провадження № 1-кс/294/352/22
справа № 294/1148/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року слідчий суддя Чуднівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Відділення поліції №5 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0000174 від 13.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, погодженим прокурором Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Дане клопотання обґрунтоване тим, що в період часу з 18 години по 20 годину 12.09.2022 невідома особа перебуваючи у квартирі АДРЕСА_1 умисно, таємно в умовах воєнного стану викрала мобільний телефон Xiaomi моделі Redmi 9А, зарядний пристрій до нього, чоловічий гаманець зі шкірозамінника з банківськими картками АТКБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та «Raiffeisen BANK AVAL » № НОМЕР_2 належні ОСОБА_5 , чим спричинила матеріального збитку останньому.

Вказані відомості 13.09.2022 зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000174, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

13.09.2022 ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції викрадені речі, а саме: банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , банківську картку «Raiffeisen BANK AVAL » № НОМЕР_2 , мобільний телефон XIAOMI моделі Redmi 9А в якому встановлено ідентифікаційні ознаки imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 та сім-картою «ВФ України» НОМЕР_5 у чохлі чорного кольору «GELIUS», зарядний пристрій до мобільного телефону XIAOMI моделі Redmi 9А, чоловічий гаманець зі шкірозамінника чорно-коричневого кольору.
Слідчим на підставі ч. 1 ст. 237 КПК України вказане майно було оглянуто та вилучено до Відділення поліції №5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області оскільки воно має вагоме значення для подальшого розслідування.
Метою накладення арешту на вилучене майно є збереження речового доказу по кримінальному провадженні, проведення з ним у подальшому судових експертиз та слідчих дій.
Зважаючи на вищевикладене та матеріали кримінального провадження у їх сукупності, на даний час у органу досудового розслідування наявні достатні підстави та розумні підозри вважати, що вищевказане виявлене і вилучене майно, являється речовим доказом вчиненого злочину та становить вагоме значення для досудового розслідування по даному кримінальному провадженні.
У відповідності до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий ОСОБА_3 до суду не з`явилася, подала заяву, просить клопотання розглядати без її участі та задовольнити клопотання.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.
Відповідно до частини 1 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. Слідчий суддя встановив, що клопотання подано слідчим із додержанням вимог статті 171 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Керуючись статтями 98, 131, 132, 170-175, 309, 371, 372, 395 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Відділення поліції №5 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме: на банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , банківську картку «Raiffeisen BANK AVAL » № НОМЕР_2 , мобільний телефон XIAOMI моделі Redmi 9А в якому встановлено ідентифікаційні ознаки imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 та сім-картою «ВФ України» НОМЕР_5 у чохлі чорного кольору «GELIUS», зарядний пристрій мобільного телефону XIAOMI моделі Redmi 9А, чоловічий гаманець зі шкірозамінника чорно-коричневого кольору.
В рахунок забезпечення виконання ухвали, після проведення відповідних судових експертиз вказані речові докази передати на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1