Справа № 755/5168/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" червня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001348 від 09.06.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, який має на утриманні неповнолітнього сина, 2007 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

07 червня 2022 року приблизно о 20 годині 45 хвилин ОСОБА_3 перебував у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення рюкзака з речами, що належать ОСОБА_6 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, з метою власного протиправного збагачення, ОСОБА_3 , в період дії воєнного стану, шляхом вільного доступу, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав рюкзак, в середині якого знаходилися речі потерпілого, а саме: мобільний телефон марки «Nokia», вартістю 2499 гривень, у силіконовому чохлі, який для потерпілого матеріальної цінності не становить, з сім картою «Vodafone» - НОМЕР_1 та сім картою «Kyivstar» - НОМЕР_2 , без грошових коштів на рахунках, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, гаманець, який матеріальної цінності для потерпілого не становить з грошовими коштами у сумі 1853 гривні, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , бонусну картку магазину «Фора» та магазину «Novus», транспортну картку «Київ Цифровий», які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, ключ з брелком, дитячі іграшки та цукерку, що матеріальної цінності для потерпілого не становлять, поклав вказані речі до своєї сумки та зник із місця вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 , матеріальної шкоди на суму 4352 гривні.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 07 червня 2022 року приблизно о 20 годині 45 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_3 , в період дії воєнного стану, побачив рюкзак, що схожий на іграшку та вирішив забрати собі, виніс з магазину і приніс додому, в середині рюкзака знаходилися: мобільний телефон марки «Nokia», у силіконовому чохлі, з сім картами, гаманець з грошовими коштами у сумі 1853 гривні, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , бонусну картку магазину «Фора» та магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », транспортну картку «Київ Цифровий», ключ з брелком, дитячі іграшки та цукерку. Всі викрадені речі залишались у нього вдома, наступного дня прийшли працівники поліції, яким він віддав викрадене.

Таким чином, показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченого змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який офіційно не працює, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, 2007 року народження, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує його вік та стан здоров`я.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а тому суд вважає за доцільне призначити йому покарання в мінімальних межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавленя волі.

Крім того, з урахуванням обставин справи, наявності обставини, що пом`якшує покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства та вважає за можливе застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст. 76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2/два/ роки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, докласти зусиль для пошуку роботи.

Речові докази у справі, а саме:

- рюкзак, мобільний телефон марки «Nokia», у силіконовому чохлі, з сім картами, гаманець з грошовими коштами у сумі 1853 гривні, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , бонусну картку магазину «Фора» та магазину « ОСОБА_7 », транспортну картку «Київ Цифровий», ключ з брелком, дитячі іграшки та цукерку, ключ з брелком, - повернути власнику;

- DVD-R диск - зберігати при матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя: