ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/216/22 Справа № 699/837/22 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного (відеоконференція) ОСОБА_7 ,

захисника (відеоконференція) ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 02 липня 2022 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, не працює, не одружений, проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України,

в с т а н о в и в :

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшло вищевказане клопотання, судом було встановлено, що клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.
Відповідно до клопотання, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 296 ч.1, 345 ч. 2, 342 ч. 2 КК України, тобто у вчиненні хуліганства (грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом), вчинення опору працівникам правоохоронних органів під час виконання ними службових обов`язків, а також умисного заподіяння працівникам правоохоронного органу побоїв, у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків
В клопотанні прокурор зазначив, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання ризику, передбаченого п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК.
В клопотанні прокурор просив обрати міру запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 02 липня 2022 року в клопотання слідчого ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 відмовлено.
Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати в період часу з 21 години 00 хвилин до 6 години 00 хвилин кожного дня періоду дії домашнього арешту житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Встановлено строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_7 під домашнім арештом протягом 2 (двох) місяців з моменту ухвалення рішення з 02.07.2022 року до 02.09.2022 року.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки, передбачені пунктами 1-5, 8 ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати до службової особи ВП № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаської області, відповідальної за облік осіб, які перебувають під домашнім арештом, з періодичністю кожна 1 (перша) та 3 (третя) п`ятниця (в період з 9 години до 18 години) кожного місяця перебування під домашнім арештом;
- не відлучатися із м. Корсунь-Шевченківський Черкаського району Черкаської області без дозволу відповідного слідчого, прокурора або суду, в провадженні яких буде перебувати кримінальне провадження (кримінальна справа) за підозрою чи обвинуваченням ОСОБА_1 в скоєнні злочину, передбаченого ст. 296 ч.1, 342 ч.2,345 ч. 2 КК України;
- повідомляти відповідного слідчого, прокурора або суду про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками,
- не відвідувати місця продажу алкогольних напоїв, а також місця для проведення загальнокультурних масових заходів, громадського харчування та дозвілля;
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вищевказану ухвалу скасувати через невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу України, та винести нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Апеляційна скарга мотивована тим, що існує ряд обґрунтованих обставин, на підставі яких слід застосувати до підозрюваного запобіжний захід саме тримання під вартою, зокрема це наявність вагомих доказів на вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Прокурор зазначив, що домашній арешт не може бути застосований до ОСОБА_7 з огляду на те, що він проживає в одному будинку з потерпілими та свідками у справі.

Також суддею під час обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту з вимогою не залишати житло з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., не враховано ту обставину, що підозрюваний вчинив злочин у період воєнного стану, пересуваючись по місту у стані гострого алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, беручи до уваги стан здоров`я підозрюваного, особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, обставини кримінального правопорушення (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків), ступінь суспільної небезпечності, які несуть в собі злочинні діяння, прокурор вважає, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягти мети застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні, є тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисника, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року), міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно зі ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як встановлено при розгляді апеляційної скарги, ОСОБА_7 раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 345 ч. 2 КК України, за який передбачено покарання до 5 років позбавлення волі, щодо вчинення інших правопорушень, то органом досудового слідства ОСОБА_7 не повідомлено про підозру, інших відомостей, які б вказували протилежне, матеріали справи не містять.
Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого. Врахував, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і, що прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що обраний слідчим суддею запобіжний захід є достатнім для запобігання указаним вище ризикам.

Колегія суддів вбачає, що слідчий у клопотанні та прокурор в засіданні не наводять достатніх мотивів на обґрунтування того, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може перешкоджати встановленню істини у справі, ухилятися від слідства й суду, а також ними не зазначено підстави для обрання найбільш суворого запобіжного заходу, та у чому полягає винятковість цього випадку.

Твердження прокурора про те, що підозрюваний схильний для продовження вчинення ним інших кримінальних правопорушень, на думку колегії суддів є лише припущенням і, не може об`єктивно свідчити про неможливість запобігання спробам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи дію більш м`якого запобіжного заходу, обраного щодо нього місцевим судом.

Крім того, колегія суддів зважає, що в матеріалах справи відсутні дані про те, що з моменту фактичного затримання до часу складання протоколу про затримання ОСОБА_7 намагався ухилитися від поліції, чи втекти. Також колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 раніше не судимий, не має даних про те, що відносно нього було порушені кримінальні провадження, що він раніше ухилявся від органів досудового розслідування або знаходився у розшуку.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що застосування до ОСОБА_7 саме такого запобіжного заходу як домашній арешт строком на 60 діб зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, та не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді і задоволення клопотання слідчого.

Виходячи з цього, колегія суддів вважає, що прокурором була доведена необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу взагалі, однак не була доведена необхідність застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою зокрема.

Тому слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволені клопотання слідчого і застосував до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 181, 193, 194, 404, 407 КПК апеляційний суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_9 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 02 липня 2022 року, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з часу проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: