Справа № 991/1490/22
Провадження 1-кс/991/1510/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2022 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду клопотання детектива Національного бюро П`ятого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погоджене із прокурором п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000334 від 08.07.2016,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання, у якому детектив просить надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000334 від 08.07.2016 стосовно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтовує тим, що детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000334 від 08.07.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період з 08.07.2015 по 24.12.2015, більш точної дати встановити не виявилося можливим, ОСОБА_6 , будучи з 08.07.2015 виконувачем обов`язків генерального директора, а з 09.12.2015 генеральним директором ДП «Полтавський КХП», з корисливих мотивів, перебуваючи за місцем фактичного знаходження цього підприємства за адресою: м. Полтава, вул. Небесної Сотні, 69, зловживаючи своїм службовим становищем, вирішив заволодіти майном державного підприємства та юридичних осіб (контрагентів ДП «Полтавський КХП»), які зберігали на вказаному підприємстві зернові культури та продукти їх переробки.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_6 , не пізніше 24.12.2015, вступив у злочинну змову із ОСОБА_7 , кінцевим бенефіціаром ТОВ «Продзернопром»,ТОВ «Хардінвест» та ОСОБА_8 , який здійснював фактичний контроль діяльності цих Товариств, погоджуючи свої дії із ОСОБА_7 .

Так, ОСОБА_6 організував, за допомогою отриманих бланків товарно-транспортних накладних із підписами директорів та відтисками печаток ТОВ «Продзернопром» та ТОВ «Хардінвест», фіктивне відображення в бухгалтерському обліку державного підприємства надходження зерна пшениці, шляхом підбурення працівників державного підприємства, зокрема начальника елеватора ОСОБА_9 до складання та видачі у період з 24.04.2015 по 17.05.2017 неправдивих документів, що стало підставою оприбуткування зернових за ТОВ «Продзернопром» та ТОВ «Хардінвест» у книгах кількісно-якісного обліку хлібопродуктів, чим створив умови для подальшого заволодіння зерновими культурами, які належать ДП «Полтавський КХП» і юридичним особам (контрагентам), шляхом їх переробки у борошно, під виглядом зерна, яке нібито ввозилося на територію підприємства ТОВ «Продзернопром» та ТОВ «Хардінвест» та подальшого його відвантаження.

За таких обставин, генеральний директор ДП «Полтавський КХП» ОСОБА_6 , зловживаючи службовим становищем, діючи умисно у співучасті та за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , підбуривши ОСОБА_9 до складання та видачі неправдивих документів, заволоділи зерном пшениці 2 А класу у кількості 1 768 850 кг, вартістю 9 109 577, 5 грн і 3 А класу у кількості 1 114 990 кг, вартістю 5 686 449 грн, що зберігалося на ДП «Полтавський КХП», шляхом фіктивного відображення надходження зерна від компаній ТОВ «Продзернопром» та ТОВ «Хардінвест» у бухгалтерському обліку державного підприємства, внаслідок чого державному підприємству завдано шкоди на загальну суму 14 796 026, 50 грн.

Детектив зазначає, що за результатами проведеного досудового розслідування здобуто достатні докази про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, у зв`язку з чим, стосовно нього 22.02.2022 складено повідомлення про підозру у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, яке вручено йому у спосіб передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України.

Разом з цим, 22.02.2022 підозрюваного ОСОБА_6 викликано на 03.03.2022, 04.03.2022 та 07.03.2022 для проведення допитів, шляхом направлення повісток на усі відомі адреси його проживання та проживання його близьких родичів, однак останній до органу досудового розслідування не з`явився, про причини не явки не повідомив. Тобто, підозрюваний ОСОБА_6 ухиляється від явки на виклик детектива.
Досудовим розслідуванням також встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 14.04.2018 перетнув КПВВ Чонгар ( ОСОБА_10 ) і його місцезнаходження на теперішній час невідомо, у зв`язку з чим його оголошено в розшук. Водночас, оглядом відомостей, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, встановлено, що ОСОБА_6 знаходиться на території російської федерації, тобто на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.
На даний час органу досудового розслідуванням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 невідоме, однак існують обґрунтовані підстави вважати, що останній змінив місце власного проживання (перебування) та виїхав за межі території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

02.03.2022 постановою детектива Національного бюро ОСОБА_3 оголошено міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_6 .

Детектив, посилаючись на положення ч. 5 ст. 139, ч. 2 ст. 297-1 КПК України, стверджує про наявність достатніх підстав для проведення у даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 спеціального досудового розслідування.

У судовому засіданні детектив вимоги клопотання підтримав, просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись не доведеність детективом обставин про те, що ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування та суду саме з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Повідомлення про підозру не доведене до відома ОСОБА_6 . Також у матеріалах, доданих до клопотання, відсутні відомості про те, що ОСОБА_6 на даний час перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та його перебування у міжнародному розшуку.

Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання належить відмовити з таких підстав.

Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень врегульовані главою 24-1 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави. Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 297-4 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук. Під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи, щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, вирішуючи питання про здійснення спеціального досудового розслідування, слідчий суддя повинен упевнитися у наявності правових підстав для прийняття такого рішення, а саме встановити такі обставини:

1) чи передбачає Кримінальний процесуальний кодекс України спеціальне досудове розслідування щодо злочину, який розслідується у межах кримінального провадження, в якому подане клопотання;

2) факт набуття особою статусу підозрюваного в цьому кримінальному провадженні;

3) наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення;

4) чи переховується підозрюваний від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором з метою ухилення від кримінальної відповідальності та якими доказами це підтверджується та/або чи оголошений підозрюваний у міжнародний розшук та якими доказами це підтверджується.

Для здійснення спеціального досудового розслідування (in absentia) повинні бути наявними усі зазначені підстави і відсутність хоча б однієї виключає можливість здійснення кримінального провадження у такому порядку.

У судовому засіданні встановлено, що детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000334 від 08.07.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, у тому числі, за фактом того, що службові особи ДП «Полтавський КХП», діючи за попередньою домовленістю між собою, групою осіб, шляхом внесення недостовірних відомостей до офіційних документів, заволоділи майном державного підприємства на загальну суму 14 796 026,50 грн.
У межах цього кримінального провадження 22.02.2022 детектив Національного бюро П`ятого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , склав повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, а саме у підбуренні до складання та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
Частиною другою ст. 297-1 КПК України прямо передбачено можливість здійснення спеціального досудового розслідування щодо злочину, передбаченого ст. 191 КК України (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем). Щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, то здійснення спеціального досудового розслідування щодо нього є можливим на підставі положень абзацу другого ч. 2 ст. 297-1 КПК України.
Таким чином, відносно інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, законодавцем передбачена можливість здійснення спеціального досудового розслідування.
Щодо факту набуття ОСОБА_6 статусу підозрюваного в цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є, зокрема, особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно із ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу (ч. 3 ст. 111 КПК України).

За змістом ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК України).

Велика Палата Верховного Суду у поставі від 11.12.2019 у справі № 536/2475/14-к дійшла висновку, що викладена у письмовому повідомленні підозра та вручена у належний спосіб є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК України.

Дотримання прав особи при врученні їй складеного щодо неї повідомлення про підозру, у разі тимчасової відсутності такої особи за місцем її проживання та за відсутності відомостей про її місце перебування, зважаючи на приписи ч. 1 ст. 42, ст. 135 КПК України, полягає не у фактичному врученні такого повідомлення (процесуального документа), а у вжитті органом досудового розслідування усіх можливих заходів для того, щоб така особа могла дізнатися про факт складання такого повідомлення про підозру щодо неї та суть викладених у ньому обставин не тільки від правоохоронних органів чи суду, а й з інших, доступних для неї джерел.
Згідно із протоколом огляду від 18.02.2022 детектив за результатом огляду відомостей, зокрема, які містяться в Державному реєстрі актів цивільного стану, ДМС, АРМОР встановив, що ОСОБА_6 14.04.2018 залишив територію України у напрямку виїзду з України на пункті перетину КПВВ Чонгар ( ОСОБА_10 ) та відтоді на територію України не повертався. Також встановлено, що ОСОБА_6 з 26.11.1988 року перебуває у шлюбі із ОСОБА_11 , має дітей: дочку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; дочку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (матір сина ОСОБА_15 ); сина ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (матір сина ОСОБА_17 ); сина ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (матір сина ОСОБА_19 ); дочку ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (матір дочки ОСОБА_21 ) (т. 1 а.с. 59- 61, 71).

Детектив як у клопотанні, так і в судовому засіданні, стверджував, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, вручене йому у спосіб передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України, а саме: шляхом направлення поштою: за місцем реєстрації ОСОБА_6 АДРЕСА_1 ; за місцем проживання дружини АДРЕСА_2 ; за місцем проживання матерів дітей ОСОБА_6 : ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_15 , що підтверджується поштовими накладними, фіскальними чеками та описами вкладень (т. 1 а.с. 27-31)
Однак, досліджені у судовому засіданні матеріали, не дають підстав для висновку, що орган досудового розслідування вжив усіх можливих заходів для вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру у спосіб передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України для вручення повідомлень.
Так, матеріали клопотання не містять доказів здійснення вручення дружині ОСОБА_6 - ОСОБА_11 письмового повідомлення про підозру під розписку.

ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , які є матерями дітей ОСОБА_6 , зогляду на визначення поняття «близькі родичі та члени сім`ї» у п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України, не є близькими родичами чи дорослими членами сім`ї, як того вимагає ч. 2 ст. 135 КПК України.

Доказів того, що вказані особи проживають разом з ОСОБА_6 , як і доказів вручення під розписку письмового повідомлення про підозру для подальшої передачі її ОСОБА_6 повнолітнім дочкам та синам ОСОБА_6 , матеріали справи не містять.
У судовому засіданні детектив стверджував, що ОСОБА_6 і на даний чс зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , куди направлено засобами поштового зв`язку повідомлення про підозру. Водночас, відповідно до договору купівлі-продажу від 18.08.2021 ця квартира відчужена членами сімї ОСОБА_6 - дружиною ОСОБА_11 , яка діяла від свого імені, від імені ОСОБА_6 за довіреністю та від імені доньки ОСОБА_13 , а також донькою ОСОБА_12 (т. 1 а.с. 72-74)
Посилання детектива на неможливість вручення повідомлення про підозру, у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, не звільняють його від обов`язку виконання вимог ч. 2 ст. 135 КПК України.

За таких обставин наявні підстави вважати, що ОСОБА_6 належним чином, у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України, не повідомлений про підозру у кримінальному провадженні № 0000334 від 08.07.2016, тому слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_6 не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженню у відповідності до положень ч. 1 ст. 42 КПК України.
У свою чергу відсутність у особи, щодо якої подано клопотання, статусу підозрюваного у кримінальному провадженні унеможливлює застосування спеціального досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.
Таким чином, підстави для оцінки інших критеріїв, які обумовлюють застосування кримінального провадження «in absentia», відсутні.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання детектива належить відмовити.
Керуючись ст. 2, 7, 297-1 297-4, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1