Справа № 185/6927/22
Провадження № 1-кп/185/654/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2022 року м. Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 27 квітня 2006 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 104 КК України звільнений з випробуванням на 2 роки;
- 08 травня 2007 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2, 3 ст. 185 КК України, ст. 70 КК України до покарання у виді 4-х років позбавлення волі, відповідно до ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк 3 місяці за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2006 року, та до відбуття 4 роки 3 місяці позбавлення волі;
- 23 березня 2010 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України, відповідно до ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк 1 рік за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 травня 2007 року, остаточно визначено покарання 5 років позбавлення волі. 01 липня 2013 року звільнений з Жовтоводської виправної колонії Дніпропетровської області умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 5 місяців 24 дні. Покарання відбув;
- 20 січня 2017 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік,
- 14 серпня 2017 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст.. 71 КК України до покарання у виді 2 років 20 днів позбавлення волі. 10 січня 2020 року звільнений з Солонянської ВК № 21 по відбуттю строку покарання
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.286 КК України,
Водій ОСОБА_4 03 липня 2022 року приблизно о 20.00 год., світлий час доби, в умовах не обмеженої видимості, не маючи встановленого зразку ведійського посвідчення, керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ 1102» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 від 05.04.2013 року належить ОСОБА_5 рухаючись зі швидкістю 40 кілометрів на годину, по правій смузі проїзної частини вулиці Нова у місті Павлоград, Дніпропетровській області, з боку вулиці Поштової у напрямку вулиці Кравченко перевозячи на передньому пасажирському сидінні пасажира ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В ході руху водій ОСОБА_4 не діяв таким чином, щоб не піддавати небезпеці життя та здоров`я себе і громадян, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, під час виконання маневру обгону автомобіля «Шевроле Леванте» реєстраційний номер НОМЕР_3 не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху, з якою він мав би можливість виконувати всі необхідні дії по керуванню автомобілем «ЗАЗ 1102» реєстраційний номер НОМЕР_1 , які б забезпечували безпеку всіх учасників дорожнього руху, внаслідок чого втратив контроль над керуванням автомобіля, внаслідок чого виїхав за межі проїзної частини на праве узбіччя де сталось зіткнення передньою частиною його автомобіля, з лівою бічною частиною напівпричепа «VAN HOOL». реєстраційний номер НОМЕР_4 . який у складі автопотяга з тягачем «Renault» реєстраційний номер НОМЕР_5 стояв припаркованим на правому чи лівому узбіччі вулиці Нова у місті Павлоград, напроти буд № 1. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля «ЗАЗ 1102» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження.
Своїми діями водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху, в яких вказано:
п. 12.1: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».
Порушення п.12.1 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди та з наслідками, що настали.
Невиконання вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого: пасажиру ОСОБА_6 , були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забійної рани голови, переломів 6-7 ребер ліворуч, відкритого перелому нігтьової фаланги 5 пальця правої стопи, множинних саден тулубу та кінцівок, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж як 21 день).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого діяння, обставин, викладених в обвинувальному акті не оспорював.
Погоджується, що внаслідок ДТП він заподіяв потерпілому тілесне ушкодження, яке за своїм характером відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більше іде як 21 день).
Додав, що він також згоден і з висновком експерта, що він зазначеними діями грубо порушив вимоги п. 12.1. Правил дорожнього руху України.
Зауважив, що під час ДТП за кермом авто він перебував у тверезому стані, зазначений злочин вчинив не навмисно.
Додав, що щиро розкаюється у вчиненому.
Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначених кримінальних правопорушень, та вважає зібрані в справі докази його провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх, а також допитувати потерпілого та свідків, які не з`явилися в судове засідання немає ніякої необхідності.
З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останній погодився, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.
Аналізуючи показання обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням, що закидається ОСОБА_4 , суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч.3 ст.349 КПК України, винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.286 КК України - доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
При призначенні виду і розміру покарання суд, у відповідності до ст.ст.65-67 КК України враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину, але, який вчинений з необережності, має постійне місце проживання, на обліку у лікарня нарколога не перебуває,не прийняв заходи до відшкодування завданої шкоди потерпілому.
В якості пом`якшувальних обставин суд враховує, що обвинувачений повністю визнав свою провину, в скоєному розкаявся.
Обтяжуючі обставини у справі відсутні.
Наведені у своїй сукупності пом`якшувальні обставини, відсутність у справі обтяжуючих обставин, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин з необережності, перебував за кермом у тверезому стані, приводить суд до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 має бути засудженою за ч. 1 ст.286 КК України до покарання у виді обмеження волі, без позбавленням права керувати транспортними засобами, в межах санкції, передбаченої вказаною статтею, але умовно, із застосуванням до основного покарання, що призначається, положень передбачених ст.ст.75,76 КК України.
Приймаючи рішення про те, що обвинувачений ОСОБА_4 не може наразі понести додаткове покарання, передбачене ч.1 ст.286 КК України та бути позбавлений права керувати транспортними засобами, суд керується, в тому числі й вимогами Розділу XV, статтею 98 КК, враховує правові позиції, викладені в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту» з цього приводу, а також той факт, що на момент вчинення зазначеного злочину ОСОБА_4 , взагалі не отримував посвідчення водія.
У відповідності до ст. 174 КПК України, арешт майна, накладений ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2022 року, необхідно скасувати.
Крім того, з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 2265 грн. 36 коп.
Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 286 КК України.
ОСОБА_4 призначити покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді обмеження волі строком один рік, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного за цим вироком покарання у вигляді обмеження волі строком один рік, з іспитовим терміном один рік.
Зобов`язати ОСОБА_4 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком чинності не обирати.
Зняти арешт з автомобіля марки «ЗАЗ 1102» реєстраційний номер НОМЕР_1 накладений ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2022 року.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 2265 грн. 36 коп.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського Апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_7 .