Ухвала
Іменем України
10 травня 2022 року

м. Київ
провадження № 51-1046 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2021 року та вирок Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2022 року.
Суть питання та встановлені судом обставини
Засуджена ОСОБА_4 звернулась до суду з касаційною скаргою, в якій порушувала питання про перегляд у касаційному порядку постановлених відносно неї вироків суду першої та апеляційної інстанцій, просила їх одночасно скасувати, закрити кримінальне провадження, а також ухвалити новий вирок, яким визнати її невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, та виправдати.
Ухвалою колегії суддів Верховного Суду від 14 квітня 2022 року її касаційну скаргу було залишено без руху внаслідок невідповідності цієї скарги вимогам статей 427, 438 КПК України. А саме, ОСОБА_4 не погоджувалась з постановленими відносно неї вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2021 року та вироком Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2022 року, просила їх скасувати через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, проте, не вказала відповідних доводів та підстав в обґрунтування цього, з огляду на положення ст. ст. 412, 413 КПК України. Натомість, наводила доводи, які стосувались неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, не погоджувалась з оцінкою доказів та визнання їх недопустимими,що з огляду на вимоги як ст. 438, так і ст. 433 КПК України, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Разом з цим, засуджена просила закрити кримінальне провадження, однак не навела правових підстав для цього. Також не врахувала того, що в силу приписів ст.433 КПК України, суд касаційної інстанції не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржених судових рішеннях. Крім того, вимоги засудженої ОСОБА_4 про постановлення касаційним судом нового вироку не узгоджувались з положеннями ст. 436 КПК України.
Тому Суд встановив строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали. Також було роз`яснено, що в разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скарга буде повернута прокурору.
Копія ухвали Верховного Суду від 14 квітня 2022 року була направлена на адресу ОСОБА_4 , яку вона отримала 22 квітня 2022 року (згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення).
Мотиви Суду
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
З поданої на усунення недоліків касаційної скарги, яка за своїм змістом є аналогічною попередній, вбачається, що засуджена ОСОБА_4 не погоджується з постановленими відносно неї вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2021 року та вироком Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2022 року, просить їх скасувати, однак й цього разу не наводить обґрунтованих доводів та підстав, з огляду на положення ст. 438 КПК України.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.
Як в первинній, так і в поданій на усунення недоліків скарзі, засуджена ОСОБА_4 посилається на допущення судами попередніх інстанцій істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, однак не зазначає яких саме. В касаційній скарзі не розмежовано у чому полягає незаконність кожного із рішень. В той же час наводить доводи, які стосуються неповноти судового розгляду, оскаржує фактичні обставини кримінального провадження, цитує показання свідків, перераховує докази, які сторона обвинувачення надавала суду, не погоджується з їх оцінкою та дає їм власну оцінку.

Зогляду на приписи статей 433, 438 КПК України перевірку цих обставин до повноважень касаційного суду законом не віднесено.

Крім того, засуджена вказує про незаконне її засудження за ч. 1 ст. 204 КК України, у зв`язку з чим просить закрити кримінальне провадження, однак й цього разу не наводить правових підстав, передбачених ст. 284 КПК України.
Таким чином, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 14 квітня 2022 року недоліків касаційної скарги засуджена не усунула.
Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути.
З цих підстав Суд постановив:
Повернути засудженвй ОСОБА_4 її касаційну скаргу на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2021 року та вирок Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2022 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3