Справа № 577/993/22
Провадження № 1-кс/577/594/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" травня 2022 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі клопотання старшого слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, непрацюючого, фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , одруженого, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18.05.2022 року старший слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з процесуальним прокурором, про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 248100 грн.

Клопотання обгрунтовується тим, що приблизно у 10-х числах березня 2022 року у невстановлений день і час за невстановлених обставин та місці, ОСОБА_6 незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін у восьми зіп-пакетиках, яку незаконно зберігав при собі у рюкзаку з метою подальшого збуту.

15.03.2022 року о 17 год. 23 хв. на перехресті вул. Ніжинської в м. Конотоп ОСОБА_6 , на підставі ст. 208 КПК України, був затриманий працівниками поліції Конотопського РВП ГУНП в Сумській області. Під час особистого обшуку у нього виявлено та вилучено з рюкзаку вісім зіп-пакетиків з амфетаміном, вагою не менше 15 г.

За вказаними фактами СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області 15.03.2022 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000171 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, а наступного дня ОСОБА_6 повідомлено про підозру.

Після отримання висновку судової експертизи 18.05.2022 року злочин перекваліфіковано, та цього ж дня ОСОБА_6 повідомлено про зміну підозри з кваліфікацією за ч.3 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання особи в поряду ст.208 КПК України, згідно якого в рюкзаку підозрюваного виявлено та вилучено амфетамін у восьми зіп-пакетах, показами підозрюваного ОСОБА_6 , наданими ним при затриманні, а також під час допиту, відповідно до яких останній підтвердив факт незаконного придбання та зберігання психотропної речовини з метою збуту, висновком експерта №СЕ-19/119/22/2658-НЗПРАП від 09.05.2022, згідно якого вага вилученого у ОСОБА_6 амфетаміну становить особливо великі розміри, та іншими доказами в сукупності.

Згідно ухвали слідчого судді Конотопського міськрайонного суду від 17.03.2022 року до підозрюваного ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк якого на даний час закінчився.

За постановою прокурора від 21.03.2022 року, у зв`язку із введенням відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 на всій території України воєнного стану, досудове розслідування у кримінальному провадженні було зупинено на підставі п.3 ч.1 ст.615 КПК України, а 03.05.2022 року - відновлено, оскільки обставини, які перешкоджали здійсненню досудового розслідування, що були пов`язані з активними бойовими діями на території Сумської області, перестали існувати.

Згідно із ч.5 ст.219 КПК України до строку досудового розслідування у кримінальному провадженні не включається строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають обґрунтовані підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у яких він підозрюється.

На існування вказаних ризиків наведені такі обставини.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, передбаченого ст. 307 ч.3 КК України, яке має дуже високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, оскільки спрямований проти здоров`я нації, за вчинення якого у разі визнання винуватим загрожує тяжке покарання, виключно у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна.

Характер інкримінованого злочину характеризує ОСОБА_6 з негативного боку та свідчить про те, що той, перебуваючи на волі, бажатиме ухилитися від відповідальності і переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ніде не працює, вчинив інкримінований злочин, переслідуючи мету власної наживи за рахунок збуту психотропних речовин в особливо великих розмірах, розраховуючи отримати незаконний дохід у досить значній сумі.

Також ОСОБА_6 не має постійного місця проживання, мешкає у м. Конотопі без реєстрації у найманому житлі, яке найближчим часом планує змінити.

При цьому, підозрюваний особисто систематично вживає психотропні речовини.

Зазначене свідчать про можливість скоєння підозрюваним іншого кримінального провопорушення, а також продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Крім того, враховуючи характер кримінального правопорушення, що має дуже високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками для суспільства в цілому, вирішення питання щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

При застосуванні запобіжного заходу пропонується, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, визначити заставу в розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде достатнім для виконання покладених на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Прокурор просить задовольнити клопотання фактично пославшись на обставини викладені вище. Стверджує, що із показів ОСОБА_6 вбачається системність, не меньше чотирьох разів, незаконного придбання психотропної речовини з метою подальшого незаконного збуту, а тому існують підстави на підтвердження можливості вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Слідчий ОСОБА_5 підтримала правову позицію прокурора.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_4 , кожен окремо, не спростовуючи обгрунтованість підозри, просять відмовити у задоволенні даного клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід, зокрема у вигляді цілодобового домашнього арешту. При цьому посилаються на наявність постійного місця проживання за місцем мешкання матері, стійкі соціальні зв`язки про що свідчать сімейні відносини, укладений шлюб та новороджена дитина. Крім того, звертають увагу, що раніше обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строк якого на даний час сплив, жодного разу підозрюваним не порушувався.

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши представлені матеріали клопотання та дослідивши докази, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як визначено у ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За положеннями ч.3 ст.176 КПК слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

У матеріалах кримінального провадження дійсно містяться докази, що підтверджують обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення перекваліфікованого органом розслідування на більш тяжке ч.3 ст.307 КК України, у зв`язку з чим фігуранту висунута нова підозра за цією нормою.

Слід зауважити, що обгрунтованість даної підозри на даний час не оспорюється і стороною захисту.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою.

За змістом норм Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950) і виходячи з правової позиції Європейського суду з прав людини викладеної, зокрема, у рішеннях по справі «Броуган та інші проти Об`єднаного Королівства» від 29.11.1988 р. та «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р. - сама по собі підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення не є підставою для її превентивного позбавлення волі.

Тримання під вартою, як визначено у частині 1 статті 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

З огляду на тяжкість інкримінованого злочину та суворість покарання передбаченого санкцією ч.3 ст.307 КК України, слід погодитись зі стороною обвинувачення про існування ризику, визначеного п.1 ч.1 ст.177 КПК спробі переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а тому суд констатує про наявність підстав для обрання запобіжного заходу.

Проте, посилання ініціатора звернення на наявність ризику визначеного п.5 ч.1 ст.177 КПК, як то можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється жодним чином не підтверджено. При цьому суд виходить із того, що обсяг висунутої підозри не містить кваліфікуючої ознаки повторності чи перерахунку епізодів інкримінованого злочину і на підтвердження таких фактів доказів не представлено.

Відтак лише пояснення підозрюваного під час розгляду цього клопотання без підкриплення іншими доказами не можуть бути визнані достатніми для доведеності вказаного ризику.

Не заслуговує на увагу і посилання прокурора на систематичність вживання ОСОБА_8 психотропної речовини, оскільки згідно довідки останній на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а.с.32), а за висновком судово-наркологічної експертизи має місце епізодичне вживання амфітаміну і лікування не потребує (а.с.35).

Під час судового засідання було встановлено, що ОСОБА_8 перебуває у зареєстрованому шлюбі від якого народилася дитина, на даний час вік якої один рік, що обумовлює необхідність додаткових зусиль батьків в утриманні та догляді новородженої. Тривалий час проживає на території Конотопського району. На даний час разом із сім`єю мешкає у батьків в с.Соснівка, Конотопського району, тобто має постійне місце проживання, хоча зареєстрований у АДРЕСА_1 . Позитивно характеризується як за місцем реєстрації, так і останнім місцем проживання. Раніше до кримінальної чи іншої відповідальності не притягувався. Жодного разу підозрюваний не допустив порушень запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що попередньо був обраний за ухвалою слідчого судді віл 17.03.2022 року і строк якого на даний час сплив.

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 , мати підозрюваного, пояснила, що син разом з дружиною та новородженою дитиною проживає у неї в АДРЕСА_2 . За місцем колишньої реєстрації, після паводку, житло прийшло у негодність для проживання, у зв`язку з чим вони з родиною переїхали до с.Соснівка, де мешкають вже близько десяти років. За вказаною адресою мають реєстрацію і вона не заперечує проживанню сина із сім`єю у неї. Крім того, характеризуючи підозрюваного зазначила про його вічливість, вихованість, наголосила на необхідності допомоги по господарству.

Наведене свідчить про наявність міцних сімейних зв`язків, місця постійного проживання і мінімізує ризик можливого переховування від слідства чи суду.

Суд також наголошує, що при обранні запобіжного заходу питання доведеності вини в інкримінованому злочині не розглядається і не вирішується, а метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, а тому перекваліфікація дій підозрюваного на більш тяжкий злочин не є беззаперечною умовою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу яким є тримання під вартою.

Отже, стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеному ризику, а тому в обранні запропонованого запобіжного заходу слід відмовити.

Разом з тим, враховуючи наявність обґрунтованої підозри і наведеного вище ризику, з огляду на положення ч.4 ст.194 КПК України, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

Відтак суд дійшов переконання про доцільність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки саме такий запобіжний захід повністю забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства в межах строку досудового розслідування, який спливає 28.06.2022 року.

Керуючись: ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити слідчому СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту заборонивши відлучатись із житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , (місце фактичного проживання) поклавши на нього наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з визначеного місця постійного проживання;

3) здати на зберігання до СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області паспорт громадянина України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

4) носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали встановити до 24:00 год. 27.06.2022 року.

У разі необхідності зазначений строк може бути продовжений за клопотанням прокурора, в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію та обов`язки скасовуються.

Підозрюваному ОСОБА_6 під розписку повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що у разі невиконання може бути застосований більш суворий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2-х розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвалу для виконання направити до Конотопського РВП ГУНП України в Сумській області.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1