КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/3451/2022 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 серпня 2022 року, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Поляна, Великоновосільківського району, Донецької області, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 серпня 2022 рокупродовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування на 60 днів, тобто до 14 жовтня 2022 року включно без визначення розміру застави.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, з доповненнями в якій просить скасувати частково оскаржувану ухвалу в частині не визначення застави та ухвалити нову ухвалу, явою визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у вигляді 200 (двохсот) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 520 000 гривень.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги, з доповненнями апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала в частині не визначення розміру застави, є незаконною, слідчим суддею в цій частині було порушено вимоги кримінального процесуального закону, а саме, ч. 3 ст. 183 КПК України, також не були досліджені (або дослідженні з порушенням) обставини на які вказувала сторона захисту та не враховано слідчим суддею положення ст.178 КПК України.
Апелянт вказує на те, що існували підстави для відмови в задоволенні клопотання слідчого, так як заявлені в клопотанні по відношенню до підозрюваного ризики, передбачені ст. 177 КПК України, були відсутні. В поданому клопотанні відсутні посилання на об`єктивні докази, що підтверджували б наявність відповідних ризиків, слідчим, взагалі не вказується, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Слідчим також не взято до уваги наявність у ОСОБА_7 міцних соціальних зав`язків, а саме перебування останнього в офіційному шлюбі та наявності на утриманні особи двох малолітніх дітей, відсутність будь яких доказів, що підтверджували б наміри підозрюваного ухилятися від органу досудового розслідування чи суду.
Окрім того слідчим суддею взагалі не вказано, що обставини, зазначені у ч.3 ст.199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, під вартою без визначення розміру застави.
Також апелянт звертає увагу на те, що слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва 18.05.2022 року у справі №761/8376/22, був допитаний свідок ОСОБА_9 - т.в.о. голови Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, який повідомив слідчому судді, що ОСОБА_7 під час окупації території с. Михайлівка-Рубежівка Бучанського району Київської області, у березні місяці 2022 року не виконував будь якого злочинного завдання окупантів, до того ж добровільно заявляв представнику органу державної влади про координати окупантів, до того ж окупаційні війська знаходились в смт. Михайлівка-Рубежівка, Бучанського району Київської області та містечку Ворзель до 01.04.2022 року, що виключає можливість надання їм будь якої інформації оскільки всі мешканці та сам ОСОБА_7 були ізольовані в самому смт. та ЖК «Гранд Віллас».
Вищевказана інформація отримана слідчим суддею безпосередньо під час допиту особи прямо вказує на відсутність вчинення злочину підозрюваним та спростовує доводи слідчого.
Крім того апелянт вказує на те, що у кримінальному провадженні
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали доводи апеляційної скарги, з доповненнями та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з доповненнями та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційній скарзі доводи, з доповненнями, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, з доповненнями сторони захисту не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 з 15.03.2022 року, але не пізніше 30.03.2022 року (точний час не встановлено), діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які будучи відповідно до положень ст. 13 Закону України «Про громадянство України» громадянами України, діючи умисно, з власної ініціативи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись в межах с. Михайлівка-Рубежівка Бучанського району Київської області вчинили державну зраду, тобто діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, що виразилося: у підтриманні ідеї «руського міра» в частині публічних закликів місцевих мешканців с. Михайлівка-Рубежівка Бучанського району Київської області в допомозі окупаційним військам армії російської федерації (далі - окупантам) в наданні засобів харчування, питної води, безперешкодному пересуванні в межах села.
В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , достовірно знаючи про те, що територія с. Михайлівка-Рубежівка Бучанського району Київської області є невід`ємною, суверенною та незалежною частиною України, маючи на меті продемонструвати лояльність іноземній державі, а саме російській федерації, у проведенні підривної діяльності проти України, 16.03.2022 року (точний час не встановлено), перебуваючи в с. Михайлівка-Рубежівка Бучанського району Київської області допомогли окупантам заволодіти транспортним засобом марки «Toyota Rav4», який належить жителю вказаного вище села шляхом пошкодження воріт гаражу, де він знаходився, та подальшим переданням вказаного автомобіля на користь окупантів, що свідчить про надання ними представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненого в умовах воєнного стану.
Крім того, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , достовірно знаючи про те, що територія с. Михайлівка-Рубежівка Бучанського району Київської області є невід`ємною частиною України, маючи на меті продемонструвати лояльність іноземній державі, а саме російській федерації, у проведенні підривної діяльності проти України, упродовж 17.03.2022 року 30.03.2022 року (точний час не встановлено), перебуваючи в с. Михайлівка-Рубежівка Бучанського району Київської області почав використовувати засоби розрізнення та приналежності до збройних сил російської федерації, а саме білі стрічки на руках та ногах, що свідчить про їх перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану.
Зокрема, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , достовірно знаючи про те, що територія с. Михайлівка-Рубежівка Бучанського району Київської області є невід`ємною частиною України, маючи на меті продемонструвати лояльність іноземній державі, а саме російській федерації, у проведенні підривної діяльності проти України, упродовж 20.03.2022 року 23.03.2022 року (точний час не встановлено), перебуваючи в с. Михайлівка-Рубежівка Бучанського району Київської області погрожував місцевим мешканцям застосуванням зброї, застосувавши її по відношенню до місцевого жителя ОСОБА_13 за відмову останнього до переходу на бік ворога, який отримав тілесні ушкодження ноги, що свідчить про їх перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану.
Крім того, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , достовірно знаючи про те, що територія с. Михайлівка-Рубежівка Бучанського району Київської області є невід`ємною частиною України, маючи на меті продемонструвати лояльність іноземній державі, а саме російській федерації, у проведенні підривної діяльності проти України, упродовж 21.03.2022 року 24.03.2022 року (точний час не встановлено), перебуваючи в с. Михайлівка-Рубежівка Бучанського району Київської області допомагали окупантам в ремонті викраденого ними транспортного засобу марки «Jaguar» білого кольору, який вони викрали у місцевого жителя та використовували для пересування по селу, що свідчить про надання ним представникам іноземної держави агресора російській федерації, допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненого в умовах воєнного стану.
У подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , достовірно знаючи про те, що територія с. Михайлівка-Рубежівка Бучанського району Київської області є невід`ємною частиною України, маючи на меті продемонструвати лояльність іноземній державі, а саме російській федерації, у проведенні підривної діяльності проти України, 26.03.2022 року (точний час не встановлено), перебуваючи в с. Михайлівка-Рубежівка Бучанського району Київської області особисто супроводжували російську військову техніку, надававши окупантам відомості про маршрути пересування та відходу в обхід позиції Збройних сил України в напрямку Державного кордону України з Республікою Білорусь, що свідчить про надання ними представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненого в умовах воєнного стану.
Таким чином, громадянин України ОСОБА_7 підозрюється в тому, що за викладених вище обставин, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України, вчинив державну зраду у формі переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 111 КК України.
20.04.2022 ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
20.04.2022 до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 20.05.2022.
18.05.2022 підозрюваному ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 20.06.2022.
13.06.2022 постановою заступника Генерального прокурора продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до трьох місяців тобто 20.07.2022.
16.06.2022 підозрюваному ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 20.07.2022.
18.07.2022 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до чотирьох місяців тобто 19.08.2022.
18.07.2022 підозрюваному ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком, без визначення розміру застави, до 19.08.2022.
На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на те, що на даний час у ході досудового розслідування виникла необхідність у продовженні відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, з посиланням на докази, що її пітверджують та ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які мали місце на момент обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу, не зменшились, а зміна підозрюваному запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, може перешкодити об`єктивному розслідуванню кримінального провадження.
На даний час у кримінальному провадженні виконуються слідчі (розшукові) дії та процесуальні заходи, спрямовані на всебічне та повне дослідження обставин вчинення ОСОБА_7 та іншими підозрюваними, зазначеного кримінального правопорушення, виявлення обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, причетних до вчинення злочину.
Однак, завершити розслідування до закінчення строку тримання під вартою, зокрема до 19.08.2022, не виявляється за можливе, оскільки необхідно забезпечити повноту встановлення обставин, мотивів і мети вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим необхідно провести наступні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, без яких неможливо завершити досудове розслідування, зокрема:
- встановити та провести допити свідків, яким відомі обставини вчинення кримінального правопорушення;
- отримати висновки експертів про проведення комп`ютерно-технічних експертиз;
- допитати підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з урахуванням висновків вищевказаних експертиз;
- отримати від ДЗНД СБ України матеріали виконаних доручень щодо проведених слідчих (розшукових) та інших дій, в ході яких встановлюються особи, яким відомі обставини вчинення злочину, та інші обставини, що мають значення для досудового розслідування;
- у разі виникнення необхідності, за результатами проведення вище вказаного, провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, проведення та завершення яких потребує додатково тривалого часу;
- скласти та вручити ОСОБА_7 повідомлення про змінену підозру та допитати його з приводу обставин, викладених у зміненій підозрі, а також здобутих нових доказів у кримінальному провадженні;
- в порядку ст. 290 КПК України оголосити підозрюваним про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та відкрити їм матеріали для ознайомлення;
- скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, та після затвердження прокурором вручити стороні захисту, після чого скерувати обвинувальний акт до суду для розгляду.
16.08.2022 року ухвалоюслідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування на 60 днів, тобто до 14 жовтня 2022 року включно, без визначення розміру застави.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За змістом ч. 3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст.184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідальність за дотримання розумних строків тримання підозрюваного під вартою покладається в першу чергу на національні судові органи (рішення у справі "Геращенко проти України" п. 100).
Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.
Задовольняючи клопотання органу досудового розслідування, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України у судовому засіданні прокурором доведено та вони не зменшились, що виправдовують подальше утримання підозрюваного під вартою.
Крім того,слідчий суддя звернув увагу на те, що обґрунтованість підозри вже була предметом судового розгляду, а будь-яких доказів на спростування вказаної обґрунтованості,сторонами провадження,не надано.
Слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 ,а також те, що підозрюваний ОСОБА_7 , органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, доведення прокурором в судовому засіданні продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, такого ступеню, які виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , та які дають підстави слідчому судді продовжити застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зважаючи на доведеність слідчим, прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, вважав необхідним продовжити строк тримання підозрюваного під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Тому з урахуванням того, що на даній стадії досудового розслідування не можливо провести всі заплановані слідчі дії направлені на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов вірного висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти встановленим ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
Продовживши строк тримання підозрюваному ОСОБА_7 під вартою, суд на законних підставах не визначив йому заставу в порядку ч. 3 ст. 183 КПК України, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України. Зурахуванням, обставин, які інкримінуються ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що відсутні підстави для визначення розміру застави, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.
На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права підозрюваного перебувати на волі.
Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства (рішення у справах "Лабіта проти Італії" п. 153, "Мюллер проти Франції" п. п. 35-45).
Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 , процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Доводи підозрюваного та його захисника, за змістом апеляційної скарги, про відсутність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не доведення прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, є необґрунтованими та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.
Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді. Так, з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. При цьому закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.
З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи, в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим підозрюваному ОСОБА_7 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, який на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками, є обґрунтованим та підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.
Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено, під час перегляду оскаржуваної ухвали. При цьому посилання апелянта на те, що слідчим суддею не взято до уваги наявності у ОСОБА_7 міцних соціальних зав`язків, а саме перебування останнього в офіційному шлюбі та наявності на утриманні особи двох малолітніх дітей, відсутність будь яких доказів, що підтверджували б наміри підозрюваного ухилятися від органу досудового розслідування чи суду, не спростовують висновків слідчого судді, встановлених під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою та не спростовують наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Пояснення свідка ОСОБА_9 , мають бути перевірені органом досудового розслідування під час розслідування даного кримінального провадження.
Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження про які йдеться в поданійапеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданоїапеляційної скарги, з доповненнями без задоволення.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 серпня 2022 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4