ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 568/6/21

Провадження № 1-кп/568/5/22

30 вересня 2022 року м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Радивилів кримінальне провадження №0000059 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гранівка Радивилівського району Рівненської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, не працюючого, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
04 жовтня 2020 року в післяобідню пору доби ОСОБА_3 , перебував у лісосмузі автодороги Київ-Чоп, поблизу с.Гранівка Радивилівського району Рівненської області, та виявив нарізані колоди дерев клену, які належать Службі автомобільних доріг у Рівненській області, якими вирішив протиправно заволодіти.
Наступного дня, 05 жовтня 2020 року близько 09 години 30 хвилин ОСОБА_5 приїхав гужовою підводою із запряженими кіньми у лісосмугу автодороги Київ-Чоп, що поблизу с.Гранівка Радивилівського району Рівненської області та реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, переконавшись, що його дії не будуть помічені власником майна, а також іншими сторонніми особами, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно, умисно викрав 12 колодок клена звичайного у загальній кількості 0,824 куб. м., вартістю 565,54 гривень, які погрузив на гужову підводу та покинув місце подій. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому Служби автомобільних доріг в Рівненській області заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 565,54 гривень.
Таким чином ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та пояснив суду, що в жовтні 2020 року в лісосмузі поблизу дороги побачив колоди дерева та виріши їх забрати. на наступний день, взяв гужову підводу, поїхав в лісосмугу та забрав колоди, погрузивши їх на підводу. В с.Козин його зупинили працівники поліції та вилучили вказані дерева. У вчиненому він щиро розкаюється, просить його суворо не карати. Цивільний позов визнає повністю та зобов`язується відшкодувати, завдані збитки.
Представник Служби автомобільних доріг в Рівненській області адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутності, просить заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 завданих збитків в розмірі 565,54 гривень задоволити повністю.
Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти визнання недоцільним дослідження доказів у повному обсязі, так як повністю погодився з висунутим обвинуваченням, висновки якого утворюють склад злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Покази обвинуваченого ОСОБА_3 , допитаного в судовому засіданні, послідовні і логічні, повністю співпадають з фабулою обвинувачення, чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірність картини злочину за допитом обвинуваченого не викликає сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
В зв`язку з викладеним, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім допиту обвинуваченого, представника потерпілої та дослідження доказів, що характеризують його особу, матеріалів, що стосуються речових доказів у вказаному кримінальному провадженні.
При цьому суд враховує, що обвинувачений вірно розуміє зміст цих обставин, не має сумнівів стосовно добровільності його позиції, а також йому та іншим учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Відповідно до положень ст.65 КК України, у кожному конкретному випадку суд має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо.
Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
У відповідності зі ст.12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим відноситься до кримінальних проступків, обвинувачений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо.
Пом`якшуючою покарання обставиною згідно ст.66 КК України - є повне визнання вини та щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обтяжуючих покарання обставин згідно ст.67 КК України не встановлено.
Суд враховує, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.
З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді обмеження волі, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Однак, враховуючи тяжкість та обставини вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, позицію прокурора в судових дебатах, думку потерпілого щодо призначення покарання обвинуваченому, суд приходить до висновку про можливість його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, відповідатиме завданням та загальним засадам призначення покарання, його меті, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Щодо цивільного позову заявленого в межах даного кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведенності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю, або частково чи відмовляє в ньому.

Представником Служби автомобільних доріг в Рівненській області заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 565,54 рн.
Обвинувачений ОСОБА_3 позовні вимоги визнав повністю, не заперечував, що повинен відшкодувати завдану шкоду.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та цивільного позову, суд вважає, що позовні вимоги потерпілого підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Як слідує з положень ч. 1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно обґрунтувань цивільного позову, сума матеріальної шкоди становить 565,54 гривень.
Згідно висновку судової товарознавчої експертизи №3.2-1400/20 від 27 листопада 2020 року вартість 0,824 м.куб деревини для непромислового використання станом на 05.10.2020 року становить 565,54 гривень.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди підлягає до задоволення в повному розмірі.
Питання про речові докази у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати у сумі 2124,85 грн. за проведення судової товарознавчої експертизи №3.2-1400/20 від 27.11.2020 року в розмірі 653,80 гривень та судової трасологічної експертизи №1.5-307/20 від 20.11.2020 року в розмірі 1471,05 гривень, які у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався і підстав для його застосування суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України на час іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов Служби автомобільних доріг в Рівненській області до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням задоволити.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 ) на користь Служби автомобільних доріг у Рівненській області матеріальну шкоду в розмірі 565 (п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 54 копійки.
Речові докази у кримінальному провадженні:
-12 колодок дерева породи клен звичайний, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_7 , повернути власнику,
-зрізи двох пнів дерева клена та зрізи з двох колодок дерева клена, які вилучені у лісосмузі автороги Київ-Чоп, неподалік с.Гранівка Дубенського району Рівненської області, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області, повернути власнику
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої та судової трасологічної експертиз в розмірі 2124 (дві тисячі сто двадцять чотири) гривні 85 копійок

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення;
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1