Справа № 308/7537/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

03.08.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/326/22, за апеляційною скаргою, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 червня 2022 року задоволено клопотання старшого слідчого Шостого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_8 (далі - слідчий), погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_9 (далі - прокурор), про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого.

Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід - тримання під вартою до 20 год 25 хв 12 серпня 2022 року з визначенням застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 496 200 (чотириста дев`яносто шість тисяч двісті) гривень.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_6 покладені такі процесуальні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучатися за межі території Закарпатської області без дозволу слідчого чи прокурора; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

З матеріалів клопотання убачається, що 16 червня 2022 року, до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся слідчий з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України. Відповідно до клопотання, 15.06.2022, о 08 год 00 хв, у пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , начальником штабу - першим заступником командира військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, майором ОСОБА_10 , який є начальником за військовим званням відносно військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , останньому доведено для виконання письмовий наказ командира військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_11 від 15.06.2022 № 102 про відрядження ОСОБА_6 до місця дислокації військової частини НОМЕР_1 у зоні бойових дій, а саме до населеного пункту АДРЕСА_4 для подальшого виконання ним обов`язків військової служби. Однак, солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем, призваним на військову службу під час мобілізації, будучи обізнаним із порядком проходження, несення внутрішньої служби, порядком віддання, виконання наказів військовослужбовцями, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 11, 29, 35, 37, 49, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 1, 11, 17 Закону України «Про оборону України», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, 15.06.2022, приблизно о 08.00 год, перебуваючи у пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , маючи об`єктивну можливість виконати вказаний наказ, без поважних причин, відкрито відмовився виконати наказ начальника - командира військової частини НОМЕР_1 № 102 від 15.06.2022, про що особисто повідомив майора ОСОБА_10 . З огляду на наведені обставини, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, тобто у непокорі - відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, що 16.06.2022 ОСОБА_6 висунута підозра, яка підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Слідчий у клопотанні також вказує на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України існують, а саме: підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Беручи до уваги наведене, слідчий вважає, що жоден більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам, - просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що слідчим у клопотанні та у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, санкція за скоєння якого, згідно з ч. 4 ст. 402 КК України, передбачає покарання у виді позбавленні волі на строк від п`яти до десяти років, що 16.06.2022 ОСОБА_6 висунута підозра, яка підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Також слідчим суддею встановлено, що вказані у клопотанні ризики, передбачені п. п. 1,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, - існують та наведені в ньому обставини можуть перешкоджати проведенню досудового розслідування без обрання найсуворішого запобіжного заходу. Разом з тим, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, слідчий суддя при цьому враховує обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про особу підозрюваного та ризики, передбачені ст. 177 КПК України. При визначенні розміру застави слідчий суддя бере до уваги ту обставину, що підозрюваний є мешканцем м. Херсон, яке є тимчасово окупованим містом, призваний на військову службу до військової частини у АДРЕСА_3 , і те, що ОСОБА_6 відмовився виконувати наказ командира в умовах воєнного стану. На підставі вищенаведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 , вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. На думку апелянта, при розгляді клопотання слідчим суддею не перевірено наявність реальних ризиків та не оцінено належним чином характеризуючі дані про особу підозрюваного. Звертає увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_6 жодним чином не перешкоджав встановленню істини у справі, на досудовому слідстві і на момент розгляду клопотання відсутні будь-які дані, що підтверджували б можливу його неналежну процесуальну поведінку, раніше не судимий, є військовослужбовцем ЗСУ, брав участь у бойових діях. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відносно підозрюваного ОСОБА_6 обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_5 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Апеляційна скарга розглядаються за відсутності підозрюваного, неявка якого, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги, що: підозрюваний належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день підозрюваний не подавав; апеляційним судом не визнавалась обов`язковість явки підозрюваного у судове засідання на розгляд апеляційної скарги, оскільки в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища підозрюваного й стороною захисту не заявлялось клопотання про бажання підозрюваного брати участь у розгляді апеляційної скарги; у розгляді апеляційної скарги брав участь захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , який не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі підозрюваного.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184, 615 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні старшого слідчого Шостого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, ОСОБА_8 знаходиться кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснює прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_9 , місце розташування органу прокуратури м. Ужгород.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_6 та його захисниця адвокатка ОСОБА_12 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема протоколом затримання, до якого долучено відеозапис слідчої дії, на якому зафіксовано факт відмови виконати наказ, витягом з наказу про призов за мобілізацією та призначення на посаду, витягом з наказу про відрядження до зони бойових дій, листком ознайомлення, де внесено особистий підпис ОСОБА_6 , поясненнями ОСОБА_6 та іншими доданими до клопотання матеріалами (доказами), на підставі яких 16.06.2022 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_6 діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчинення кримінального правопорушення. При цьому, береться до уваги те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 стороною захисту не оспорюється.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених ст.177 КПК України ризиків, зокрема можливого переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення, у своїй сукупності з його тяжкістю (передбачене ч. 4 ст. 402 КК України кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років) та даними про особу підозрюваного (працездатний, раніше не судимий, зареєстрований у м. Херсон) повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що при розгляді клопотання слідчим суддею не перевірено наявність реальних ризиків, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Твердження сторони захисту про те, що підозрюваний ОСОБА_6 жодним чином не перешкоджав встановленню істини у справі, на досудовому слідстві і на момент розгляду клопотання відсутні будь-які дані, що підтверджували б можливу його неналежну процесуальну поведінку, раніше не судимий, є військовослужбовцем ЗСУ, брав участь у бойових діях, - апеляційний суд, з огляду на наведене вище, також визнає такими, що не свідчать про відсутність вищенаведених ризиків, передбачених п. п. 1, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України, а також не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

При цьому, відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що стороною захисту не вказується на наявність у ОСОБА_6 захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою; що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою; що тримання ОСОБА_6 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.

Тому, доводи апеляційної скарги про можливість застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема особистого зобов`язання, - апеляційний суд також відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і не спростовують висновків слідчого судді, вважаючи, що наведені в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді факти, які знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, у тому числі й особистого зобов`язання.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, тяжкість та обставини кримінального правопорушення, характер та спосіб його вчинення, негативні наслідки для держави від злочинів проти встановленого порядку несення військової служби, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, і дійшов належного висновку про те, що має місце виключний випадок і застава в межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 .

Тому, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що в даному випадку має місце виключний випадок і застава в максимальному розмірі, передбаченому ч. 5 ст. 182 КПК України не в повній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, і у свою чергу обґрунтовано визначив розмір застави 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який, на переконання колегії суддів, у разі його внесення, буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

При цьому, апеляційний суд, окрім наведеного вище, бере до уваги й те, що стороною захисту не надано будь-яких доказів, у тому числі й про майновий стан підозрюваного ОСОБА_6 , які б свідчили про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного, що в свою чергу свідчить про те, що підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_6 апеляційним судом не встановлено. Також, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінального правопорушення та покарання, яке може бути призначено за його вчинення, обставини його скоєння, наявні в матеріалах судового провадженні відомості про особу підозрюваного, кількість та ступінь передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є необхідним і достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, так як існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а інший, менш суворий, запобіжний захід чи застава в меншому розмірі, не зможуть запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

Строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до приписів ч. 1 ст. 197 КПК України.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі сторона захисту не посилалася.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 червня 2022 року, якою задоволено погоджене з прокурором клопотання старшого слідчого Шостого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_8 , та застосовано відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, ОСОБА_6 , запобіжний захід - тримання під вартою до 20 год 25 хв 12 серпня 2022 року з визначенням застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 496 200 (чотириста дев`яносто шість тисяч двісті) гривень, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: