ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 682/620/21

Провадження № 11-кп/4820/162/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши в режимі відеоконференцзв`язку у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження, за апеляційними скарами обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 на вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 вересня 2021 року,-
встановила:

Вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 вересня 2021 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області, м. Кіровське, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, не працевлаштований, раніше судимий:

24.05.2013 року вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
11.12.2014 року вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 до покарання у виді 3 років позбавлення волі із частковим приєднанням невідбутої частини покарання за вироком Славутського міськрайонного суду від 24.05.2013 року та призначенням остаточного покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі;
08.10.2019 року вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 6 місяців арешту, звільненого з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_7 залишено попередні у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з 27.11.2020 року, зарахувавши до строку відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення.

Питання речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Як вбачається з вироку, ОСОБА_7 26.11.2020 в с. Перемишель Шепетівського (Славутського) району, перебуваючи з 21:00 год. в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у кімнаті кухні розпивали алкогольні напої.

Під час розпиття алкогольних напоїв, близько 21:30 год., між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ґрунті особисто неприязних відносин виник словесний конфлікт, що переріс у бійку.
Під час бійки ОСОБА_7 , на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно з метою завдання тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, наніс потерпілому ОСОБА_8 не менш як сім ударів кулаками рук по голові та тулубу. Також під час бійки ОСОБА_7 взявши до рук кухонного ножа, який знаходився в кімнаті кухні, так як ним користувалися під час розпивання алкогольних напоїв, та будучи обізнаним про підвищені травматичні властивості ножа, використовуючи його як знаряддя для нанесення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_8 лезом ножа не менше як два удари. Так, внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: двох забійних ран ділянки лобу справа, садна лоба зліва, двох синців з осадженням внутрішньої поверхні правого передпліччя в нижній третині, та правого променево-зап`ясного суглоба, чотирьох синців тильної поверхні лівої кисті та лівого променево-зап`ясного суглоба, синця ділянки передньо-внутрішньої поверхні лівого колінного суглоба, синця з осадженням внутрішньої поверхні правої гомілки у верхній третині, різаної рани внутрішньої поверхні правого променево-зап`ясного суглоба; колото-різаної рани передньої поверхні лівого передпліччя в середній третині, з ушкодженням передньої групи м`язів передпліччя, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня. А також в результаті нанесення одного із ударів ножем ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення передньої поверхні лівого передпліччя з ушкодженням ліктьових судин, яке за кваліфікуючим критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, та яке спричинило гостру зовнішню крововтрату, від якої у період часу з 03:00 годин до 08:00 годин ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер за місцем свого проживання.
В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 скасувати та закрити кримінальне провадження за відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.
Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, неправильно застосовано Закон України про кримінальну відповідальність.
Вказує, що покази обвинуваченого, які він надавав в суді першої інстанції, не спростовуються показами допитаних у судовому засіданні потерпілого та свідків, а також іншими доказами.
Зазначає, що згідно висновку судово-медичної експертизи та показів допитаного в судовому засіданні судово-медичного експерта ОСОБА_11 , смерть ОСОБА_8 наступила в короткий проміжок часу після заподіяння тілесних ушкоджень, в межах до від 30 хвилин до 60 хвилин. Однак в судовому засіданні достовірно було встановлено, що ОСОБА_7 пішов з будинку ОСОБА_12 разом з ОСОБА_13 , біля 23 год. 00 хв., після чого, як слідує з показів потерпілого ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_8 пересувався по будинку, пив чай і лише біля 03 год. 00 хв. ліг спати, а вранці було виявлено, що він помер. Сторона захисту вказує, що в даному випадку виключається, як слідує з висновку судово-медичної експертизи та показів експерта, що ОСОБА_8 міг пересуватись до настання смерті.
В апеляційній скарзі, з подовненнями до неї, обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду щодо нього скасувати та закрити кримінальне провадження за відсутність в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.
Вважає, що вирок суду повинен бути скасований у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, відсутністю в його діянні складу інкримінованого правопорушення, відсутністю встановленого мотиву, які мають істотне значення, порушення вимог КПК України та невірне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Обвинувачений зазначає, що вину не визнає, а судом не надано та недосліджувалось жодного доказу щодо того, що він свідомо наніс потерпілому удари ножем. Все обвинувачення, на його думку, побудовано на тому, що між ними був конфлікт, який сам потерпілий і спровокував.
Вказує, що жоден із свідків, в суді першої інстанції, не вказав, що ОСОБА_7 наносив удари ножем потерпілому, та жодна експертиза не вказала на його провину, а інших доказів немає. А тому вважає, що жодного доказу його вини суду не встановив, умислу на спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень він не мав, настання смерті останнього не очікував, так як удари, що він йому наніс мали легку ступінь тяжкості.
Вважає, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст.. 94 КПК України належним чином не оцінив кожен доказ окремо, не вказавши, чому бере до уваги одні докази та відкидає інші, не дав оцінки доказам у їх сукупності і взаємозв`язку та достатності, обмежившись загальними формулюваннями.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника в підтримання доводів апеляційних скарг, думку прокурора, яка заперечувала проти апеляційних скарг захисника та обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають за наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину за ч. 2 ст.121 КК України, при наведених в вироку обставинах підтверджуються зібраними в справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Твердження захисника та обвинуваченого, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, оскільки жодного доказу його вини судом першої інстанції не встановлено, а також не встановлено умислу на спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, колегія суддів відхиляє.
В суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненому злочині не визнав та вказував, що того вечора близько 21.00 год. він прийшов до господарства Шиянів, де також проживав ОСОБА_14 із яким вони товаришували та разом підпрацьовували на обпалюванні деревного вугілля. Він прийшов переказати ОСОБА_15 , що їм затримують виплату заробітку орієнтовно на тиждень. Його запросили до хати та до столу, за яким вечеряли мешканці будинку та розпивали алкоголь, він також мав з собою пляшку горілки ( 1л), яку дістав і поставив на стіл. За столом знаходилися ОСОБА_8 , його дружина ОСОБА_9 , брат останньої ОСОБА_10 та він. Стверджує, що між ним і ОСОБА_8 були гарні відносини, ОСОБА_8 з дружиною вели мову про те, що візьмуть ОСОБА_7 за кума при майбутніх хрестинах дитини.
За столом, під час розпиття спиртних напоїв, між ним та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, розпочав його ОСОБА_16 називаючи його та ОСОБА_15 «простаками, яких розвели на гроші» не оплативши їм їхню роботу. ОСОБА_8 взяв у руку ножа зі столу та почав ним погрожувати йому та ОСОБА_17 . ОСОБА_14 та ОСОБА_18 вийшли з кухні, на вулицю, а ОСОБА_8 наніс йому один удар кулаком лівої руки по обличчю, через стіл, потім підвівся і пішов у його сторону, він у відповідь також підвівся і почав наносити удари ОСОБА_8 правою рукою близько 5 ударів в обличчя. ОСОБА_8 тримав в цей час ніж у руках і він ударом його вибив. ОСОБА_8 впав на підлогу, сівши, а він стояв біля нього, до кухні зайшла ОСОБА_19 та облила їх водою з відра. Ніж він підняв із підлоги та передав для ОСОБА_15 з проханням прибрати, щоб ОСОБА_16 чогось не накоїв. Він вийшов у кімнату ОСОБА_15 , а ОСОБА_20 побіг у кімнату батька, де знаходилися діти, кричав «поріжу», а звідти - у свою кімнату, де зачинив двері на клямку. Його вигуки він сприймав на свою адресу. Він пішов за ним слідом та намагався його заспокоїти словами, потім штовхнув ногою із силою двері до кімнати ОСОБА_8 , зайшов в середину кімнати та став заспокоювати ОСОБА_16 , той віддав йому ще одного ножа, і вони вдвох пішли назад до кухні, випили по стопці горілки, ОСОБА_21 в цей час одягнувся і вони вдвох пішли із будинку. Вже було біля 23 год. У ОСОБА_22 був розбитий ніс, кров була на обличчі та руках. Він допускає, що коли забирав ножа у ОСОБА_22 то міг його поранити в руку, однак також припускає що ОСОБА_20 сам наніс собі порізи на руці, та не виключає, що ушкодження могла нанести ОСОБА_19 після того, як він пішов з будинку. Вони з ОСОБА_15 пішли ще придбати горілки до ОСОБА_23 , потім він пішов додому. На його одязі була кров на куртці і штанах, вважає, що це кров ОСОБА_22 із розбитого носа.
Суд першої інстанції повною мірою перевірив такі твердження обвинуваченого, навів спростування таких доводів обвинуваченого, з якими погоджується колегія суддів, позаяк такі доводи обвинуваченого, на переконання апеляційного суду, вказують про намагання обвинуваченого уникнути настання відповідальності за вчинене.
Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України підтверджується наступними доказами, які дослідженні судом першої інстанції згідно ст. 23 КПК України, яким суд дав вірну оцінку з якою погоджується колегія суддів.
Потерпілий ОСОБА_12 в суді першої інстанції вказував, що того вечора ОСОБА_7 прийшов до них у будинок близько 21.00 год., звав ОСОБА_15 на розмову, потім пішов на кухню, де вони разом із його сином ОСОБА_8 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 вечеряли, а він з дітьми знаходився у кімнаті поряд. Протягом години часу все було тихо, раптом почув крики з кухні, сварку, тому вийшов до кухні і зробив зауваження, після чого двері до кухні зачинили. Він клав дітей спати Віку, ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , діти поснули, він дивився телевізор. Близько 22.00 години з кухні вибіг його син ОСОБА_8 , пробіг через кімнату де були діти та він, та забіг у свою кімнату, зачинивши за собою двері на защіпку, у нього не було в руках ножа та нікому він не погрожував. Діти прокинулися, почали плакати, він гукнув до сина і його компанії щоб не шуміли. За ним прибіг ОСОБА_7 та став вибивати ногою двері кімнати. Зірвавши защіпку, ОСОБА_7 зайшов до кімнати ОСОБА_8 та звідти вони вийшли разом, і знову пішли на кухню. Він чув розмови, а потім за пів години знову сварка. За тим ОСОБА_15 вибіг з хати, а за ним ОСОБА_27 . Він також чув чи гул чи стогін ОСОБА_16 , через деякий час ОСОБА_18 привела з кухні сина в його кімнату. Так як була ніч, а світло в кімнаті не включали, бо спали діти, він не бачив, чи була кров на синові. Близько 01.00 години син попросив води, коли він вийшов до кухні, то на підлозі побачив калюжу крові, розмиту водою. Син ще певний час не спав, просив води, але вже вставала до нього ОСОБА_18 . Це було біля 3 год. ночі. На ранок наступного дня ОСОБА_18 виявила, що ОСОБА_16 помер. В їхньому будинку було 3-4 ножі кухонних в користуванні. Того вечора він не бачив, щоб хтось ходив по хаті із ножем у руках. У його сина була звичка мати при собі ніж. Також коли син перебував у нетверезому стані він поводив завжди себе агресивно, погрожував «візьму ніж!», «заріжу!». Він вважає, що ОСОБА_16 не зміг би нанести собі порізи самостійно.
Свідок ОСОБА_9 в суді першої інстанції вказувала, що 26.11.2020 у вечірній час ОСОБА_7 прийшов до них додому, запитав її брата ОСОБА_15 , вона запросила його в будинок, де в кухні вони розмістилися за столом: вона її цивільний чоловік ОСОБА_8 , її брат ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , який з собою приніс 1 л горілки. У чоловіка при собі в кишені жилетки був ніж із синьою ручкою, який той дістав та поклав на стіл. За столом між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виникла словесна суперечка з приводу невиплачених грошей ОСОБА_10 за роботу, яку вони разом з ОСОБА_7 виконували, працюючи у підприємця. Під час суперечки ОСОБА_8 перший вдарив ОСОБА_7 рукою по обличчю, на що той почав кулаками рук наносити удари ОСОБА_8 , розбивши брову, почалася між ними бійка. Вона вийшла на вулицю, де палила цигарку із братом, який також вийшов з хати. Через 3-5 хв. вона повернулася до хати. ОСОБА_8 вийшов у свою кімнату, де зачинив двері на клямку, а ОСОБА_7 пішов слідом за ним та вибив двері. Через 5 хв. вони прийшли обоє на кухню, наче примирившись. Вони знову продовжили застілля. Хвилин через 30 знову почався конфлікт між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , через те, що вони обоє були раніше судимими та один поперед іншого цих вихвалялися. ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_7 , а той у відповідь почав також наносити удари. Вони впали на підлогу і вовтузили один одного. Ножа в руках у будь-кого із них вона не бачила. Щоб припинити бійку вона вилила на них воду з відра та вийшла з кухні, за нею вийшов ОСОБА_10 . Через кілька хвилин, коли вони з ОСОБА_15 стояли на порозі будинку, вибіг ОСОБА_7 , який виніс два кухонні ножі та віддав їх ОСОБА_10 , вказавши при цьому: «Щоб ОСОБА_16 нічого не зробив». Це були ножі, які використовувалися у господарстві та знаходилися в кухні будинку. Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_10 пішли з будинку, вона закрила двері за ними замкнувши їх. В кухні на підлозі сидів її чоловік ОСОБА_8 та казав, що не може встати, його болять ребра та попросив її допомогти йому добратися до ліжка. На підлозі перед ним була калюжа крові з водою, а також біля відра лежав ніж із синьою ручкою. Вона допомогла ОСОБА_16 підвестися, тримаючи за ліве плече, та поклавши його руку собі на плечі, повела його до кімнати, де він мешкав, а пізніше побачила на своєму одязі кров. Спершу він лежав на дивані, куди вона його поклала, а потім перемістився на землю, бо казав, що йому гаряче. Вона теж лягла відпочивати, десь до 03 год. ночі ОСОБА_16 попросив води, вона йому принесла та залишила у кімнаті, де ОСОБА_16 лежав на підлозі, а на ранок виявила, що ОСОБА_16 неживий. Свого чоловіка характеризує за життя як емоційного, схильного до вживання алкоголю.
В суді першої інстанції свідок ОСОБА_10 вказав, що 26.11.2020 близько 21.00 години до них додому прийшов ОСОБА_7 , приніс 1 літр горілки та вони в кухні з ним, ОСОБА_8 та його сестрою ОСОБА_18 сіли за столом розпивати спиртне. За столом між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виникла словесна суперечка з приводу відбування покарання у місцях позбавлення волі, тому, що обидва були судимі. В подальшому між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виникла бійка, яку вони з ОСОБА_25 намагалися припинити, однак, їм це не вдалося, тому вони вийшли з кухні. Ще до бійки ОСОБА_8 дістав з нагрудної кишені ножа, який носив при собі, та якого поклав на стіл не використовуючи його. Цей ніж він бачив після бійки під столом. Свідок вказав, що через деякий час ОСОБА_8 , втікаючи від ОСОБА_7 , вибіг з кухні до себе у кімнату, зачинивши двері на клямку. Однак, ОСОБА_7 прибіг та почав ногами вибивати двері від чого прокинулися діти та почали плакати. Він намагався заспокоїти ОСОБА_7 , але той все ж вибив двері та зайшов до кімнати ОСОБА_8 , де продовжив сварку. Проте, через кілька хвилин ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вийшли з кімнати та знову зайшли до кухні будинку, де сіли за стіл допивати горілку. ОСОБА_7 віддав йому в руки ножа, і він його кинув на холодильник. Горілку допили. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 знову почали конфліктувати, сперечалися, де і скільки хто з них сидів, знову почалася бійка, разом вони билися на підлозі. Він знаходився у прихожій, бо йому крикнули «вийди з кухні» та «не лізь в наші розмови». Потім він вийшов курити на вулицю і до нього вийшла ОСОБА_18 . Докуривши вони повернулися в хату. Він з прихожої бачив, що ОСОБА_9 вилила на ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відро води, щоб припинити сутичку між ними, але це не допомогло, бійка не припинилася. Він також пригадує, що ОСОБА_8 зачиняв в кухні двері та не пускав ОСОБА_7 , але той штовхав двері, щоб продовжувати конфлікт. Він не втручався бо йому сказали «не мішаться» хлопці.
Свідок вказував, що коли бійка припинилася він почав просити ОСОБА_7 йти з будинку. При цьому бачив кров на підлозі кухні, на руках (на тильній стороні) та одязі у ОСОБА_7 , на обличчі у ОСОБА_8 . Діти плакали, а ОСОБА_8 вигукував у сторону ОСОБА_7 «Давай, йти звідси!» - тільки тоді ОСОБА_7 погодився вийти з будинку. Коли ОСОБА_7 виходив з кухні будинку після бійки, в руках він виніс ніж, який передав йому, а він цей ніж також поклав на холодильник. Вони разом із ОСОБА_7 вийшли з хати, а ОСОБА_18 закрила за ними двері на штабу. До ОСОБА_18 він прийшов через два дні і від неї дізнався про смерть ОСОБА_16 . Також свідок показав, що того вечора між ОСОБА_8 та іншими особами у будинку конфлікту не було, бійка мала місце лише між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Крім пояснень потерпілого та свідків, вина обвинуваченого також підтверджується наступними доказами:
- протоколом огляду місця події та трупа від 27.11.2020 з долученими до нього фототаблицями відповідно до яких зафіксовано обстановку в будинку АДРЕСА_2 , де було вчинено злочин, а саме, зафіксовано сліди крові, відібрано експертні зразки для проведення експертиз, вилучено ножі один в кухонній кімнаті та два з картонної коробки на холодильнику у коридорі. Окрім того, зафіксовано огляд трупа ОСОБА_8 на якому виявлено тілесні ушкодження, зокрема, на передній поверхні лівого передпліччя - дві зіяючі веретеноподібні рани горизонтального спрямування, рана у верхній третині у проекції магістральних судин;
- протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 та відеозапису слідчого експерименту, що міститься на ДВД диску;
- протоклом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 та відеозапису слідчого експерименту, що міститься на ДВД диску;
- протоколом огляду та добровільної видачі гр. ОСОБА_28 одягу ОСОБА_7 , у якому він був одягнутий під час вчинення злочину та на якому були наявними плями бурого кольору, схожі на кров;
- протоколом огляду речового доказу одягу трупа ОСОБА_8 , на якому наявні сліди бурого кольору, схожі на кров; на жилетці - пошкодження порізи, подібні до утворених від механічного ушкодження тканини загостреним предметом, а також численні дрібні отвори схожі на проколи загостреним предметом - зокрема в ділянці лівого плечового суглобу, над грудним відділом, та два колото-різані пошкодження кофти в передньо-внутрішній частині лівого рукава;
- висновком судово-медичного експерта № 115, згідно з яким, смерть ОСОБА_8 настала внаслідок гострої зовнішньої крововтрати з ушкоджених судин внаслідок спричинення колото-різаного поранення передньої поверхні лівого передпліччя. Відповідно до проявів ранніх трупних змін (вираженість трупного заклякання, охолодження трупа, перебування трупних плям в стадії гіпостазу), смерть ОСОБА_8 настала в межах 12 годин до проведення первинного огляду трупа на місці виявлення.
- висновком лікаря - судово-медичного експерта гістолога № 2075 відповідно до якого в трупа ОСОБА_8 виявлено набряк головного мозку. В препаратах із м`яких тканин лівого ліктьового суглобу-поперечно-посмугована м`язова тканина із вогнищевим крововиливом, із окремими ознаками прижиттєвого погодження без видимих реактивних змін. Фрагментація м`язових волокон міокарда. Помірний набряк строми міокарда. Поширені ділянки емфіземи з дистелектазами у легенях. Ділянки серозного набряку легень. Дистрофія нирок та печінки. Розлади кровообігу у вигляді нерівномірного кровонаповнення судин досліджуваних органів;
- висновком судово-медичного експерта токсиколога № 2358 від 27.11.2020 року відповідно до якого під час судово-медичної експертизи зразків крові, сечі та шлункового вмісту трупа ОСОБА_8 виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в кількості: в крові - 2,12 % (проміле), в сечі - 2,75 % (проміле), в шлунковому вмісті 12,2 % (проміле). Не виявлено: метиловий, пропіловий, бутиловий, аміловий, спирти та їх ізомери;
- висновком № 28 судово-медичної експертизи двох клаптів шкіри з ранами верхньої середньої третини передньої поверхні передпліччя лівої руки від трупа ОСОБА_8 , згідно якого на двох клаптях шкіри з верхньої і середньої третин передньої поверхні передпліччя лівої руки від трупа ОСОБА_8 виявлено одиночні проникаючі колото-різані рани, які могли утворитися в невідомій послідовності від двох окремих одноразових дій скоріш за все одного і того ж самого твердого плоского однобічно-гострого клинкового знаряддя, по типу ножа, що залишає в ранах шкіри сліди солей 3-х валентного заліза та має як тупий, ймовірно і «П» подібний на поперечному перетині, «обух» з добре вираженими ребрами, так і недеформований кінець чи вістря та гладку заточку ріжучої крайки свого леза;
- висновком експерта судово-медичної імунології №1039 від 27.11.2020 згідно з яким зразок сухої крові з трупа ОСОБА_8 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою AB0;
- висновком судово-медичної експертизи № 32, згідно з яким можливість виникнення двох колото-різаних ран передньої поверхні лівого передпліччя в результаті його випадкового травмування із власної необережності, в ході боротьби, під час того, як ніж знаходився вістрям доверху, у внутрішній нагрудній кишені жилетки ОСОБА_8 з лівого боку виключається. Локалізація, спрямованість ранових каналів, наближеність один до одного двох колото різаних ран на передній поверхні лівого передпліччя виявлених під час проведення експертизи трупа ОСОБА_8 доступна для нанесення, як власноруч, так і внаслідок їх нанесення сторонньою особою з використанням колюче-ріжучого знаряддя. Забійні рани лобної ділянки голови справа, садно лобу зліва, синці з осадненням правого передпліччя в нижній третині, синці тильної поверхні лівої кисті та лівого променево-зап`ясного суглоба, синці з осадженням правого та лівого колінних суглобів спричинені ударною дією тупих твердих предметів, ударною та в поєднанні з тертям дією тупих предметів внаслідок не менш ніж семиразової дії травмуючих поверхонь, послідовність їх нанесення встановити неможливо, відносяться до категорії ушкоджень легкого ступеня тяжкості;
- висновком судово-медичної експертизи № 635 від 27.11.2020 відповідно до якого зразок сухої крові з трупа ОСОБА_8 відносить до групи 0 із ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0;
- висновком експерта судово-медичної імунології № 636 від 04.12.2020, згідно з яким кров обвинуваченого ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою AB0;
- висновком експерта № 59 від 15.01.2021, згідно якого кров потерпілого ОСОБА_8 відноситься до групи 0 із ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО. Кров обвинуваченого ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою AB0. На футболці та светрі ОСОБА_7 , у які був одягнутий обвинувачений на момент вчинення кримінального правопорушення, знайдена кров людини змішана з пото-жировими виділеннями, при визначенні групової належності якої виявлені антигени А та Н. Отже, ця кров та пото-жирові виділення можуть належати особі в крові якої містяться антигени А та Н. Враховуючи обставини справи та групову характеристику осіб, що проходять по справі, можна припустити, що антиген А може походити за рахунок пото-жирових виділень ОСОБА_7 , а антиген Н за рахунок крові потерпілого ОСОБА_8 ;
- висновком експерта № 60 від 15.01.2021, згідно якого кров потерпілого ОСОБА_8 відноситься до групи 0 із ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО. Кров обвинуваченого ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою AB0. На штанах джинсових ОСОБА_7 , у які він був одягнутий на момент вчинення кримінального правопорушення, знайдена кров людини змішана з пото-жировими виділеннями, при визначенні групової належності якої виявлені антигени А та Н. Отже, ця кров та пото-жирові виділення можуть належати особі в крові якої містяться антиген А та Н. Враховуючи обставини справи та групову характеристику осіб, що проходять по справі, можна припустити, що антиген А може походити за рахунок пото-жирових виділень ОСОБА_7 , а антиген Н за рахунок крові потерпілого ОСОБА_8 ;
- висновком експерта № 61 від 15.01.2021, згідно якого кров потерпілого ОСОБА_8 відноситься до групи 0 із ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО. Кров обвинуваченого ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою AB0. На куртці ОСОБА_7 , у які він був одягнутий на момент вчинення кримінального правопорушення, знайдена кров людини змішана з пото-жировими виділеннями, при визначенні групової належності якої виявлені антигени А та Н; Отже, ця кров та пото-жирові виділення можуть належати особі в крові якої містяться антиген А та Н. Враховуючи обставини справи та групову характеристику осіб, що проходять по справі, можна припустити, що антиген А може походити за рахунок пото-жирових виділень ОСОБА_7 , а антиген Н за рахунок крові потерпілого ОСОБА_8 ;
- висновком експерта № 644 від 07.12.2020, згідно якого кров потерпілого ОСОБА_8 відноситься до групи 0 із ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО. Кров обвинуваченого ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою AB0. На фрагменті деревини, вилученому у веранді під столом під час огляду місця події, знайдена кров людини, при визначенні групової належності якої виявлений тільки антиген Н, отже, ця кров може належати особі в крові якої міститься антиген Н, в тому числі і потерпілому ОСОБА_8 ;
- висновком експерта № 643 від 07.12.2020, згідно якого кров потерпілого ОСОБА_8 відноситься до групи 0 із ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО. Кров обвинуваченого ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою AB0. На марлевому тампоні зі змивом, який вилучили з дверей, що ведуть до кімнати № 2, знайдена кров людини групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В. Отже, ця кров може належати особі з групою крові 0 з із ізогемаглютинінами анти-А та анти-В, в тому числі і потерпілому ОСОБА_8 ;
- висновком експерта № 642 від 07.12.2020, згідно якого кров потерпілого ОСОБА_8 відноситься до групи 0 із ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО. Кров обвинуваченого ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою AB0. На марлевому тампоні зі змивом, який вилучили з дверей до кімнати № 1, знайдена кров людини групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В. Отже, ця кров може належати особі з групою крові 0 з із ізогемаглютинінами анти-А та анти-В, в тому числі і потерпілому ОСОБА_8 ;
- висновком експерта № 641 від 07.12.2020, згідно якого кров потерпілого ОСОБА_8 відноситься до групи 0 із ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО. Кров обвинуваченого ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою AB0. На марлевому тампоні зі змивом, який вилучили з внутрішніх дверей кімнати кухні, знайдена кров людини, групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В. Отже, ця кров може належати особі з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В, в тому числі і потерпілому ОСОБА_8 ;
- висновком експерта № 640 від 07.12.2020, згідно якого кров потерпілого ОСОБА_8 відноситься до групи 0 із ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО. Кров обвинуваченого ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою AB0. На марлевому тампоні зі змивом, який вилучили із дверей до кухні, знайдена кров людини, групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В. Отже, ця кров може належати особі з групою крові 0 з із ізогемаглютинінами анти-А та анти-В, в тому числі і потерпілому ОСОБА_8 ;
- висновком експерта № 639 від 07.12.2020, згідно якого кров потерпілого ОСОБА_8 відноситься до групи 0 із ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО. Кров обвинуваченого ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою AB0. На фрагменті паперу (відрізку шпалери), який вилучили зі стіни у коридорі будинку, зліва від дверей знайдена кров людини, групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В. Отже, ця кров може належати особі з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В, в тому числі і потерпілому ОСОБА_8 ;
- висновком експерта № 638 від 07.12.2020, згідно якого кров потерпілого ОСОБА_8 відноситься до групи 0 із ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО. Кров обвинуваченого ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою AB0. На тампоні марлевому зі змивом, який вилучили на підлозі біля дверей у веранді, знайдена кров людини, при визначеності групової приналежності якої виявлений антиген Н. Отже, ця кров може належати особі в крові якої містяться антиген Н, в тому числі і потерпілому ОСОБА_8 ;
- висновком судово-медичної експертизи ножа № 39 від 20.01.2021, згідно з яким, на поверхні представленого на дослідження ножа із рукояткою обмотаною ізоляційною стрічкою синього кольору, ядровмісні клітини не знайдені. А виявлені слабкі сліди крові, визначити видову належність яких не вдалося;
- висновком судово-медичної експертизи ножів № 38 від 20.01.2021, згідно з яким, на представлених на дослідження речових доказах, а саме, ножі із зазубленами на лезі (ніж 1 із лезом у вигляді пилочки ) та ножі із ручкою синьо-білого кольору (ніж 2) ядровмісні клітини не знайдені, а виявлені слабкі сліди крові, визначити видову належність яких не вдалося встановити;
- постановами про визнання предметів речовими доказами від 27.11.2020 року, 12.02.2021 року, згідно яких такими визнано: зіскоб із плями бурого кольору на поверхні стіни будинку, біля порогу; поліно із плямами речовини бурого кольору, виявлене у веранді під столом; змив з плями бурого кольору на підлозі біля дверей у кімнаті веранди; відрізок шпалери із стіни у коридорі будинку, зліва від дверей; кепку чорного кольору, із підлоги біля вікна у коридорі будинку; змив з плям речовини бурого кольору із дверей до кухні, з боку коридору; змив з плям речовини бурого кольору із дверей до кухні, збоку кухні; пусту пластикову пляшку з-під напою «Спрайт», ємністю 1 л, виявлену під столом у кухні; частини розбитої фарфорової тарілки із плямами бурого кольору, виявлену на підлозі в кухні; кухонний ніж із пластиковою ручкою білого та синього кольорів, виявлений у кухні, під тумбочкою зліва від дверей; кухонний ніж із пластиковою ручкою синього кольору, та зубчасто-загостреним лезом; кухонний ніж із ручкою обмотаною ізоляційною стрічкою синього кольору; змив з плями бурого кольору виявлений на дверях до кімнати №1; змив з плями речовини бурого кольору із дверей до кімнати №2; штани джинсові з ременем, кофту, штани спідні спортивні, майку, труси, дві пари шкарпеток, желетку з трупа ОСОБА_8 ; джинси світло-синього кольору; светр світло-сірого кольору; футболку білого кольору із довгими сірими рукавами; зимову куртку коричневого кольору належні ОСОБА_7 .
В суді першої інстанції судово-медичний експерт ОСОБА_11 вказував, що характер виявлених під час проведеної судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 двох колото-різаних ран з домінуванням колотої, які могли утворитися від вістря клинка ножа, свідчить, що такі не є характерними для пошкодження власноруч, при боротьбі, падінні на ніж, про це свідчить напрямок спричинення знизу-вверх і спереду-назад (при вертикальному положенні тіла людини), кут проникнення підшкірно становив 25 градусів. Щодо встановлення часу смерті ОСОБА_8 в межах 12 годин до проведення первинного огляду трупа на місці виявлення. Також зазначав, що послуговувався при цьому висновком від 17.12.2020 року № 2075 по мікроскопії шматочків внутрішніх органів від трупа ОСОБА_8 , при тому що огляд місця події та трупа тривав з 09.55 год. по 12.45 год. 27.11.2020, тобто смерть наступила 12 годин тому ± 2 год. Крововтрату при такому ушкодженні експерт характеризував як поступову.
Вищенаведені докази є логічними, послідовними, які взаємодоповнюють один одного та відтворюють реальні події, що мали місце, і в їх сукупності підтверджують вину ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 121 КК України, як нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
Твердження захисника та обвинуваченого, що із висновків судово-медичної експертизи і позаків експерта ОСОБА_11 виключається, що ОСОБА_8 міг пересуватись до настання смерті, а тому ОСОБА_7 непричетний до умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, колегія суддів відхиляє, оскільки вони спростовуються поясненнями судово-медичного експерта (щодо часу смерті ОСОБА_8 в межах 12 годин ± 2 години до проведення первинного огляду трупа на місці виявлення (з 09.55 год. по 12.45 год.), яким суд першої інстанції дав вірну оцінку.
Доводи обвинуваченого, в апеляційній скарзі, щодо не встановлення умислу на спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, а обвинувачення побудовано на тому, що між ними був конфлікт, який сам потерпілий і спровокував, перевірені як судом першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції. Судом не виключається виникнення спонтанного конфлікту між особами, які перебували у стані алкогольного сп`яніння. Наявність приязних відносин, не дають підстав вважати, що такі відносини не перешкодили ОСОБА_7 нанести ОСОБА_8 під час конфлікту удари кулаками рук по голові та тулубу, які обвинувачений визнав в судовому засіданні в суді першої інстанції.
Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що ймовірність спричинення ОСОБА_8 отриманого тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, іншою особою яка перебувала у одному із ним житлі (цивільною дружиною ОСОБА_9 чи його батьком ОСОБА_12 ) виключається. Показаннями свідка ОСОБА_10 підтверджується, що ОСОБА_8 , того вечора коли мала місце подія, - конфліктів з іншими особами присутніми, окрім ОСОБА_7 , у будинку не мав.
Зібрані та досліджені докази давали суду підстави для обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_7 злочину, за який його засуджено, тому доводи апеляційних скарг, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що в діях обвинуваченого відсутній склад злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, оскільки не здобуто об`єктивних та реальних доказів його вини, не можуть бути враховані, так як суперечать сукупності досліджених судом першої інстанції доказів, яким суд першої інстанції дав вірну кримінально правову оцінку.
Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обираючи вид та строк покарання обвинуваченому, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд врахував, що обвинувачений ОСОБА_7 характеризується за місцем проживання негативно, ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, був неодноразово засуджений, зловживає спиртними напоями.
Обставини, які б пом`якшували покарання судом не встановлено.
Обставиною, яка б обтяжувала покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.
Врахувавши вищевикладені обставини, суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст.121, КК України. Призначене покарання у виді 8 років позбавлення волі, буде необхідним для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Істотних порушень вимог КПК України в кримінальному провадженні не встановлено.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок ухвалений у відповідності до вимог ст.ст. 373, 374 КПК України, підстав для зміни чи скасування вироку в межах поданих апеляційних скарг колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
постановила:

Вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 вересня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги захисника та обвинуваченого - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді