Справа № 331/1783/22
Провадження № 1-кп/331/344/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2022 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000189 від 03 квітня 2022 року, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, розлученого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане судом доведеним.
02 червня 2022 року приблизно о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходячи поблизу будинку 152-в по пр. Соборний в м. Запоріжжя, придбав, шляхом присвоєння знайденого, коробку з-під телефону, в якій знаходилось два полімерні згортка з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, схожою на наркотичний засіб. Далі, маючи умисел на незаконне зберігання наркотичного засобу для особистого вживання, без мети збуту, вказані полімерні згортки ОСОБА_4 сховав у свою сумку чорного кольору, та розуміючи, що дана речовина є наркотичним засобом, обіг якої заборонено, став незаконно її зберігати при собі для особистого вживання без мети збуту.
Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне зберігання наркотичного засобу для особистого вживання, без мети збуту, діючи умисно, всупереч ст.ст. 13, 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» №863 від 08.07.1999 року (зі змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВСР від 15.02.1995 року (зі змінами), ОСОБА_4 продовжив пересуватись пішим ходом по пр. Соборний в м. Запоріжжя. При цьому він зберігав у своїй сумці даний наркотичний засіб до того часу, як того часу, як того ж дня приблизно о 19 годині 33 хвилин біля будинку №152-в по пр. Соборний в м. Запоріжжя вищевказані полімерні згортки, в яких містилась речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору, було виявлено у ОСОБА_4 працівниками поліції та в подальшому вилучено.
Згідно висновку судово-хімічної експертизи №СЕ-19/108-22/5317-НЗПРАП від 13.06.2022 року встановлено, що надані на дослідження речовини рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маси якого складають 36,640 г і 49,315 г. ( в перерахунку на висушену речовину). Загальна маса канабіса складає 85,955 г. ( в перерахунку на висушену речовину), який ОСОБА_4 незаконно зберігав при собі, без мети збуту.

ІІ. Позиція сторони захисту.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, надав пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Зазначив, що 02 червня цього року, ішов до супермаркету АТБ в районі площі ОСОБА_6 та біля дерева побачив коробку від телефону. Спочатку він подумав, що там телефон і вирішив її відкрити. Після чого побачив, що там знаходяться два згортка із висушеною рослинною речовиною. Коли він її понюхав, то зрозумів, що це канабіс (оскільки в молодості декілька разів його вживав). Саме через те, що це наркотичний засіб, він поклав коробку із каннабісом до своєї сумки. Майже відразу після цього був зупинений патрульною поліцією якій добровільно видав наркотичну речовину. Щиро кається, просить його суворо не карати.

Захисник не заперечував винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, однак при призначенні покарання просив врахувати матеріали, що характеризують обвинуваченого та призначити йому покарання мінімальне у вигляді обмеження волі, передбачене санкцією статті, із застосуванням положень ст. 75 КК України.

IІІ. Дослідженні докази.
На підставі положень ч. 3 ст.349 КПК України, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думки обвинуваченого, який повідомив, що бажає закінчити судове слідство по справі без дослідження доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, думки прокурора, захисника, докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не досліджувалися. Судом роз`яснено обвинуваченому обмеження у праві на апеляційне оскарження вироку суду посилаючись на невизнання обставин, які не оспорювалися під час розгляду справи. Обвинувачений також підтвердив, що йому зрозуміло, що він обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, обіг якого заборонено, без мети збуту, також підтвердив, що повністю розуміє наслідки своїх дій, повного визнання вини та відмови від дослідження усіх доказів по справі.
При обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор, захисник та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд ухвалив проводити розгляд справи відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю.
ІV. Кваліфікація дій обвинуваченого за законом України про кримінальну відповідальність
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є проступком.

V. Призначення покарання.
При призначенні покарання, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який вину в скоєному визнав, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має місце реєстрації та проживання, розлучений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, є особою раніше не судимою, характер і ступінь тяжкості суспільно небезпечного діяння, який закон відносить до проступку.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ст.66 КК України, судом встановлені наступні пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставини, - щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Санкцією частини першої ст. 309 КК України передбачений широкий перелік покарань, які можуть бути призначені судом. При призначенні покарання, суд приймає до уваги характер і ступінь тяжкості суспільно небезпечного діяння, який закон відносить до кримінальний проступків, особу обвинуваченого, який вину в скоєному визнав, розкаявся у скоєному.
Суд приходить до висновку, що застосування покарання у вигляді штрафу та виправних робіт не буде сприяти меті покарання, оскільки не зможе бути виконане, у зв`язку із тим, що обвинувачений не має постійного місця роботи. Таким чином, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі. Зважаючи на характер вчиненого кримінального правопорушення, характеристики обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити мінімальний розмір покарання у вигляді обмеження волі, передбачений загальною частиною КК України.
Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.
Враховуючи наведені вище обставини, той факт що обвинувачений має соціальні зв`язки, з пояснень має неофіційний підробіток, раніше ніколи до кримінальної відповідальності не притягався, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.75,76 КК України. Разом із тим, вирішуючи питання щодо тривалості строку випробування, суд, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, вважає, що строк випробування може бути мінімальним.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню були проведені судово-хімічну експертизу, висновок № СЕ-19/108/22/5317-НЗПРАП від 13.06.2022 року, вартість якої складає 1132,68 грн, то процесуальні витрати в силу ст. 124 КПК України на залучення експерта, підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 ..
З цих підстав,
Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України,суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчинені кримінального правпорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього такі обов`язки:
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
-працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Речові докази:
-канабіс, загальна маса якого склала 85,955 г., поміщений в спец пакет №5247706 із залишками об`єкту 36,054 г і 49,315 г.- передані на відповідальне зберігання до камери схову Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області - знищити.
Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні у розмірі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) гривень 68 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1