, апеляційної, касаційної інстанцій згідно з положеннями цього Кодексу.

Таким чином, оскільки досудове розслідування у справі, у якій винесена постанова про накладення арешту на майно триває, справа не передана до суду на час набрання чинності КПК України від 2012 року, то і вирішення питання щодо зняття арешту чи оскарження дій чи бездіяльності слідчого у кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України від 2012 року.

Квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 була придбана ОСОБА_4 в ОСОБА_6 , згідно Договору купівлі-продажу квартири 31.03.2008.

21/100 частин в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_7 належить ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 23.08.2007.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 174 КПК України інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 6 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42 та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Беручи до уваги те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває понад 10 років, слідчим не було надано доказів проведення будь-яких необхідних слідчих дій щодо власника арештованого майна, підозра у межах зазначеного провадження нікому не пред`явлена, слідчий суддя дійшла до висновку, що продовження існування арешту, накладеного постановою слідчого від 19.03.2009, не буде відповідати принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності, завданням кримінального провадження, а також буде мати негативні наслідки для власника майна, який тривалий час позбавлений права розпоряджатися своїм майном, що фактично в значній мірі обмежує його право власності.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшла до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки відсутня будь-яка потреба для застосування в подальшому такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, власником якого є третя особа.

Керуючись ст. ст. 170, 174 КПК України, п. 10 Перехідних положень КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна, що накладений згідно Постанови про накладення арешту на майно від 19.03.2009 року, винесеної слідчим СВ Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 у кримінальній справі № 06-10160, а саме (згідно постанови) з 21/300 частини квартири АДРЕСА_1 та з квартири АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1