Справа № 333/33/22
Провадження № 1-кп/333/364/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року м. Запоріжжя
Колегія суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді: ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого та клопотання обвинуваченого і його захисника про зміну обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, заявлені по кримінальному провадженню №0001023, відомості про яке внесене до ЄРДР 20 серпня 2021 р., за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 115 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває дане кримінальне провадження, по якому наразі здійснюється судовий розгляд. Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який діє відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , закінчується 03.10.2022 р. Враховуючи повний порядок дослідження доказів, який здійснюється у даному кримінальному провадженні та обсяг цих доказів, суд не має можливості розглянути цю справу в строк до 03.10.2022 р.
В судовому засіданні процесуальний прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, обґрунтовуючи його тим, що продовжують існують ризики, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду..
Обвинувачений ОСОБА_6 і його захисник заперечували відносно задоволення клопотання прокурора та просили змінити запобіжний захід на більш м`який, у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, який на їх думку зможе запобігти заявленим прокурором ризикам.
Колегія суддів, вислухав думку учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Рішенням по справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року, Європейський суд з прав людини визначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, мешкає за місцем реєстрації, офіційно не працевлаштований, не одружений, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має.
Підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 115 КК України, що кваліфікуються, як умисне вбивство двох осіб, вчинене з особливою жорстокістю, та за які передбачено максимальне покарання у вигляді довічного позбавлення волі, найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стала наявність вагомих ризиків, що обвинувачений, у якого відсутні стійких соціальні зв`язків, з метою уникнення можливого суворого покарання за інкриміновані йому злочини, може переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілу та свідків по справі.
Наразі сторона обвинувачення відмовилася від допиту заявлених раніше свідків, тому ризик, того що обвинувачений буде впливати на цих свідків, перестав існувати. При цьому, обставин, які б свідчили, що наразі зник чи зменшився ризик, того що обвинувачений може переховуватися від суду, стороною обвинувачення чи захисту суду не повідомлені. Відомості про те, що обвинувачений за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.
З огляду на вищевказане, враховуючи особу обвинуваченого, вагомість існуючого вищевказаного ризику, в умовах воєнного стану в Україні, характер пред`явленого обвинувачення та тяжкість інкримінованих обвинуваченому злочинів, колегія суддів приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи, в тому числі у вигляді домашнього арешту, який просила застосувати сторона захисту, не зможе запобігти даному ризику. Стороною захисту не надано суду підтверджених гарантії, які б переважали встановленого судом ризику.
Продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобігання існуючому ризику, відповідає охороні як суспільного інтересу, який полягає, у завершенні неупередженого розгляду даного кримінального провадження у розумні строк, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно якій обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу слід відмовити.
З урахуванням того, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, направлених на заподіяння смерті іншим людям, колегія суддів, скориставшись правом, передбаченим ч. 4 ст. 183 КПК, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 315, 372 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:

В задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», строком на 60 діб, а саме: з 27.09.2022 року по 26.11.2022 року.
Ухвала діє до 26.11.2022 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2
ОСОБА_3