В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.08.2022 року Галицький районний суд м. Львова
у складі: головуючої судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпро Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого,
- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
обвинувачений ОСОБА_4 , 18 липня 2022 року близько 16 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи з метою завдання невизначеної шкоди здоров`ю, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, схопив ОСОБА_5 своїми руками за її ліве плече та умисно, із застосуванням фізичної сили, стиснув його. Внаслідок вищевказаного стискання плеча ОСОБА_4 у потерпілої ОСОБА_5 утворились три синці на передній поверхні лівого плеча, які, відповідно до висновку експерта, відносяться до легкого ступеня тяжкості, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 125 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, визнав повністю, та підтвердила обставини вчинення ним кримінального проступку, викладені у обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо її не карати, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 підтвердила, що 18 липня 2022 року близько 16 год. 00 хв., за адресою: м.Львів, вул. Вітовського, 51, обвинувачений ОСОБА_4 схопив її своїми руками за її ліве плече та умисно, із застосуванням фізичної сили, стиснув його.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченої та кваліфікація її дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності її позиції, роз`яснивши їй, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, оскільки він заподіяв умисне легке тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку; обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, повне визнання вини. Обставини, що обтяжують покарання не встановлено.
Щодо особи обвинуваченого, то встановлено, що характеристика у ОСОБА_4 формальна; на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває.
Відповідно до ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення в межах санкції статті особливої частини Кримінального кодексу України у виді штрафу і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.
Витрат на проведення експертиз у кримінальному провадженні немає. Цивільний позов не заявлявся.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн /50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян/ в дохід держави.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1