Справа № 496/3592/20
Провадження № 1-кп/496/89/22
У Х В А Л А

03 червня 2022 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю:
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби у кримінальному провадженні №0000183 від 17.03.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться вказане кримінальне провадження.
Прокурором до суду було надане клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Своє клопотання прокурор мотивував тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що призвело до смерті потерпілого, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керування транспортним засобами на строк до трьох років або без такого. Розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, останній може зникнути та переховуватись від суду, що свідчить про наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з тим, що 28.08.2020 року обвинувальний акт стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 скеровано до Біляївського районного суду Одеської області та, з цього часу, обвинувачений ігнорував свої прямі процесуальні обов`язки, тим самим свідомо та умисно уникав явки до суду для розгляду обвинувального акту. Лише 25.02.2022 року ОСОБА_4 прибув до суду, а це свідчить, на думку прокурора, що ОСОБА_4 скривався від суду на протязі 1 року 6 місяців. Обвинувачений ОСОБА_4 жодним чином не повідомив суд про виїзд за територію України, будучи обізнаним про свій процесуальний статус та про обов`язкову необхідність прийняття участі під час розгляду обвинувального акту стосовно нього. Також прокурор вважає, що існують ризики передбачені п. 2 ст. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 , будучи обізнаним про зібрані стосовного нього докази, до теперішнього часу не визначився зі своєю позицією з приводу визнання або не визнання вини. Крім того, у сторони обвинувачення є підозри, що сторона захисту намагається знищити або спотворити вже зібрані докази, шляхом заявлення клопотань про визнання проведених експертиз недопустимими доказами з надуманих, безпідставних та необ`єктивних підстав.
Крім того, прокурор вважає, що також існують ризики передбачені п.3 ч.1 ст. 177 КПК України з приводу незаконного впливу на потерпілого, свідка чи іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, а саме, ОСОБА_4 знайомий зі свідком ОСОБА_6 , яка була безпосередньо в автомобілі під час вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, а тому ОСОБА_4 без всіляких намагань може вплинути на вказаного свідка з метою зміни останньою показань, вже наданих органу досудового розслідування та які дійсно містять у собі доказове значення. Крім того, враховуючи, що потерпілий ОСОБА_7 є соціально не захищеною особою то ОСОБА_4 може вплинути на потерпілого з метою надання потерпілим суду показань, які не відповідають дійсності.
Також прокурор вважає, що існують ризики передбачені п.4,5 ч.2 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченим перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, також існує можливість обвинуваченим вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_4 обвинувачується, то цей ризик є, оскільки ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності у сфері порушення вимог правил безпеки дорожнього руху.
Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні проти клопотання прокурора заперечили, та захисником було надано заперечення та додаткові заперечення, відповідно до яких встановлено наступне.
На думку захисника, твердження прокурора є надуманими та необґрунтованими. Дійсно у продовж півтора року після того, як до Біляївського районного суду Одеської області було спрямовано обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , незважаючи на систематичну явку сторони захисту, суд першої інстанції не мав можливості провести жодного судового засідання. Перешкодою для проведення судових засідань були систематична неявка до суду прокурора (зміни прокурорів, які підтримують державне обвинувачення) та не здатність сторони обвинувачення забезпечити явку потерпілого для його участі у підготовчому судовому засіданні. Сторона захисту вважає, що обвинувачений виконував покладені на нього процесуальні обов`язки. Восени 2021 року, у зв`язку з захворюванням матері на COVID, ОСОБА_8 , був вимушений виїхати до Росії, маючи намір прибути до суду за першим викликом головуючого. Разом з тим, в силу непереборних обставин (закриття російсько-українського кордону, яке було пов`язано з епідемією COVID) він не зміг повернутися до України та прибути до суду. Захисник вважає, що прокурором не було надано обґрунтованих доказів того, що існують ризики передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 , 5 ч. 2 ст. 177 КПК України, а тому просив відмовити в задоволенні клопотання.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності.
Заслухавши пояснення прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши клопотання прокурора та заперечення захисника, суд дійшов наступного висновку.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
При вирішенні питання про доцільність обрання запобіжного заходу, крім ризиків, визначених у ст. 177 КПК України, суд зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, зазначені у ст. 178 КПК України.
Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначено у частині другій ст. 181 КПК України та розширеному тлумаченню він не підлягає.
Так, за приписами ч.ч.1, 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Конституційний Суд України неодноразово вказував на те, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначені в законі (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення № 10-рп/2011 від 11.10.2011 року).
Так, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення - злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя обвинуваченого, його зв`язки з суспільством.
Суд приймає до уваги, при обранні запобіжного заходу, та погоджується з прокурором, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 177 КПК України існує ризик переховування ОСОБА_4 від суду.
Вказаний факт, підтверджується тим, що до підготовчих судових засідань починаючи з 21.09.2021 року, обвинувачений ОСОБА_4 не з`являвся до суду, належним чином повідомлявся про дати та час судового розгляду.
У зв`язку з чим ухвалами Біляївський районний суд Одеської області від 17.11.2021 року та 16.12.2021 року було постановлені ухвали про привід обвинуваченого ОСОБА_4 . Після постановлення останньої ухвали від 16.12.2021 року, в підготовче судове засідання, яке було призначено на 25.02.2022 року, з`явився, але не надав належних доказів відсутності у інших судових засідань, а тому суд вважає, що вказаний ризик знайшов своє підтвердження.
Крім того, метою запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби є забезпечення виконання покладених на ОСОБА_4 процесуальних обов`язків та уникнення ризиків, що останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідка, потерпілого, з метою уникнення кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення.
Так, на даний час, ризики, які є підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зважаючи на характер кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , наявності відповідних ризиків, а також обставин викладених у ст. 178 КПК України, суд вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора.
Завданням кримінального провадження є захист особи і суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
З урахуванням значного суспільного інтересу у захисті прав осіб, суд вважає, що в даному випадку обрання домашнього арешту в нічний період доби є необхідним запобіжним заходом для забезпечення дотримання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
На підставі зазначених доказів, суд вважає за можливе обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби з покладенням на нього обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.
Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 196, 370-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту - задовольнити.
Обрати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, з 22:00 год по 06:00 год. на строк 60 діб з 03.06.2022 року до 01.08.2022 року.
Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:
- не залишати місце проживання з 22:00 по 06:00 год. розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;
- прибувати до суду, прокурора за першою вимогою в розумні строки;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні щодо обставин інкримінованого підозрюваному правопорушенні;
- здати на зберігання до ГУ ДМС України в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Попередити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу направити для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого, контроль за виконанням даного запобіжного заходу покласти на Біляївську окружну прокуратуру.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1