Справа № 524/5813/20
Провадження № 1-кп/524/118/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2022 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука матеріали обвинувального акта , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000299 від 05.08.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчук Полтавської області, громадянки України, працюючої спеціалістом 1 категорії в УСЗН Крюківського району, з вищою економічною освітою, одруженої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з висунутим обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Автозаводським РВ у м. Кременчуці УДМС України в Полтавській області 23 вересня 2016 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), являється матір`ю неповнолітньої дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та отримувала допомогу на дітей одиноким матерям з 2006 року, яка була призначені їй Управлінням праці та соціального захисту обслуговування населення Крюківського району виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області на підставі її заяв про призначення усіх видів соціальної допомоги (надалі - Заява), які подавались нею в шестимісячні періоди для продовження виплат допомоги.
В подальшому, до Управління соціального захисту населення Автозаводського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області (надалі - Управління), що розташований в будинку 66 по проспекту Свободи в м. Кременчук Полтавської області, у зв`язку із зміною місця проживання звернулась ОСОБА_5 для отримання допомоги на дітей одиноким матерям відповідно до Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 (далі - Порядок) та була з ним ознайомлена, про що власноруч зазначала в поданих Заявах.
Згодом, ОСОБА_5 , 22 лютого 2016 року звернулась із письмовою Заявою за вх. №355 до Управління про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, а саме для отримання допомоги на дітей одиноким - матерям.
З метою отримання зазначеної допомоги, ОСОБА_5 до Управління подала Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 22.02.2016 (надалі - Декларація) зі свідомо неправдивими відомостями, зазначивши в II розділі Декларації «Доходи членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей) за період з 01.07.2015 до 31.12.2015» лише дохід у вигляді допомоги на дітей одинокій матері, приховавши інший дохід, який впливає на призначення і виплату зазначеної допомоги.
На підставі поданих документів ОСОБА_5 внаслідок зловживань рішенням Управління від 24.03.2016 призначено відповідну допомогу на період з 01.01.2016 по 30.06.2016 у розмірі 1455 грн. щомісячно.
При подачі заяви від 22.02.2016 ОСОБА_5 під підпис ознайомлена про те, що в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, компенсації та пільг, вона зобов`язується повідомити органи праці та соціального захисту населення та усвідомлює, що наведені відомості про доходи та майно, що вплинули або могли вплинути на прийняте рішення щодо надання соціальної допомоги, компенсацій та пільг, будуть перевірені згідно з чинним законодавством України. Крім цього, ОСОБА_5 в заяві від 22.02.2016 та в Декларації від 22.02.2016, поданої до цієї заяви, засвідчила своїм підписом, що попереджена про наслідки подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан.
Відповідно до пункту 34 Порядку, допомога на дітей одиноким матерям, надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.
Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи тат майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги.
В пункті 46 Порядку зазначено, що особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, у разі виникнення обставин, які призводять до припинення виплати допомоги, зобов`язані у десятиденний строк повідомити про це органи соціального захисту населення.
Відповідно до п. 49 Порядку, особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо).
Згідно довідки з Державного реєстру фізичних осіб - платників податку про суми доходів, отриманих фізичними особами, які звернулися за призначенням субсидій, ОСОБА_5 за період з жовтня по грудень 2015 року отримала дохід 49000 грн. за продаж рухомого майна, а саме транспортного засобу.
Таким чином, реалізуючи свій протиправний намір, направлений на заволодіння коштами Управління соціального захисту населення Автозаводського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, подала Заяву від 22.02.2016 та Декларацію від 22.02.2016, в якій, з метою введення в оману працівників Управління, всупереч вимогам чинного законодавства, вказала свідомо неправдиві відомості, приховавши факт отримання доходів за продаж транспортного засобу, тобто приховала обставини, що впливають на призначення і виплату допомоги.
Відповідно до обвинувального акта вказаними умисними діями ОСОБА_5 , шляхом обману працівників Управління соціального захисту населення Автозаводського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, з метою незаконного заволодіння чужим майном (державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям), ОСОБА_5 умисно повідомила неправдиві відомості про дохід, тим самим, шляхом обману, без законних на те підстав, викликавши у працівників Управління впевненість у правомірності надання допомоги, заволоділа грошовими коштами, а саме державною соціальною допомогою на дітей одиноким матерям за період з 01.01.2016 по 30.06.2016 на загальну суму 8882 грн., якими розпорядилась на власний розсуд, чим завдала майнову шкоду державі в особі Управління соціального захисту населення Автозаводського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, чим скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство).
В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності . Оскільки обвинувачена ОСОБА_5 заперечувала проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, відповідно до ч.8 ст.284 КПК розгляд кримінального провадження було продовжено в загальному порядку, передбаченому КПК.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винуватою себе стосовно обставин, викладених в обвинувальному акті, не визнала та показала суду, що дійсно з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року отримувала від Управління соціального захисту населення Автозаводського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області соціальну допомогу у розмірі 1455 грн. щомісячно.
У період з жовтня по грудень 2015 року дохід у сумі 49000 грн. за продаж рухомого майна , а саме транспортного засобу, не отримувала , оскільки не була власником автомобіля Kia Cerato д.н.з. НОМЕР_3 який продала за довіреністю з правом відчуження . Проданий нею автомобіль належав ОСОБА_8 , який захворів та попросив її продати автомобіль , оскільки йому потрібні були кошти на лікування. Вона продала автомобіль ОСОБА_9 , а кошти від продажу віддала власнику . Вину у вчиненні злочину не визнає. Нічого не порушувала .
Сторона обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй діяння посилалась на досліджені судом такі докази :
- показання представника потерпілого ОСОБА_4 , яка показала, що ОСОБА_10 є матір`ю неповнолітньої дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та отримувала допомогу на дитину як одинока мати з 2006 року, яка була призначена їй Управлінням праці та соціального захисту обслуговування населення Крюківського району виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області на підставі її заяв про призначення усіх видів соціальної допомоги , які подавались нею в шестимісячні періоди для продовження виплат допомоги. При зверненні до управління ОСОБА_10 надала необхідний пакет документів , потім ОСОБА_10 зверталася до управління за отриманням житлової субсидії . Коли ОСОБА_10 звернулася за отриманням житлової субсидії, управлінням було зроблено запити до всіх органів з якими у управління є обмін електронною інформацією , в тому числі й до податкової . З відповідей від податкової управління дізналося , що у ОСОБА_10 був дохід, який остання при зверненні за отриманням допомоги на дитину , не задекларувала, а саме дохід від продажу рухомого майна у сумі 49000 грн.. Отримавши інформацію, управління зробило перерахунок допомоги при якому було встановлено переплату у сумі 8882 грн.. Після отримання ОСОБА_10 повідомлення про переплату , остання з`явилася до управління , ознайомилася з документами на підтвердження переплати , погодилася з існуванням переплати та частково погасила наявну переплату на рахунок управління . При цьому залишилося непогашеною переплата у сумі 6000 грн. . З приводу чого управління звернулося до правоохоронних органів . Після звернення до правоохоронних органів ОСОБА_10 сплатила залишок переплати у сумі 6000 грн.. Наразі вся сума переплати ОСОБА_10 сплачена у повному обсязі ;
- показання свідка ОСОБА_9 , згідно з якими вона з обвинуваченою ОСОБА_10 знайома у зв`язку з тим, що купувала у неї автомобіль . Точно не пам`ятає дату покупки автомобіля . Знайомі дали номер телефона ОСОБА_10 , зустрілися з ОСОБА_5 , оглянули автомобіль , узгодили ціну та оформили купівлю- продаж автомобіля . Весь час , всі дії щодо оформлення купівлі-продажу автомобіля, здійснювались ОСОБА_10 на підставі довіреності . Гроші за автомобіль вона передала безпосередньо ОСОБА_10 ;
- пояснення спеціаліста ОСОБА_11 , згідно з якими остання будучі спеціалістом податкової служби пояснила, що ТОВ "Янгол 3"-податковий агент, надав інформацію про отримання ОСОБА_10 доходу з ознакою "104" , це відображає нотаріус , або інша особа у разі посвідчення договору між двома фізичними особами або юридична особа-покупець . Саме на цій інформації було зроблено висновок про отримання ОСОБА_5 доходу який було приховано;
- витяг з ЄРДР № 0000299 від 05.08.2020 року (а.п.46);
- довідку Управління соціального захисту населення Автозаводського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 25.08.2020 року про одержання допомоги за період з січня 2016 року по червень 2016 року включно (а.п.49);
- протокол доступу до речей і документів від 27 серпня 2020 року з додатком , відповідно до якого було отримано оригінал особової справи №/10 (а.п.54-56);
- постанову від 27.08.2020 року про приєднання речових доказів до кримінального провадження , відповідно до якої визнано та залучено в якості речового доказу особову справу №/10 (а.п.57);
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.09.2020 року відповідно до якого ОСОБА_9 впізнає жінку у якої купувала автомобіль фтознімок під №2 (а.п.58);
- відомості з ДРФО ДПС України №3952 (а.п.60);
- особову справу Управління соціального захисту населення Автозаводського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області на ім`я ОСОБА_10 . М5413 .
Сторона захисту на підтвердження відсутності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй діяння, посилалась на покази свідка захисту ОСОБА_12 , яка показала , що вона проживала у шлюбі з ОСОБА_8 . У шлюбі був придбаний автомобіль Kia Cerato . Автомобіль був переданий ОСОБА_5 в оренду . Це було дуже давно , приблизно у 2012 -2015 роках, може раніше, коли саме вона не пам`ятає. У подальшому чоловік захворів , потребував кошти на лікування та на його прохання , ОСОБА_5 продала автомобіль за довіреністю , а кошти від продажу віддала чоловіку .
Дослідивши під час судового розгляду усі без виключення надані сторонами докази, оцінюючи вказані докази відповідно до положень ст.94 КПК України кожен окремо та у їх сукупності, суд вважає висунуте ОСОБА_10 обвинувачення за ч.1 ст.190 КК України недоведеним належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами і виходить з таких мотивів.
За змістом ст.62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень має суворо додержуватись принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з вимогами ст.91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення (п.2 ч.1).
Відповідно до ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.
Під час розгляду вказаного кримінального провадження суд надає кримінально-правову оцінку діям ОСОБА_10 в межах висунутого обвинувачення, що випливає з положень ч.1 ст.337 КПК України.
Так, за матеріалами кримінального провадження, обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст.190 КК України базується на тій тезі, що не зазначення в деклараціях достовірних відомостей про майновий стан спричинило негативні наслідки у вигляді безпідставного нарахування особі соціальної допомоги.
В той же час , відповідно до частини першої статті 328, частини четвертої статті 334 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.
Згідно зі статтею 34 Закону України "Про дорожній рух" реєстрація транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Міністерства внутрішніх справ України, а порядок установлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року, N 1388 передбачено обов`язок власників транспортних засобів та осіб, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представників, зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом 10 діб після придбання, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.
Безумовно судом встановлено, що ОСОБА_10 на момент продажу автомобіля Kia Cerato д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_9 не була його власником , а мала лише довіреність на розпорядження вказаним транспортним засобом . Висновок сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_10 отримала дохід у сумі 49000 грн. від продажу автомобіля Kia Cerato д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_9 , який приховала від декларування , не знайшов свого підтвердження та спростовується дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та поясненнями спеціаліста ОСОБА_11 .
Таким чином суд відкидає докази обвинувачення, якими прокурор обґрунтовував винність ОСОБА_10 , оскільки жодним, наданим суду стороною обвинувачення доказом, не підтверджено перебування у власності ОСОБА_10 автомобіля Kia Cerato д.н.з. НОМЕР_3 та не доведено отримання ОСОБА_10 доходу від його продажу. Не здобуто таких доказів і в ході судового провадження.
Факт участі ОСОБА_10 у процесі продажу автомобіля Kia Cerato д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_9 , отримання ОСОБА_10 від ОСОБА_9 оплати за відчужений автомобіль, добровільної сплати ОСОБА_10 нарахованої Управлінням соціального захисту населення Автозаводського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області переплати, вищенаведених висновків суду не спростовують .
При цьому, задля визнання особи винною у вчиненні злочину сторона обвинувачення повинна довести перед судом наявність усіх елементів складу відповідного злочину, зокрема його об`єктивної сторони.
Згідно диспозиції статті 190 КК України, об`єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні чужим майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживанні довірою.
Тобто існують два способи шахрайства, визначення яким дано в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року N 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», а саме: обман - це повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин; зловживання довірою - недобросовісне використання довіри потерпілого.
Об`єктивна сторона вказаного злочину характеризується виключно прямим умислом і корисливим мотивом.
Відповідно до вимог закону, відсутність хоча б одного зі складових елементів складу злочину шахрайства, у тому числі об`єктивної та суб`єктивної сторони, означає, що дії особи, поведінка якої оцінюється, не є злочином, та може свідчить про наявність між цією особою та потерпілим цивільно-правових відносин.
Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, і не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 року (із змінами), всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
Зважаючи на усе раніше викладене, суд вважає висунуте обвинувачення за ч.1 ст.190 КК України таким, що не знайшло свого підтвердження дослідженими під час судового розгляду доказами та не доведене стороною обвинувачення поза межами розумного сумніву, а тому відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.373 КПК України суд вважає за необхідне ухвалити за цим обвинуваченням виправдувальний вирок у зв`язку із недоведеністю того, що в діянні обвинуваченої ОСОБА_10 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
Враховуючи ухвалення виправдувального вироку відповідно до ст.124 КПК України, підстави до стягнення з обвинуваченої на користь держави процесуальних витрат на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.190 КК України визнати невинуватою та виправдати, у зв`язку з недоведенням в її діях складу кримінального правопорушення .
Речові докази: оригінал матеріалів особової справи про призначення всіх видів допомоги на ім`я ОСОБА_5 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м.Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_13