ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 червня 2022 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:
Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю учасників судового провадження:
секретаря судового
засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000741 від 14.03.2022 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м.Чернівці від 19 квітня 2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого:
-26 березня 2003 року Ленінським районним судом м.Чернівці за ч.2 ст.309 КК України на 2 роки позбавлення волі;
-11 грудня 2006 року Шевченківським районним судом м.Чернівці від ч.2 ст.185, ч.2 ст.187 КК України на 7 років позбавлення волі;
-18 березня 2016 року Садгірським районним судом м.Чернівці за ч.1 ст.121 КК України на 1 рік 4 місяці позбавлення волі;
-24 жовтня 2019 року Шевченківським районним судом м.Чернівці за ч.2 ст.185, ч.5 ст.72 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України,-
УСТАНОВИЛА:
Короткий зміст оскарженого судового рішення.
Вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 19 квітня 2022 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено обраним до набрання вироком законної сили.
Вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні.

Вимоги апеляційних скарги та узагальнені доводи апелянтів.
На вказаний вирок обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.
_____________________________________________________________________________
ЄУНСС 727/2193/22 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_9
Номер провадження 11-кп/822/200/22 Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .
Обвинувачений ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі (з доповненнями) просить скасувати вирок районного суду та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції з підстав порушення вимог кримінального матеріального та процесуального закону.
Посилається на те, що був введений в оману своїм захисником та судом щодо виду та розміру покарання, а обвинувачення ґрунтується тільки на його визнанні вини.
Вказує, що надав визнавальні показання під загрозою життю та здоров`ю, а також під психологічним тиском з боку захисника.
Зазначає, що не мав на меті викрадення смарт-годинника, а тому його дії невірно кваліфіковані.
Крім того, вказує, що районним судом не досліджено відомості про його стан здоров`я, які б впливали на вид та розмір покарання, оскільки в нього є ряд смертельних хвороб.
Захисник ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі просить змінити вирок в частині призначеного ОСОБА_6 покарання та призначити йому за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України покарання із застосуванням ст.69 КК України.
На підтримку своїх доводів зазначає, що судом першої інстанції призначено занадто суворе покарання, оскільки наявні пом`якшуючі обставини, дані про особу обвинуваченого та позиція потерпілої сторони свідчать про можливість застосування до нього вимог ст.69 КК України.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Згідно вироку районного суду, ОСОБА_6 14 березня 2022 року близько 16 год 10 хв, перебуваючи в приміщенні магазину «Vodafone», що розташований на першому поверсі ТРЦ «Майдан», що по вул. Героїв Майдану 71 в м. Чернівці, де здійснює свою господарську діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_10 , в умовах дії на території України режиму воєнного стану, відповідно до указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», реалізуючи виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу викрав із прилавку торгового залу магазину смарт-годинник «Smart Watch Maxcom FTI FW46 Xenon (Black)» вартістю 1424 гривні, після чого вийшов із магазину без здійснення оплати за відповідний товар, а отже, виконав всі дії, що вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений продавцем магазину із викраденим майном.
В результаті вказаних дій ОСОБА_6 міг завдати ФОП ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 1424 грн.

Позиції учасників апеляційного провадження.
Обвинувачений та захисник підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити.
Прокурор заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити без змін вирок районного суду.
Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату і час апеляційного розгляду. Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України, її неприбуття не перешкоджає апеляційному розгляду.

Мотиви Суду.
Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників судового провадження стосовно поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників судового провадження у судових дебатах, надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Апеляційним судом до початку судового розгляду було задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, однак останній 21 червня 2022 року ознайомився з ними частково, мотивуючи незадовільним станом здоров`я.
Водночас, згідно довідки від 21 червня 2022 року, обвинувачений ОСОБА_6 був оглянутий в Чернівецькій міській медичній частині №33, і його загальний стан задовільний, температура 36,4, артеріальний тиск 130/80 мм.рт.ст. Протипоказів для відвідування судових засідань та ознайомлення з матеріалами справи немає.
Таким чином, апеляційним судом вжито всі заходи для забезпечення прав обвинуваченого, якими він не скористався з власної ініціативи.
Крім того, згідно протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, долученого прокурором в апеляційному суді, вбачається, що ОСОБА_6 з матеріалами справи ознайомився у повному обсязі.
Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
На переконання колегії суддів, вирок районного суду відповідає в повній мірі вказаним вимогам.
Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що його було введено в оману районним судом та захисником, не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи.
При підготовці до апеляційного розгляду, колегією суддів було досліджено матеріали фіксації судового засідання Шевченківського районного суду м.Чернівці від 05 квітня 2022 року, з яких вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_6 роз`яснено його права, в суді обвинувачений повідомив, що його права йому зрозумілі. Після оголошення прокурором короткого викладу обвинувального акта, районний суд роз`яснив ОСОБА_6 обвинувачення, на що останній повідомив, що обвинувачення йому зрозуміле і свою винуватість він визнає, буде надавати показання. У зв`язку з цим, прокурором було заявлено клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку, згідно ч.3 ст.349 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник погодилися із таким порядком судового розгляду, після чого судом першої інстанції було обвинуваченому роз`яснено положення ч.3 ст.349 КПК України та двічі поставлено питання, чи розуміє останній зміст цієї статті. ОСОБА_6 суду повідомив, що зміст ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілий (а.п.26).
У наступному судовому засіданні, 18 квітня 2022 року судом було допитано обвинуваченого ОСОБА_6 . Обвинувачений у свою чергу повідомив, що обставини, викладені прокурором в обвинувальному акті, відповідають дійсності, однак до магазину із викраденим він повернувся сам із працівником магазину. Свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому розкаявся.
Судом першої інстанції в основу вироку покладено саме визнавальні показання обвинуваченого ОСОБА_6 , які він добровільно надав у судовому засіданні районного суду.
При цьому, жодних ознак тиску захисника на обвинуваченого під час судового засідання не встановлено, захисник погодився з позицією обвинуваченого щодо визнання вини та бажання давати показання.
Таким чином, суд першої інстанції діяв у відповідності до вимог КПК України, процедуру, передбачену ч.3 ст.349 КПК України було дотримано повною мірою.
Крім того, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повідомив, що за фактом нібито погроз життю та здоров`ю з боку захисника до правоохоронних органів він не звертався, а тому такі твердження є голослівними.
Колегією суддів із перевірки матеріалів справи не встановлено порушень при роз`ясненні обвинуваченому обсягу обвинувачення, кваліфікації його дій та спрощеного порядку розгляду кримінального провадження.
За таких обставин, колегія суддів, з урахуванням положень ч.3 ст.349 КПК України, не має права досліджувати докази у кримінальному провадженні та не вбачає підстав для призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції, як про те просить обвинувачений ОСОБА_6 .
Твердження обвинуваченого про введення його в оману районним судом та захисником не відповідають дійсності і оцінюються як обрана лінія захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності, а тому його апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинений повторно, в умовах воєнного стану.
Стосовно доводів апеляційної скарги захисника в частині покарання, призначеного ОСОБА_6 за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, колегією суддів встановлено наступне.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Дотримуючись вказаних вимог, суд першої інстанції при призначенні покарання врахував, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини, вчинив новий злочин у період незнятої та непогашеної судимості, перебуває на обліку ОКНП «Чернівецький обласний наркологічний диспансер», перебуває під медичним наглядом з 25 березня 2013 року з рядом діагнозів, визнав свою вину у повному обсязі.
Обставиною, що пом`якшує покарання, судом першої інстанції визнано щире каяття.
При цьому, колегія суддів на стадії апеляційного розгляду ставить під сумнів наявність щирого каяття як обставини, що пом`якшує покарання, оскільки у поданих апеляційних скаргах обвинувачений фактично не погоджується з пред`явленим обвинуваченням.
Обставин, що обтяжують покарання, судом першої інстанції не встановлено.
Враховано районним судом і позицію потерпілої сторони, в якої відсутні претензії до обвинуваченого.
Дослідивши дані обставини, районний суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування ст.69 КК України, належним чином вмотивувавши своє рішення.
При цьому колегія суддів критично ставиться до доводів апеляційних скарг про наявність ряду тяжких хвороб в обвинуваченого, як підставу для пом`якшення призначеного покарання.
Районним судом при призначенні покарання досліджено та враховано довідку ОКНП «Чернівецький обласний центр з профілактики та боротьби зі СНІДом» від 31 березня 2022 року №178 (а.п.18), а також висновок судово-психіатричного експерта №133 від 22 березня 2022 року (а.п.87), що містять вичерпні відомості про стан здоров`я обвинуваченого.
Дослідивши вказані обставини, районний суд дійшов висновку про те, що об`єктивних даних, які б вказували на неможливість перебування та лікування обвинуваченого в умовах ізоляції, не встановлено, з чим погоджується і колегія суддів.
Таким чином, всі обставини вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу обвинуваченого, на які посилається сторона захисту в апеляційних скаргах, були повною мірою враховані судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 .
Районним судом призначено покарання в найнижчих межах санкції ч.4 ст.185 КК України, із врахуванням ступеню реалізації злочинного умислу, що, на переконання апеляційного суду, є справедливим і достатньо вмотивованим у вироку.
Погоджуючись з позицією суду першої інстанції, колегія суддів враховує також практику Верховного Суду (постанова ВС від 09.10.2018 у справі № 756/4830/17-к), згідно якої визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Отже, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, колегією суддів не виявлено, а тому апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника задоволенню не підлягає.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Шевченківського районного суду м.Чернівці від 19 квітня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_11 Станковська

Згідно з оригіналом
Суддя Чернівецького
апеляційного суду _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

28.06.2022 року
(дата засвідчення копії)