Провадження № 1-кп/679/71/2022
Справа № 679/571/22
У Х В А Л А
про продовження запобіжного заходу

29 червня 2022 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин клопотання прокурора Нетішинського відділу Шепетівської окружної прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченому в кримінальному провадженні №0000393 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Нетішинського міського суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження №0000393 від 04.05.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 травня 2022 року, обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 липня 2022 року включно.

В судовому засіданні прокурором Нетішинського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що строк дії запобіжного заходу спливає. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке закон класифікує як тяжкий злочин.

Прокурор зазначає, що обвинувачуваний буде переховуватися від суду і не буде виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки ОСОБА_5 , не одружений, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, офіційно не утримує батьків чи інших членів сім`ї, а тому маючи низькі соціальні зв`язки та з метою уникнення відповідальності за скоєне, розуміючи міру покарання, яка йому загрожує у разі визнання винуватим останній може покинути м.Нетішин Хмельницької області з можливістю виїзду за межі території України.

Також, є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 , буде перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню судового розгляду шляхом незаконного впливу, з метою змінення показів на осіб, яких допитано в якості свідків та потерпілої, у зв`язку з чим наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а також продовжуватиме вчиняти злочини, про що свідчить неодноразова судимість за вчинення майнових злочинів.

Таким чином, наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, у сукупності із ризиком переховування від органів досудового слідства та суду, через суворість покарання, є виправданими для застосування до нього, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даній стадії кримінального провадження, адже, домашній арешт, особисте зобов`язання, особиста порука, застава не можуть виключати можливості підозрюваного ОСОБА_5 , переховуватись від органів досудового слідства та суду, впливу на свідків, продовження злочинної діяльності, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Потерпіла ОСОБА_4 підтримала клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, вказуючи на те, що ризики, які прокурором вказано, не знайшли свого підтвердження, просив суд відмовити у клопотанні прокурора.

Заслухавши думки учасників судового провадження про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого під вартою, суд дійшов наступних висновків.

Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 цієї ж статті за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке закон класифікує як тяжкий злочин за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, раніше судимий, не одружений, утриманців немає, не працює, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, а відтак, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, може покинути м.Нетішин Хмельницької області з можливістю виїзду за межі території України, тому суд вважає встановленим наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, тож тримання ОСОБА_5 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує також вимоги п.п. 1, 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, зокрема те, що передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою, з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Прокурор у судовому засіданні довів, що на момент розгляду кримінального провадження, не зменшились ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, що дає підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обставини, що враховувалися судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, немає.

Також вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність тяжкого злочину вчиненого в умовах воєнного стану, який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_5 , дані про особу обвинуваченого. Із зазначених підстав суд дійшов висновку про продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

При цьому суд зазначає, що сама тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання його під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що в строк до 24 липня 2022 року неможливо закінчити судове провадження, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, продовжити строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою на 60 днів до 28 серпня 2022 року включно.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 197, 331, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Дію запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити на 60 днів, до 28 серпня 2022 року включно.

Копію ухвали для виконання направити начальнику ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор», іншим учасникам судового процесу для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченому, який перебуває під вартою, протягом семи днів з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1