Єдиний унікальний номер справи 185/5966/22
У Х В А Л А
про призначення до судового розгляду

22 серпня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000692 від 17 липня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Прокурор просить призначити справу до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття справи, внесення подання про визначення підсудності немає.

Обвинувачений та його захисник з вказаних питань погодились з прокурором. Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Дане кримінальне провадження підсудне Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області, з огляду на запроваджений воєнний стан.

Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження немає.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

За таких обставин є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Також у судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , зазначивши, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, що свідчить та дає підстави вважати, що, перебуваючи на свободі, він може переховуватись від суду з метою уникнення понесення покарання, крім того обвинувачений, в силу проходження служби, проінформований про місця проходу на окуповану територію. Обвинувачений може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині. На думку прокурора, існує також ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, який підтверджується тим, що вчиняючи непокору, в умовах воєнного стану, фактично відмовився виконувати бойові завдання та наказ командира щодо виконання своїх службових обов`язків на бойових позиціях в умовах воєнного стану, тим самим може намагатись самовільно залишити місце несення служби, що само по собі утворює склад іншого злочину за ч. 4 ст. 408 КК України, або ухилення від військової служби в інший спосіб. На даний час вищезазначені ризики, на думку прокурора, продовжують існувати, тому з метою їх запобігання, досягнення дієвості даного кримінального провадження необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою, із визначеним розміром застави.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник заперечували проти продовження тримання під вартою. Обвинувачений вказав, що ні на кого впливати та ухилятись від суду він не буде, а запропонований прокурором розмір застави не відповідає його матеріальному становищу. Захисник обвинуваченого просив відмовити в продовженні запобіжного заходу, зважаючи на вимоги ст.. 315 КПК України, бо прокурор може клопотати про застосування запобіжного заходу.

З`ясувавши думку сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Щодо доводів захисту про те, що прокурор звернувся з неналежним клопотанням, то суд бере до уваги вимоги ст. 314 КПК України, відповідно до якої підготовче судове засідання здійснюється за правилами судового розгляду. Питання судового розгляду врегульовані главою 28 КПК України. Так, відповідно до загальних положень судового розгляду, законодавець передбачив право суду розглядати питання доцільності продовження обвинуваченого під вартою. Окрім того, на час звернення прокурора з клопотанням щодо обвинуваченого є чинною ухвала слідчого судді щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14 вересня 2022 року. Тому вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до особи, яка за ухвалою слідчого судді триматиметься під вартою до 14 вересня є нелогічним. В протилежному випадку щодо обвинуваченого в одному провадженні може гіпотетично з`явитись два однакових або різних запобіжних заходи, бо суд першої інстанції не вправі скасовувати рішення слідчого судді, а вправі тільки змінити цей запобіжних захід на інший або його скасувати взагалі.

У ст. 178 КПК України передбачений перелік обставин, що враховуються судом при вирішенні питання про запобіжний захід, серед яких вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Так, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_3 спливає 14 вересня 2022 року.

Як встановлено, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено найсуворіше покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років. ОСОБА_3 є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період. Доказів стійкості соціальних зв`язків сторона захисту не надала.
Так, згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України - при оцінці існування ризику кримінального провадження, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід враховувати, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання винним в інкримінованому злочині.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування».
Дані обставини свідчать про наявність ризику залишення ним свого місця проживання (у випадку застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу) з метою переховування від суду, на даний час.

Водночас суд враховує ризик можливого впливу на свідків, адже судовий розгляд даного кримінального провадження станом на 22 серпня 2022 року не розпочато, а свідки не допитані, в той же час свідки разом з ним проходять військову службу, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків.
Що стосується ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, то суд вважає, що даний ризик не має місце, оскільки ОСОБА_3 є раніше не судимою особою, посилання на інші склади правопорушень без відповідної підозри та внесення відповідних відомостей до ЄРДР є передчасними.
Таким чином, суд приходить до висновку, що дані про особу обвинуваченого, дані про можливість ухилення від суду, впливу на свідків разом з тяжкістю пред`явленого обвинувачення свідчать на користь позиції сторони обвинувачення. Альтернативні запобіжні заходи на даний час не попередять вказані ризики, тому з метою запобігання їм суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.
Доводи захисту не спростовують встановлені ризики.
Задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави. Визначений розмір застави не обґрунтовується матеріальним станом обвинуваченого та фактично нівелює завдання альтернативного запобіжного заходу, що протирічить усталеній практиці ЄСПЛ.
Так, з урахуванням майнового становища обвинуваченого, зокрема рівня матеріального забезпечення військовослужбовців, тяжкості кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, яке вчинено в умовах воєнного стану, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_3 заставу в розмірі 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 312000 грн. оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Також з врахуванням тієї обставини, що обвинувальний акт складено щодо військовослужбовця, певної військової частини та суть обвинувачення зводиться до відмови виконання певного бойового завдання, то з врахуванням воєнного стану, та вимог ст. 27 КПК України з метою недопущення розголошення інформації про військові частини, бойові завдання та іншу інформацію з обмеженим доступом, доцільно судовий розгляд здійснювати в закритому судовому засіданні.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 183, 314-315, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, призначити до судового розгляду у закритому судовому засіданні у приміщенні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області на 31 серпня 2022 року о 13.00 год.

Викликати в судове засідання:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 .

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 20 жовтня 2022 року в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2
Розмір застави визначити в сумі 312000 (триста дванадцять тисяч ) грн.
У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_3 покласти обов`язки:

- не відлучатися із місця несення військової служби, без дозволу суду, окрім випадків виконання бойових завдань;

- повідомляти суд про зміну свого місця перебування.

Строк дії ухвали в частині продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 20 жовтня 2022 року.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для осіб, які перебувають під вартою, - протягом того же строку з моменту вручення копії ухвали.

В іншій частині оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1