Справа № 134/1365/22
Провадження № 1-в/134/128/2022
УХВАЛА
іменем України

04 жовтня 2022 рокуКрижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1
з участю секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3 представника ДУ «Крижопільського ВЦ № 113» ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в смт Крижопіль, Вінницької області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Таллін Республіки Естонія, українця, особи без громадянства, освіта середня, не одруженого, до засудження мешканця АДРЕСА_1 , до засудження не працюючого, раніше судимого:

16.12.2003 Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ст.ст. 185 ч.3, 185 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 01.02.2007 умовно-достроково;

07.10.2008 Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ст.ст. 309 ч.1, 71 КК України до 1 років позбавлення волі;

06.12.2010 Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ст.ст. 185 ч.2, 115 ч.1, 70 КК України до 9 років позбавлення волі;

01.11.2021 Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ст.125 ч.2 КК України до 150 годин громадських робіт.

По даній справі засуджений 15.12.2021 Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ст.ст. 125 ч.2, 71 ч.1, 72 КК України до 1 року 10 днів обмеження волі.

про умовно дострокове звільнення,

В С Т А Н О В И В:

20 вересня 2022 року до Крижопільського районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Клопотання засуджений мотивував тим, що під час відбування покарання своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки не порушував режим.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 , своє клопотання підтримав та просив задовольнити, в обґрунтування свого клопотання заначив, що не може працевлаштуватися у зв`язку із станом здоров`я.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.
Представник ДУ «Крижопільський ВЦ № 113» заперечував щодо задоволення клопотання.
Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, представника установи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.
Отже законодавцем визначено, що застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є не обов`язком, а правом і таке звільнення може бути застосовано за певних умов (підстав).
Порядок дострокового звільнення від відбування покарання, виписаний в ч. 3 ст. 154 КВК України, де також визначене право засудженого на умовно-дострокове звільнення і таке звільнення може бути застосоване при дотриманні умов, вказаних у ст. 81 КК України.
Виходячи зі змісту ст. 81 КК України, однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, що відбуває покарання у виді позбавлення волі, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманню вимог режиму, участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
Пунктами 2, 17, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
По даній справі ОСОБА_5 засуджений 15.12.2021 Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ст.ст. 125 ч.2, 71 ч.1, 72 КК України до 1 року 10 днів обмеження волі.

Як вбачається з матеріалів справи, початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахується з 25.02.2022.
З досліджених в судовому засіданні матеріалів особової справи та характеристики вбачається, що станом на 04 жовтня 2022 року засуджений ОСОБА_5 відбув 7 місяців 9 днів призначеного судом покарання, що становить 1/2 частину призначеного строку покарання.
Згідно наданої характеристики від 03.10.2022 року засуджений ОСОБА_5 25.02.2022 по 23.03.2022 відбував покарання в державній установі «Новобузький ВЦ (№ 103)», зарекомендував себе посередньо, заохочень та стягнень не мав.

З 23.03.2022 по теперішній час відбуває покарання в державній установі «Крижопільський ВЦ (№113)». По прибутті в установу працевлаштований не був, оскільки має не задовільний стан здоров`я.

За час відбування покарання характеризується посередньо, засуджений дотримується вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, порушень режиму відбування покарання не допускає.

Соціально-корисної ініціативи не проявляє, участі в суспільному житті відділення не приймає.

Уникає виконання робіт із самообслуговування, санітарний стан житлового приміщення намагається підтримувати в належному вигляді, дотримується належного зовнішнього вигляду. До майна установи та предметів якими користується при виконанні дорученої роботи ставиться відповідно, використовує їх за призначенням. Законні вимоги персоналу установи виконує, але під постійним контролем зі сторони працівників установи. В взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний на критику реагує пасивно, товариські відносини підтримує із засудженими різної спрямованості.
Готовності до самокерованої соціально-правомірної поведінки не проявляє. Участь в заходах виховного характеру приймає, але під постійним впливом зі сторони адміністрації установи. За час відбування покарання порушень вимог пожежної безпеки не допускав.

Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення».

Підтримує стосунки з рідними шляхом телефонних розмов.

Вину в скоєному злочині визнає, розкаюється в скоєному діянні.

На профілактичному обліку установи не перебуває.

Має заборгованість за виконавчими листами на суму 450 грн.

Згідно оцінки вчинення повторного кримінального правопорушення з використанням підсистеми КАСАНДРА єдиного реєстру засуджених та осіб узятих під варту у засудженого ОСОБА_5 , встановлено середній рівень вчинення повторного кримінального правопорушення.

Під дію ст. 82 КК України підпадав по відбуттю 1/3 строку покарання, а саме: 28.06.2022.

Рішенням комісії державної установи «Крижопільський (ВЦ №113)» протокол №11 від 13.07.2019 відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України, як особі, що не довела свого виправлення.

Під дію ст. 81 КК України підпадав по відбуттю 1/2 строку покарання, а саме: 30.08.2022.

Рішенням комісії державної установи «Крижопільський (ВЦ №113)» - протокол №17 від 14.09.2022 відмовлено в застосуванні умовно-дострокового звільнення, як особі, що не довела свого виправлення.

Умовно достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього часу відбування покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше був судимий, належних висновків не зробив та знову вчинив злочин. Відбуття засудженим певної частини строку покарання не є обов`язковою підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, оскільки це є лише правом, а не обов`язком суду, а засуджений повинен довести своє виправлення та перевиховання сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього періоду знаходження у виправних установах.
В матеріалах особової справи відсутні відомості, відомості щодо медичних протипоказань до певних видів робіт. Інших доказів засудженим не надано, доказів щодо неможливості працевлаштування ОСОБА_5 за станом здоров`я в судовому засіданні не здобуто.
При цьому основним, вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до довідки ДУ «Крижопільський ВЦ № 113» встановлено, що заробітна плата засудженого ОСОБА_5 в ДУ «Крижопільський ВЦ № 113» за період 23.03.2022 року по 30.09.2022 р. склала 0,00 грн.
Відповідно до наданої довідки про наявність стягнень та заохочень засуджений під час відбування покарання не отримав.
Відповідно до ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Прийняття рішення про умовно дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Таким чином процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.
Відповідно до ч. 4 ст. 59 КВК України особи, засуджені до обмеження волі, зобов`язані: виконувати в разі залучення роботу із самообслуговування та благоустрою виправного центру.

Статтею 60 КВК України визначено, що засуджені до обмеження волі залучаються до суспільно корисної оплачуваної праці за строковим трудовим договором, як правило, на виробництві виправних центрів, а також на договірній основі на підприємствах, в установах чи організаціях усіх форм власності за умови забезпечення належного нагляду за їхньою поведінкою.

Праця засуджених до обмеження волі регулюється законодавством про працю, за винятком правил прийняття на роботу, звільнення з роботи, переведення на іншу роботу.

Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою виправних центрів і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення виправних центрів продовольством.

До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості в неробочий час і не більш як на дві години на день.

Суд приходить до висновку, що поведінка засудженого ОСОБА_5 може свідчити лише про його виконання обов`язку дотримуватися умов відбуття покарання а не про сумлінність його поведінки, оскільки дотримання умов відбуття покарання є обов`язком останнього, останній на даний час не працює, доказів про неможливість працевлаштуватись за станом здоров`я, та наявних медичних протипоказань не надав, вважає що для доведення виправлення необхідно тільки відбуття частини покарання, дотримуватися умов відбуття покарання.

Разом із тим матеріалами справи не мають достатніх даних про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а його звернення із клопотанням було здійснено формально після відбуттю 1/2 строку покарання, також судом враховується.
Враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, суд находить вищевказані обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою не довів виправлення та перевиховання, а також з урахуванням того, що згідно ст. 81 КК України застосування умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, враховуючи відсутність однієї з підстав, передбачених ст. 81 КК України, для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, суд дійшов висновку у задоволенні клопотання, відмовити.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, ст. ст.537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя: