Справа № 938/215/22
Номер провадження № 1-кп/938/65/22
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою

23 травня 2022 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2022 за №0000016 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гринява, Верховинського району Івано-Франківської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців немає, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Верховинського районного суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Підготовче судове засідання з розгляду даного кримінального провадження призначено на 23.05.2022.

В підготовче судове засіданняя до Верховинського районного суду 23.05.2022 з`явилися: прокурор ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 . Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 , беруть участь в підготовчому судовому засіданні 23.05.2022 в режимі відеоконференції із УВП №12.

23.05.2022 через канцелярію суду прокурор у кримінальному провадженні прокурор Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_4 подав клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_3 на 60 днів, яке датоване 20.05.2022.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що відповідне клопотання було вручено йому 20.05.2022.

Відтак суд приходить до висновку, що обвинувачений ознайомлений із клопотанням про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у строки, визначені ст.184 КПК України.

Захисник обвинуваченого- адвокат ОСОБА_6 в підготовчому засіданні також підтвердив, що клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою вручено йому та обвинуваченому завчасно, в межах строків визначених ст.184 КПК України.

Подане клопотання прокурор обґрунтовує тим, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого, відповідно до ч.1 ст.115 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років. Ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду від 28.02.2022 ОСОБА_3 обранно запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням у Державній установі "Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)", без визначення розміру застави на строк 60 днів по 27.04.2022 року включно, який у подальшому ухвалою слідчого судді від 25.04.2022 був продовжений до 25.05.2022 включно.

11.05.2022 обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні скеровано для розгляду до Верховинського районного суду Івано-Франківської області. Підготовче судове засідання призначено на 23.05.2022. Завершити судовий розгляд у кримінальному провадженні до зазначеної дати неможливо. Вважає, що ОСОБА_3 обгрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину та на даний час існують підстави для обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так як, ризики, передбачені передбачені у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на стадії досудового розслідування не зменшилися та продовжують існувати а саме: обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з цим, прокурор просить обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.

В підготовчому судовому засіданні 23.05.2022 прокурор вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_5 клопотання прокурора підтримала, просила його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечив.

Захисник ОСОБА_6 також не заперечив проти обрання до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що така його позиція відповідає волі його підзахисного.

З урахуванням позицій учасників кримінального провадження, досліджених доказів та вимог закону суд прийшов до наступного висновку.

Так, 26.02.2022 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 .

26.02.2022 о 13год. 45хв. ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України затримано в порядку ст. 208 Кримінального процесуального кодексу України .

Ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 28.02.2022 відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, строк дії якої продовжувався ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду від 25.04.2022 до 25.05.2022 включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Розглядаючи клопотання прокурора про застосування оювтнуваченому запобіхного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

В силу вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема, протоколом огляду місця події; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення; протоколом огляду трупа потерпілого ОСОБА_7 ; показами підозрюваного ОСОБА_3 та протоколом слідчого експерименту з його участю; показами потерпілої ОСОБА_5 та допитаних свідків; висновками проведених під час досудового розслідування судово-медичних експертиз, зокрема, судово-медичної експертизи трупа потерпілого ОСОБА_8 , дактилоскопічної експертизи вилучених при огляді місця події знарядь вчинення злочину, імунологічних та цитологічних експертиз;залученими до кримінального провадження речовими доказами, та іншими матеріалами досудового розслідування.

Таким чином, зазначені докази вказують на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 115 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання, щодо продовження існування, заявлених органом досудового розслідування та попередньо підтверджених судом ризиків, що визначені у частині першій статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, прокурор зазначає, що оскільки обвинувачений ОСОБА_3 , зважаючи на відомі йому факти встановлення органом слідства беззаперечних доказів його вини та перебуваючи в статусі обвинуваченого, усвідомлюючи неминучість призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, за вчинення ним особливо тяжкого злочину, може переховуватись від суду. Окрім цього може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки з останніми ОСОБА_3 добре знайомий та перебуваючи на волі, маючи можливість вільного пересування і необмежну можливість спілкування з свідками по даному кримінальному проваджені буде незаконно впливати на них, перешкоджаючи таким чином встановленню об`єктивної істини в кримінальному провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що може полягати у неявці обвинуваченого ОСОБА_3 в судове засідання, затягуванні судового розгляду та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки характеризується негативно, зловживає спиртними напоями.

При вирішенні поданого клопотання прокурора, суд також враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, ст.5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 "Про взяття під варту до суду" вказує, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Доцільність залишення під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.

Перевіряючи обґрунтованість обвинувачення, суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

Як вбачається з обвинувального акту, доданого до нього реєстру, ОСОБА_3 , на підставі зібраних доказів обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, яке карається позбавленням воліна строк від семи до п`ятнадцяти років та відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

При цьому, судом також враховано, що ОСОБА_3 раніше не судимий, неодружений, у цивільних сімейних відноси не перебуває, дітей і утриманців не має, працевлаштованим ніколи не був, тобто міцних соціальних зв`язків не має. А тому, враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_3 , та суворість можливого покарання, яка загрожує йому у разі визнання його винним, існують ризики того, що перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватися від суду та без перешкод залишити своє місце проживання з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності. Також зазначені обставини свідчать про наявність високого ступеню ризику обвинуваченого, який є місцевим жителем, незаконно впливати на потерпілу та свідків, які наразі не допитані та яких він добре знає.

Щодо заявлених прокурорм ризиків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, то суд вважає, що такі не обгрунтовані та не доведені належним чином.

Зокрема, обрунтовуючи ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, прокурор зазначає, що це може виражатися тим, що обвинувачений може не з`являтися до суду, тим самим затягуючи розгляд справи. Разом з тим, суд вважає, що даний ризик є тотожним із ризиком переховуватися від суду, наявність якого є доведеною. На обгрунтування ризику - вчинити інше кримінальне правопорушення, прокурор посилається на те, що обвинувачений негативно характеризується та зловживає спиртними напоями, однак на підтвердження цього жодних доказів не надає. Суд вважає, що у судовому засіданні прокурор, не обґрунтував та не довів наявність існування ризиків, передбачених п.п. 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а зробив лиш посилання на дані ризики, а тому суд не приймає їх до уваги під час обрання запобіжного заходу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченого ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_3 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК, а тому суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів.

У рішенні Європейського суду "Марченко проти України" суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, а також керується ч.4 ст.183 КПК України, у відповідності до якої при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, який спричинив загибель людини, суд не вбачає підстав для визначення обвинуваченому розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 197, 315, 331 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням у Державній установі "Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)", без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали в частині запобіжного заходу становить 60 днів з 11 год. 30хв. 23 травня 2022 року по 11год. 30хв. 21 липня 2022 року.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, що здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_9