У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/1889/22

№ 1-кс/183/480/22

19 травня 2022 року слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання прокурора Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 03 травня 2022 року за № 0000087 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
в провадження слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку глави 15 КПК України надійшло клопотання прокурора Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000087, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України за фактом вчинення колабораційної діяльності, шляхом добровільного зайняття громадянином України ОСОБА_4 в умовах воєнного стану посади в незаконних правоохоронних органах-прокуратурі Старобільського району Генеральної прокуратури ЛНР, що створена на тимчасово окупованій території Старобільського району Луганської області.

Згідно зі ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Так, 24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна ІНФОРМАЦІЯ_1 проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно з ч. ч.2,3 ст. 5 Конституції України, носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює свою владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами. Ніхто не може узурпувати державну владу.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Згідно з ч.1 ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно з вимогами ст.ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Луганська область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади РФ та службових осіб з числа керівництва Збройних Сил РФ, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Мотивами зазначеного умислу стали євроінтеграційний курс розвитку України, підготовка до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії та їхніми державами-членами, які розцінені представниками влади і Збройних Сил РФ як безпосередня загроза економічним та геополітичним інтересам РФ, що сприятиме втраті впливу над політичними процесами в Україні та позбавить контролю над її економічною діяльністю, призведе до поглиблення співпраці України з Організацією Північноатлантичного договору з метою досягнення критеріїв, необхідних для набуття членства у цій організації та можливої денонсації угод щодо тимчасового розташування Чорноморського флоту РФ на території України в АР Крим та м. Севастополі.

Свою злочинну мету співучасники з числа представників влади та ІНФОРМАЦІЯ_2 вирішили досягти шляхом ведення агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 , у тому числі дислокованих на підставі міжнародних угод на території АР Крим ім. Севастополя, а також залучення до виконання злочинного плану інших осіб, у тому числі громадян України та Російської Федерації, створення і фінансування незаконних збройних формувань та вчинення інших злочинів.

При цьому вони усвідомлювали, що такі протиправні дії призведуть до порушення суверенітету і територіальної недоторканості України, незаконної зміни меж її території та державного кордону, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, передбачали і прагнули їх настання.

З метою реалізації вказаного умислу впродовж 2013 року на території РФ службові особи ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі ІНФОРМАЦІЯ_4 ), на виконання наказів та під безпосереднім керівництвом представників влади та службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, розробили злочинний план, яким передбачалося для досягнення військово-політичних цілей РФ, що на думку співучасників були прямо пов`язані із необхідністю незаконної окупації та подальшої анексії АР Крим, м. Севастополя та південно-східних регіонів України, поряд із застосуванням політичних, дипломатичних, економічних та інформаційних заходів, використання протестного потенціалу населення південно-східних регіонів України для організації сепаратистських референдумів, спрямованих на порушення територіальної цілісності України.

Вказаний план у повній мірі відповідав та був розроблений з урахуванням принципів та підходів, викладених у виступі начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 перед ІНФОРМАЦІЯ_5 з доповіддю про гібридну війну в лютому 2013 року, яка у подальшому отримала назву « ІНФОРМАЦІЯ_6 », де зазначалося, що з метою досягнення цілей повинна надаватися перевага невоєнним заходам (політичним, економічним, інформаційним, гуманітарним), які застосовуються з використанням протестного потенціалу населення, інформаційним протиборством та воєнним заходам прихованого характеру.

У подальшому, з грудня 2013 року до лютого 2014 року, для забезпечення схвалення та підтримки громадянами РФ і мешканцями південно-східних регіонів України злочинних діянь, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України та встановлення впливу і вагомості РФ на світовій арені, представники влади та ІНФОРМАЦІЯ_2 , на виконання спільного злочинного плану, організували із застосуванням засобів масової інформації розпалювання в Україні національної ворожнечі шляхом ведення інформаційно-пропагандистської підривної діяльності.

Так, із грудня 2013 року за допомогою різних видів медіа-ресурсів РФ здійснювалось викривлення подій Революції Гідності, вказувалося на хибність європейського вектору розвитку зовнішніх відносин України. При цьому шляхом перекручування, постійного нав`язування хибного тлумачення, компонування інформації для зміни свідомості та ставлення громадян РФ і місцевих мешканців південно-східних регіонів України щодо дійсності та значення подій, які насправді відбувалися в Україні, представники опозиційних до тодішнього політичного режиму в Україні сил висвітлювалися як прихильники радикально націоналістичних поглядів, учасники національно-визвольного руху середини ХХ століття (ОУН, УПА) як прибічники та послідовники фашизму, пропагувалась їх неповноцінність за ознаками ідеологічних та політичних переконань.

Одночасно за допомогою засобів масової інформації здійснювалося спотворення свідомості частини населення України з метою зміни світоглядних основ, зародження сумніву в необхідності та доцільності спільного існування в рамках самостійної, унітарної, суверенної держави Україна з європейським вектором розвитку, підбурювання до міжетнічних конфліктів, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів України (АР Крим і м. Севастополя та південно-східних областей), провокування національних зіткнень, формування хибного образу частини українського населення як «націонал-фашистів», які мають інші духовні та моральні цінності, пропагують культ насильства та знущання над російськомовним населенням України.

Ураховуючи, що територія АР Крим та м. Севастополя мала найбільше військово-стратегічне значення для представників влади та ІНФОРМАЦІЯ_7 , які були об`єктом їх злочинного посягання, а також те, що на вказаній території дислокувалися підрозділи ІНФОРМАЦІЯ_8 (далі ЧФ РФ), що сприяло найбільш прихованому використанню регулярних військ ІНФОРМАЦІЯ_9 РФ поряд з іншими елементами гібридної війни, а тому її ведення проти України співучасники злочинного плану вирішили розпочати з території півострова Крим.

Також, представниками влади і ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинялися дії щодо зміни меж території та державного кордону України на іншій території держави.

У березні - квітні 2014 року в м. Луганськ та інших населених пунктах Луганської області розпочалася збройна агресія Російської Федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Луганської області та порушення територіальної цілісності України.

В окремих містах та районах Луганської області всупереч законодавству України 11 травня 2014 року проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акту про державну самостійність Луганської народної республіки», за результатами якого 12.05.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Луганська народна республіка» (далі - «ЛНР»).

З метою забезпечення діяльності самопроголошеної « ІНФОРМАЦІЯ_10 » представниками Російської Федерації з числа своїх громадян та місцевого населення Луганської області сформовані підрозділи політичного (так звані «органи державної влади «ЛНР») та силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів та незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Луганської області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, Російської Федерації на території Луганської області, так званої «ЛНР», які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

19.02.2022 керівництвом РФ в умовах триваючого міжнародного збройного конфлікту в порушення положень ст. 51 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ст. 23 Гаазької конвенції про закони та звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, Загальної декларації про права людини, ст. 36 Конвенції про права дитини, Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ст. ст. 30, 30-1 Закону України «Про охорону дитинства» на тимчасово окупованій території Луганської області оголошено примусову загальну мобілізацію громадян України, які мешкають на тимчасово окупованій території Луганської області, в тому числі неповнолітніх, для участі у військових діях, спрямованих проти держави Україна.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації (далі - РФ) володимир путін, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Київській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року указом президента України ОСОБА_6 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

14.03.2022 Указом Президента України ОСОБА_6 №133/2022 продовжений строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

18.04.2022 ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_6 №259/2022 продовжений строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому на початку березня 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом збройної агресії, спільно з представниками так званої «ЛНР», які незаконно створені на тимчасово окупованих територіях Луганської області, що є частиною окупаційної адміністрації РФ, здійснили тимчасову окупацію території м. Старобільська та Старобільського району Луганської області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами.

Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, достеменно знаючи про те, що окупаційні війська, так званої Луганської Народної Республіки, є незаконними і провадять свою діяльність на території України всупереч нормам чинного законодавства України, в кінці березня 2022 року в денний час доби (більш точний час органами досудового розслідування не встановлено) при невстановлених органом досудового слідства обставинах, під час воєнного стану, пройшов співбесіду з представниками так званої «ЛНР», зокрема для вступу на посаду незаконно створеного правоохоронного органу ЛНР, а саме - прокуратури ІНФОРМАЦІЯ_12 , яка є частиною окупаційної адміністрації РФ, на предмет його переходу на сторону окупанта. У ході вказаної співбесіди ОСОБА_4 надав згоду представникам РФ на добровільний вступ і вступив на посаду до незаконного правоохоронного органу ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Продовжуючи виконувати свій злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, ОСОБА_4 (більш точний час органами досудового розслідування невстановлений) 01 квітня 2022 року, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, під час дії воєнного стану добровільно зайняв посаду у структурному підрозділі окупаційної адміністрації РФ на тимчасово окупованій території Старобільського району Луганської області, а саме: незаконному правоохоронному органі, так званої, «прокуратури Старобільського району Генеральної прокуратури» незаконно проголошеної «Луганської Народної Республіки».

У зв`язку із вищевикладеним ОСОБА_4 , 21 квітня 2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, який карається позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої

Прокурор вказує, що з метою з`ясування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, аналізу документів та перевірки слідчих версій, висунутих під час досудового розслідування, вирішення питання щодо можливого подальшого арешту майна в якості забезпечення конфіскації майна, як виду покарання необхідно здійснити тимчасовий доступ до наступних документів, що містять банківську таємницю, з можливістю оглянути їх та вилучити (здійснити їх виїмку):

- інформації щодо наявних розрахункових рахунків, відкритих станом по теперішній час, що належать клієнту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , РНОКПП НОМЕР_1 , по кредитових і дебетових оборотах з повною розшифровкою даних контрагентів особи (номерів рахунків, найменування і коду в ЄДРПОУ), призначення, дати, часу і суми платежу, вказівкою вхідного і вихідного залишків на рахунку, найменування і МФО банку-відправника (одержувача), відомостей про документи, на підставі яких зроблені такі платежі, номери трансакцій станом по дату фактичного отримання інформації органом досудового розслідування;

- Банківської справи по всім наявним рахункам, належним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , РНОКПП НОМЕР_1 по кредитових і дебетових оборотах з повною розшифровкою даних контрагентів особи (номерів рахунків, найменування і коду в ЄДРПОУ), усіх банківських карток із зразками підписів осіб, які уповноважені розпоряджатися рахунком; договорів на обслуговування рахунку та документів, що посвідчують особу клієнта; документів, що свідчать про видачу готівкових коштів (чеків, доручень, заяв на отримання готівки та актів перевірки цільового використання готівки), а також щодо їх інкасації; документів, на підставі яких здійснювалося зарахування та списання грошових коштів з відповідних рахунків (розпорядження бухгалтерії, реєстри, цінні папери, договори, акти та інші відповідні документи, що відображають фінансову діяльність вказаного клієнта, в т.ч. операції щодо купівлі продажу цінних паперів); документів про встановлення та обслуговування системи «клієнт-банк», із зазначенням інформації про абонентів (IP-адрес комп`ютерів), від яких проводилося з`єднання з банківською установою; документів, які містять інформацію про проведення фінансового моніторингу за операціями клієнта з наданням підтверджуючих документів, які було отримано від клієнта у ході його проведення; завірених копій вищезазначених документів, у разі вилучення їх оригіналів співробітниками інших правоохоронних органів, а також інших документів, що містяться в справі.

Вищезазначені документи перебувають у володінні посадових осіб АТ « ІНФОРМАЦІЯ_15 », за адресою: АДРЕСА_1 та на думку прокурора, самі по собі та в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному правопорушенні. Іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів неможливо. Відсутність зазначених документів та інформації унеможливить належне досудове розслідування у даному кримінальному провадження, оскільки у інший спосіб неможливо довести обставини кримінального правопорушення, а також встановити наявність майна у підозрюваного ОСОБА_4 , на яке можливо буде накласти арешт з метою призначення покарання, в тому числі і у вигляді конфіскації майна. Значенням для розслідування вищевказаних документів є встановлення істини у кримінальному провадженні та можливість їх використання слідству як доказів під час досудового слідства та в суді.

Прокурор просила розглянути клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходяться вказані у клопотанні документи, з метою уникнення їх можливого знищення та судовий розгляд клопотання здійснити без застосування звукозаписуючого пристрою фіксації.

В судове засідання прокурор не з`явилася, надавши заяву про розгляд клопотання в її відсутність.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 163 КПК України, враховуючи відсутність доказів на підтвердження наявності достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, розгляд клопотання ухвалено провести в порядку ч. 1 ст. 163 КПК України.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Так, судом досліджено витяг з ЄРДР, у відповідності до якого 03 травня 2022 року до ЄРДР за № 0000087 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України внаслідок виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження з кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 04 квітня 2022 року за № 000021.

21 квітня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, яку направлено в порядку ч.8 ст.135 КПК України шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_16 , та ОСОБА_4 належним чином повідомлений про підозру.

Відповідно до ст. 91 КПК України сама подія кримінального правопорушення підлягає доказування, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Разом з тим, згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, процесуальними джерелами яких можуть бути показання, речових докази, документи, висновки експертів.

Одним з таких порядків є саме тимчасовий доступ до речей і документів, як захід забезпечення кримінального провадження, який полягає у наданні можливості ознайомлення з речами та документами, виготовленні їх копії та у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, їх вилученні.

З рапорту прокурора ІНФОРМАЦІЯ_17 про виявлення ознак кримінального правопорушення, протоколу огляду Інтернет сторінки від 05 квітня 2022 року, протоколу огляду Інтернет сторінки віл 07 квітня 2022 року, протоколів допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у їх сукупності, вбачається наявність підстав для обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

У відповідності до п. 2, 3 ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

У відповідності до ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Як вбачається з клопотання слідчого та доданих до нього доказів, остання довела слідчому судді підстави вважати, що інформація, доступ до якої просить надати слідчий, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та те, що відомості, що містяться в цих речах і документах можуть бути використані, як докази, а саме для подальшого встановлення наявності майна у підозрюваного ОСОБА_4 , на яке можливо буде накласти арешт з метою призначення покарання, в тому числі і у вигляді конфіскації майна та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Водночас, за п. 4 ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.

Так, прокурор просить надати доступ до інформації щодо наявних розрахункових рахунків, відкритих станом по теперішній час, що належать клієнту ОСОБА_4 . Водночас, жодним чином в клопотанні не обґрунтовує підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної юридичної особи - АТ « ІНФОРМАЦІЯ_15 ». Докази, які-б давали змогу слідчому судді встановити підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_15 » до клопотання не долучає.

За п. 1 ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.

Таким чином, в задоволенні клопотання прокурора належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 132, 161-163 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
в задоволенні клопотання прокурора Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 03 травня 2022 року за № 0000087 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1