УХВАЛА
18 серпня 2022 року
м. Київ
справа № 734/3077/20
провадження № 51-6028ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 15 квітня 2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 28 вересня 2021 року щодо нього,
встановив:
Як убачається з наявних у Суду матеріалів провадження, 22 грудня 2021 року з ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» до Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 15 квітня 2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року щодо нього, яка ухвалою Верховного Суду від 28 грудня 2021 року була залишена без руху.
17 січня 2022 року до Верховного Суду надійшла нова касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 15 квітня 2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 28 вересня 2021 року щодо нього.
Ухвалою Верховного Суду від 24 січня 2022 року у відкритті касаційного провадження, зокрема за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 , на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 15 квітня 2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 28 вересня 2021 року, відмовлено на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
12 серпня 2022 року засуджений ОСОБА_4 повторно звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на указані вище судові рішення щодо нього.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.
Відповідно до положень ст. 424 КПК, процесуальним законом не передбачено процедури повторного касаційного перегляду судових рішень, які вже були предметом перегляду

суду касаційної інстанції за касаційною скаргою цієї ж особи і за аналогічними доводами тим, що уже були предметом оцінки суду. Конституційний Суд України рішенням від 11 березня 2010 року № 8-рп/2010 встановив, що визначення у положенні пункту 8 частини 3 статті 129 Конституції України як однієї з основних засад судочинства «забезпечення ... касаційного оскарження рішення суду» у системному зв`язку з положеннями частини 1 статті 8, статті 125 Основного Закону України означає лише одноразове касаційне оскарження та перегляд рішення суду.
Касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 15 квітня 2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду

від 28 вересня 2021 року щодо нього, що надійшла до Верховного Суду 15 серпня 2022

року, за своїм змістом ідентична раніше поданій, за винятком наявності клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, тобто подана з тих самих підстав і мотивів,

що і раніше подана касаційна скарга засудженого, за якою ухвалою Верховного Суду від

24 січня 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі п. 2 ч. 2

ст. 428 КПК.
Отже, колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_4 використав своє право на касаційне оскарження судових рішень, у зв`язку із чим зазначені рішення не можуть бути предметом касаційного перегляду вдруге з тих самих підстав і мотивів, які вже були предметом касаційного розгляду за його касаційною скаргою.
Оскільки оскаржені рішення не можуть бути повторно переглянуті в порядку касаційної процедури з тих самих підстав, у Суду немає правових підстав для вирішення питання про поновлення строку їх оскарження.
Враховуючи викладене, керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 15 квітня 2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 28 вересня 2021 року щодо нього.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3