печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 жовтня 2020 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

слідчого: не з`явився,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001641 від 21.12.2012 року,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 за погодженням з Прокурором другого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :21:087:0304, площею 0,0999 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18, що на праві приватної власності зареєстрована за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Слідчими Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2012 року за № 0001641 за підозрою колишнього заступника начальника управління громадської безпеки ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ст. 351, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України, колишнього заступника начальника ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України, та колишнього народного депутата України ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що народний депутат України 6 скликання від Партії регіонів ОСОБА_7 , який також являвся головою ради Всеукраїнської громадської організації «Правозахисний громадський рух «Російськомовна Україна», бажаючи поширити серед представників різних корінних етнічних національностей України, об`єднаних єдиним українським народом, розбрат та ворожнечу, подальший розкол України, а також формування негативної громадської думки про національно-визвольний рух українського народу в роки Другої Світової війни і, зокрема, ролі Організації українських націоналістів і Української Повстанської Армії стосовно польського та єврейського народів, організував проведення з 08.04.2010 року до 10.04.2010 року виставки фотографій і документів під назвою «Волинська різня польські та єврейські жертви ОУН-УПА» у Великій виставковій залі ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 2.

Розуміючи, що інформація та матеріали фотовиставки можуть викликати негативну реакцію та суспільне загострення з боку окремих патріотично налаштованих громадян, представників політичних партій та націоналістичних рухів, для яких ОУН-УПА та її лідери є ідейними беззаперечними авторитетами, маючи на меті спровокувати конфлікт між громадянами, які мають різне світоглядне бачення щодо діяльності ОУН-УПА, а також причин та обставин перебігу подій Волинської трагедії в роки війни, ОСОБА_7 спільно із невстановленими слідством особами з числа вищих посадових осіб держави та керівниками ГУМВС України в м. Києві розробив план по силовому придушенню патріотизму та громадянської самосвідомості у відвідувачів даної виставки, шляхом застосування до них працівниками правоохоронних органів фізичної сили, спричинення тілесних ушкоджень, затримань і притягнення до відповідальності.

Для безпосереднього виконання указаного плану ОСОБА_7 вступив у змову із керівниками МВС України та ГУМВС України в м. Києві, якими у свою чергу для його реалізації залучено, в тому числі, Заступника начальника управління громадської безпеки ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 .

Встановлено, що приблизно о 10 год. 30 хв. 08.04.2010 року у Великій виставковій залі на другому поверсі в ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» розпочалась прес-конференція за участі ОСОБА_7 та запрошених ним представників окремих громадських організацій. При спробі патріотично налаштованих громадян, які бажали задати питання організаторам виставки, висловити свою громадянську позицію щодо справжнього, на їх думку, перебігу відповідних історичних подій, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інших, а також Героя України ОСОБА_16 наблизитися до столу з мікрофонами, за яким стояв ОСОБА_7 , запрошені ним гості та представники організаторів, ОСОБА_7 , діючи відповідно до розробленого ним плану з метою провокації конфлікту з вищевказаними громадянами та іншими особами, які мають різні світоглядні позиції щодо висвітлених на виставці подій і представлених матеріалів, перевищуючи владу і надані йому як народному депутату України владні повноваження, всупереч вимогам ст. ст. 3, 15, 19, 21-24, 28, 29, 34, 39, 64, 68 Конституції України від 28.06.1996, Присяги народного депутата України, ст. ст. 1 5 , 10 13, 20 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990, використовуючи свою посаду і статус депутата та члена провладної на той час партії Регіонів і однойменної фракції у Верховній Раді України, надав усну вказівку працівникам правоохоронних органів, зокрема ОСОБА_5 і ОСОБА_17 , які за посадами були старшими і керували діями інших працівників міліції, із застосуванням сили та насильства до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , Героя України ОСОБА_16 та інших, не допустити їх виступів перед присутніми на виставці, вивести із приміщення та затримати, схиливши тим самим ОСОБА_5 , ОСОБА_17 , ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та інших співробітників міліції до вчинення протиправних насильницьких дій стосовно вищевказаних цивільних осіб, чим підбурив їх до вчинення злочину.

Внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_17 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_18 , ОСОБА_6 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та іншими невстановленими на даний час співробітниками міліції, у зв`язку з протиправним застосуванням фізичної сили та насильства заподіяно фізичний біль громадянам ОСОБА_23 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_24 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , а громадянину похилого віку ОСОБА_28 завдано легкі тілесні ушкодження у вигляді садна подовженої форми на долонній поверхні основної фаланги 1 пальця лівої кисті, по 1-му синцю на внутрішній поверхні лівого плеча у верхній третині, на зовнішній поверхні правого плеча в нижній третині, з переходом у проекцію ліктьового суглобу, на зовнішню та бокову поверхні та верхню третину передпліччя.

В подальшому, завершуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_17 , діючи у змові та за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та іншими невстановленими на даний час співробітниками міліції, на виконання вказівки ОСОБА_5 , на службовому автотранспорті доставили затриманих ОСОБА_23 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_24 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_28 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 до Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві, де на підставі поданих ними рапортів про нібито вчинення хуліганських дій та опору працівникам міліції стосовно затриманих співробітниками цього райуправління міліції складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КУпАП, а після цього супроводжено до Шевченківського районного суду м. Києва.

За результатами судових розглядів вказаних проваджень, ОСОБА_23 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_24 , ОСОБА_14 , ОСОБА_28 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 визнано судом невинними у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень та закрито відповідні справи.

17.08.2016 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ст. 351, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ст. 365 КК України, а саме, в організації невиконання службовою особою законних вимог народних депутатів України, створення штучних перешкод у їх роботі за попередньою змовою групою осіб та у організації перевищення влади та службових повноважень за попередньою змовою групою осіб, тобто в умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалося насильством, застосуванням спеціальних засобів та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями.

Письмове повідомлення про підозру в день його складення 17.08.2016 року ОСОБА_5 вручене не було у зв`язку із неможливістю такого вручення, оскільки місцезнаходження останнього невідоме, а тому 17.08.2016 року вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень шляхом надіслання його засобами поштового зв`язку.

Під час досудового розслідування, 20.07.2016 року з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок розслідуваних кримінальних правопорушень, потерпілими ОСОБА_28 , ОСОБА_16 , ОСОБА_23 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_26 , ОСОБА_25 , ОСОБА_15 , загальна сума позовних вимог яких становить 900 тис. грн. (цивільних позовів), ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.09.2016 по справі № 757/44876/16-к задоволено клопотання органу досудового розслідування та накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :21:087:0304, площею 0.0999 га, за адресою: АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 18; ? садового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 193,7 кв.м. (земельна ділянка місця розташування з кадастровим номером :01:012:0051 з цільовим призначенням: ведення садівництва), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14, що належали дружині підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_29 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.06.2020 року по справі № 757/64310/19-к задоволено клопотання представника дружини ОСОБА_5 - ОСОБА_29 та скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.09.2016 року по справі № 757/44876/16-к, в частині, а саме, на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :21:087:0304, площею 0,0999 га за адресою: АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18.

Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підставою виникнення права власності на вищезазначену земельну ділянку є свідоцтво про право власності НОМЕР_1 , індексний номер 7421178, видане 31.07.2013 року.

Разом з тим, органом досудового розслідування за результатом проведення тимчасового доступу до документів, які були підставою виникнення права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку з кадастровим номером :21:087:0304, площею 0,0999 га, за адресою: АДРЕСА_1 із цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18, встановлено, що вказана земельна ділянка 31.07.2013 року приватизована ОСОБА_5 , а тому безоплатно одержана ОСОБА_5 у період шлюбу в приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку й господарських будівель і споруд, є його власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки не є майном нажитим подружжям у шлюбі, а безоплатно одержана громадянином частка у земельному фонді.

Відтак, з метою відшкодування майнової шкоди, завданої діями підозрюваного, та забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, слідчий просить клопотання задовольнити.

З метою забезпечення арешту майна, яке не має статусу тимчасово вилученого, та з метою забезпечення арешту майна, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання розглядається без повідомлення власника майна.

В судове засідання слідчий не з`явився, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, в якій підтримав вимоги клопотання з викладених у ньому підстав, просив їх задовольнити.

Оскільки, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття слідчого у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя визнав можливим розглянути клопотання за відсутності слідчого.

Згідно ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчими Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2012 року за № 0001641 за підозрою колишнього заступника начальника управління громадської безпеки ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ст. 351, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України, колишнього заступника начальника ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України, та колишнього народного депутата України ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні, 17.08.2016 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ст. 351, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ст. 365 КК України, а саме, в організації невиконання службовою особою законних вимог народних депутатів України, створення штучних перешкод у їх роботі за попередньою змовою групою осіб та у організації перевищення влади та службових повноважень за попередньою змовою групою осіб, тобто в умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалося насильством, застосуванням спеціальних засобів та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями.

Письмове повідомлення про підозру в день його складення 17.08.2016 року ОСОБА_5 вручене не було у зв`язку із неможливістю такого вручення, оскільки місцезнаходження останнього невідоме, а тому 17.08.2016 року вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень шляхом надіслання його засобами поштового зв`язку.

В ході досудового розслідування потерпілими у кримінальному провадженні заявлено цивільні позови про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, зокрема: ОСОБА_28 на суму 100 тис. грн; ОСОБА_16 на суму на суму 100 тис. грн; ОСОБА_23 на суму 100 тис. грн; ОСОБА_30 на суму 100 тис.грн; ОСОБА_10 на суму 100 тис. грн; ОСОБА_12 на суму 100 тис.грн; ОСОБА_26 на суму 100 тис. грн; ОСОБА_25 на суму 100 тис.грн; ОСОБА_15 на суму 100 тис. грн, що в сукупності становить 900 тис.грн. Розмір завданої кримінальним правопорушенням шкоди підтверджується висновками судово-медичних експертиз, відеозаписами подій, показаннями потерпілих, свідків та проведених за їх участі слідчих експериментів.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07.10.2020 року № 227275343, за ОСОБА_5 на праві приватної власності зареєстрована земельна ділянка з кадастровим номером :21:087:0304, площею 0,0999 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18.

Як визначено у ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При вирішенні питання про арешт майна, виходячи з засад співмірності та розумності обмеження прав власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що в рамках кримінального провадження № 0001641 від 21.12.2012 року, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, в ході досудового розслідування потерпілими у кримінальному провадженні заявлено цивільні позови на загальну суму 900 000,00 грн., та незастосування накладення арешту на об`єкт нерухомого майна може призвести до відчуження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а відтак, клопотання слідчого про накладення арешту на майно є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 172, 173, 174, 309, 372, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання Слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001641 від 21.12.2012 року, - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :21:087:0304, площею 0,0999 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18, що на праві приватної власності зареєстрована за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони розпорядження.

Роз`яснити підозрюваному, його захиснику, іншому власнику або володільцю майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді у порядку, встановленому ст. 174 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором/слідчим у кримінальному провадженні № 0001641 від 21.12.2012 року.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1