Справа № 703/203/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

прокурорів: ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілих: ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

представників потерпілих: ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла кримінальне провадження №0001257 про обвинувачення ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , (зареєстрований по АДРЕСА_2 ), українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, має на утримані двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, несудимого,

за ч. 2 ст. 286 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_13 23 жовтня 2020 року о 18 год. 15 хв., керуючи автомобілем «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Н-01 в напрямку від м. Сміла до м. Кам`янка Черкаської області, проїхавши дорожній знак «Кінець населеного пункту м. Сміла», маючи намір здійснити поворот ліворуч до прилеглої території АЗС «АМІС», що прилягає до лівого краю проїзної частини, у відведеному для цього місці, в порушення вимог пунктів 2.3. б), 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306, був неуважним, не врахував дорожньої обстановки, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а тому виконуючи поворот ліворуч, не надав дорогу зустрічному транспортному засобу та в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21093» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_14 , який рухався в напрямку м. Сміла.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 :

- ОСОБА_15 , згідно з висновком експерта № 05-6-02/346 від 05.12.2020 року отримав тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя у вигляді закритої черепно-мозкової травми, а саме: субараїхноїдальний крововилив на правій лобній частці головного мозку, крововилив у шлуночки мозку, крововилив на внутрішній поверхні м`яких тканин лобу справа, синець в правій лобно-скронево-виличній області із раною та саднами на своїй поверхні, садни в центрі лобу, на внутрішньому кінці лівої брови та на носі зліва, які розташовані на фоні синців, суцільний синець на передній поверхні лівої вушної раковини, садни шиї зліва, переломи ребер: зліва 2,4 по середньо- ключичній лінії без розриву плеври та із крововиливом в прилеглі тканини, справа 2,4 по передньо-пахвовій лінії без розриву плеври та із крововиливом в прилеглі тканини, справа 5-10 по площині зверху вниз від середньо-ключичної до задньо-пахвової ліній із розривами плеври та крововиливами в прилеглі тканини, перелом груднини по рівню 2-го міжребірного проміжку із крововиливом у м`які тканини, перелом правого крижово-клубового та лобкового зчленувань із крововиливами у прилеглі до них тканини, масивні підплевральні крововиливи на бічних та заднє-бічних поверхнях правої легені, крововиливи під легеневою плеврою воріт обох легень, масивні крововиливи у товщі легень, крововиливи у товщі тканин передньої поверхні верхньої третини грудної клітки та по її передньо-бічних поверхнях середньої і нижньої третин із обох сторін, крововилив у товщі тканин переднього середостіння, крововилив у правій грудній порожнині (600 мл), садни на передній поверхні верхньої і середньої третини грудної клітки зліва, садни на правій бічній поверхні тазу, садно живота справа, відкритий перелом нижньої третини правої стегнової кістки із садном і раною в даній області, які розташовані на фоні синця, садни правих передпліччя і кисті, синці верхньої правої і лівої кінцівки, садни лівої кисті, садни правих стегна, колінного суглобу і гомілки, садни лівих колінного суглобу і гомілки, що стало причиною смерті останнього. Між виявленими тілесними ушкодженнями та настанням смерті ОСОБА_15 , існує прямий причинний зв`язок;

- ОСОБА_9 , згідно з висновком експерта № 02-01/1133 від 15.12.2020 року отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я у вигляді вивихів обох стегон в кульшових суглобах, закритого перелому кісток лівої гомілки, та легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді перелому кісток носа, рани обличчя.

Пасажир автомобіля «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_10 , згідно з висновком експерта № 02-01/1134 від 18.12.2020 року отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я у вигляді закритого перелому правого стегна, закритого перелому зовнішньої щиколотки правої гомілки та легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді рани лівого колінного суглобу, рани обличчя.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «ВАЗ2108»,

реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_13 , а саме вимог пунктів 2.36, 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, відповідно до висновку експерта № 1556/1576/20-23 від 22.12.2020 року знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілому ОСОБА_15 і отримання потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, цивільні позови потерпілих визнав частково і суду пояснив, що 23 жовтня 2020 року він разом з своїми друзями: ОСОБА_16 і ОСОБА_17 працював у своєму дворі (бурили свердловину для колонки водопостачання). Закінчивши роботу, розвозив друзів по-домівках автомобілем свого батька ВАЗ-2108, яким користується вже 10 років. Близько 18 год. цього ж дня, керуючи цим автомобілем виїхав на автодорогу в районі виїзду з м. Сміла в сторону м. Кам`янка і, маючи намір здійснити поворот ліворуч до прилеглої території АЗС «АМІС», що прилягає до лівого краю проїзної частини, зупинився, щоб пропустити зустрічні транспортні засоби. Коли до зустрічної вантажівки, яка рухалася назустріч, була достатня відстань, хотів здійснити маневр перетину смуги для руху і в цей час відбулося зіткнення з легковим автомобілем, якого він не бачив. Удар відбувся в передню праву сторону автомобіля з подальшим його перевертанням.

Щодо заявлених цивільних вимог потерпілих про стягнення моральної шкоди ОСОБА_13 пояснив, що такі вимоги визнає частково, а саме: ОСОБА_8 на суму 100000 грн., ОСОБА_14 10000 грн. і ОСОБА_10 50000 грн., а щодо відшкодування матеріальної шкоди, то такі збитки потерпілим будуть відшкодовані страховою компанією;

Незважаючи на визнання обвинувачуваним вини і часткове визнання цивільного позову, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується:

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 в судовому засіданні про те, що 23 жовтня 2020 року близько 18 год. він разом з ОСОБА_16 перебували в салоні автомобіля ВАЗ-2108, яким керував його товариш ОСОБА_13 , коли той вирішив, рухаючись автодорогою Сміла-Кам`янка, заїхати на АЗС при виїзді з міста Сміла. Маючи намір здійснити маневр: пересікти смугу зустрічного руху і з`їхати на прилеглу територію АЗС, ОСОБА_13 зупинився на проїзній частині дороги, де пропустив декілька зустрічних транспортних засобів. Коли до чергового автомобіля «Камаз», який рухався назустріч, була достатня відстань, Гордієнко тільки розпочав пересікати смугу зустрічного руху,в цю мить з ними зіткнувся інший легковий автомобіль. Свідок стверджує, що має достатній водійський стаж (більше 10 років), сидів на задньому сидінні в салоні автомобіля, спостерігав за дорогою,хоча вже були сутінки, але видимість була достатньою, бачив наближення автомобіля КАМАЗ, але легкового авто, яке з`явилося із-за вантажівки, не бачив. Вважає, що ОСОБА_13 «прозівав» з маневром.

Під час ДТП отримав тілесні ушкодження у вигляді вивихів обох стегон, закритого перелому кісток лівої гомілки,перелому кісток носа. В лікарні перебував близько одного місяця. ОСОБА_13 оплачував лікування.

- даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зі схемою та фототаблицею, від 23 жовтня 2020 року, яким зафіксована обстановка на місце дорожньо-транспортної пригоди, розташування транспортних засобів на дорозі, зовнішні пошкодження на автомобілі «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 і «ВАЗ 21093» реєстраційний номер НОМЕР_2 та вилучення транспортних засобів, ;

- даними висновку експерта №4/823 від 10 грудня 2020 року, згідно якого до моменту дорожньо-транспортної пригоди, деталі ходової частини автомобіля ВАЗ-21093 д.н.з. НОМЕР_2 , знаходилися у працездатному стані;

- даними висновку експерта №4/825 від 25 листопада 2020 року, згідно якого до моменту дорожньо-транспортної пригоди, деталі ходової частини, рульового керування автомобіля ВАЗ-2108 д.н.з НОМЕР_1 , знаходилися у працездатному стані. На одну вісь транспортного засобу встановлені шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів. Згідно до вимог (п. 31.4.5.г) Правил дорожнього руху України, експлуатація даного транспортного засобу забороняється. Водій автомобіля ВАЗ-2108 НОМЕР_1 , мав можливість виявити вказані невідповідності шляхом проведення своєчасного технічного огляду транспортного засобу;

- даними висновку судової транспортно -трасологічної експертизи № СЕ-19/124-20/15287-ІТ від 21 грудня 2020 року, згідно якого в первинний контакт вступали передня права частина автомобіля ВАЗ-2108 д.н.з. НОМЕР_1 та передня права частина автомобіля ВАЗ-21093 д.н.з. НОМЕР_2 з перекриттям контактуючих поверхонь по ширині близько 80 см. Місце зіткнення автомобіля ВАЗ-2108 д.н.з. НОМЕР_1 та ВАЗ-21093 д.н.з. НОМЕР_2 сталося на смузі руху автомобіля ВАЗ-21093 д.н.з. НОМЕР_2 ;

- даними висновку судової автотехнічної експертизи №1556/1576/20-23 від 22 грудня 2020 року, згідно якого в дорожній обстановці, яка склалася на момент ДТП, в діях водія автомобіля ВАЗ-21093 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_14 невідповідностей вимогам ПДР України, з технічної точки зору , не вбачається. В причинному зв`язку з розвитком механізму ДТП, з технічної точки зору, знаходився виїзд автомобіля ВАЗ-2108 д.н.з. НОМЕР_1 , на смугу руху автомобіля ВАЗ-21093 д.н.з. НОМЕР_2 , на відстані меншій за зупинний шлях останнього;

- даними висновку судово-медичної експертизи №05-6-02/346 від 5 грудня 2020 року, згідно якого ОСОБА_15 отримав тяжкі тілесні ушкодження від яких помер на місці ДТП;

- даними висновку судово-медичної експертизи №02-01/1133 від 15 грудня 2020 року, згідно якого ОСОБА_9 , отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я у вигляді вивихів обох стегон в кульшових суглобах, закритого перелому кісток лівої гомілки, та легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді перелому кісток носа, рани обличчя;

- даними висновку судово-медичної експертизи № 02-01/1134 від 15.12.2020 року ОСОБА_10 , отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я у вигляді закритого перелому правого стегна, закритого перелому зовнішньої щиколотки правої гомілки та легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді рани лівого колінного суглобу, рани обличчя;

- даними протоколу слідчого експерименту від 15 грудня 2020 року проведених за участю обвинуваченого ОСОБА_13 , згідно якого він розказав і показав на ділянці дороги місце та розташування автомобіля ВАЗ-2108, яким він керував під час дорожньо-транспортної пригоди та вказав на обставини при яких він зіткнувся з автомобілем ВАЗ-21093 д.н.з. НОМЕР_2 .

Оцінюючи всі докази в їх сукупності, шляхом їх розгляду в судовому засіданні, суд вважає, що винуватість ОСОБА_13 доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він, як особа, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого.

Його показання, як під час досудового розслідування кримінального провадження, так і в суді, суд вважає достовірними, оскільки вони об`єктивно підтверджуються сукупністю інших доказів по справі, які отримані відповідно до вимог КПК України, є допустимими і в сукупністю з іншими об`єктивними доказами, їх достатньо для висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Ураховуючи викладене суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_13 , а не когось іншого були протиправними, між порушення ним правил дорожнього руху та наслідками існував прямий причинний зв`язок, а самі наслідки у вигляді спричинення смерті і тілесних ушкоджень, , були спричинені потерпілим обвинуваченим, який, хоча і діяв ненавмисно, але повинен відповідати за фактично спричинену шкоду.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався і характеризується позитивно, пом`якшуючі покарання обставини: активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування матеріальних збитків потерпілим, наявність на утриманні 2-х неповнолітніх дітей та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а тому суд вважає за можливе обрати йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування цього покарання з випробуванням та з покладанням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

З урахуванням усіх вищевикладених обставин та, зважаючи на те, що від кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим, настали тяжкі наслідки, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_13 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Потерпілою ОСОБА_8 під час підготовчого судового засідання подано цивільний позов про стягнення завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди на загальну суму 260000 грн. З даного позову вбачається, що ОСОБА_8 просить суд стягнути 2676 грн. матеріальної шкоди та 60000 грн. моральної із ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та 200000 грн. моральної шкоди із ОСОБА_13 .

Стороні захисту вказані докази відкриті, копію позову із додатками вручено, щодо прийняття й розгляду цивільного позову не заперечили.

Обвинувачений ОСОБА_13 в судовому засіданні позов ОСОБА_8 визнав чатково.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_13 у вчиненому кримінальному правопорушення, то суд переходить до розгляду питання щодо вказаного цивільного позову.

Цивільний позов пред`явлено до відповідача обвинуваченого ОСОБА_13 та страхової компанії в якій керований відповідачем автомобіль був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності ПРАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ».

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Потерпіла ОСОБА_8 позов обґрунтувала тим, що в наслідок ДТП, яке сталось 23 жовтня 2020 року з вини обвинуваченого ОСОБА_13 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких загинув на місці її син ОСОБА_15 . У зв`язку зі смертю сина вона понесла матеріальні збитки, які складаються із витрат на поховання (оплата судово медичної експертизи, транспортних послуг, влаштування поминальних обідів) на загальну суму 260000 грн. ОСОБА_13 було здійснено часткову компенсацію понесених витрат у розмірі 11000 грн., однак не відшкодовано частину витрат на поховання в сумі 2676 грн., які і просить стягнути з страхової компанії. Окрім того, зазначила потерпіла, що смертю сина їй було завдано моральної шкоди. Яку в загальному розмірі вона оцінює в суму 260000 грн.

Позов в частині стягнення з відповідачів коштів за моральні страждання обґрунтовує тим, що вона пережила великий стрес від смерті сина, який проживав разом із нею та вона пережила невимовних страждань. Вказала, що в неї значно погіршився стан здоров`я, порушився сон і вона не може думати ні про що інше як про смерть сина. Просила суд стягнути із ПРАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» моральну шкоду в сумі 60000 грн., оскільки сама така сума складає 12 мінімальних заробітних плат встановлених на день настання страхового випадку.

Окрім того просила суд стягнути з ОСОБА_13 моральну шкоду в сумі 200000 грн. Обґрунтувала тим, що заподіяну моральну шкоду в цілому вона оцінює в суму 26000 грн., а так як згідно законодавства страхове відшкодування здійснюється страховою компанією в розмірі 12 мінімальних заробітних плат, що складає 60000 грн., то відповідно із винної особи в ДТП підлягає до стягнення різниця 0=200000).

ПРАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» надала до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_8 , в якому її позовні вимоги не визнала, пославшись на відсутність вироку суду, яким ОСОБА_18 визнано винуватим у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

За ч. 2 цієї ж статті передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З витягу Центральної бази даних МТСБУ автомобіль ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_13 ,на момент вчинення ДТП був застрахований полісом № АО2965100.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.27.4 ст. 27 Закону, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до положень ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України N 04 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Померлий ОСОБА_15 є сином потерпілої ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 23 березня 1979 року разом із тим, будь-яких доказів перебування останньої на утриманні померлого суду не надано.

Оскільки розмір страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди обмежений до стягнення зі страхової компанії - 12 мінімальними заробітними платами у місячному розмірі, відповідно така сума і підлягає до стягнення з відповідача ПРАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ», що складає 60000 грн. (станом на 23.10.20 року мінімальна заробітна плата складала 5000 грн. *12=60000 грн.).

Окрім того суд приходить до висновку і про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_8 до ПРАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» про стягнення витрат на поховання в сумі 2676 грн., оскільки такі витрати передбачені до виплати вказаною вище нормою закону та підтверджуються копією товарного чеку від 24 жовтня 2020 року.

Що стосується позовних вимог до ОСОБА_13 про стягнення моральної шкоди в сумі 200000 грн., суд зазначає наступне.

Згідно з ст.1167 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1168 ЦК України,моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Приписами ст. 1177 ЦК України, визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, суд, на підставі ст. 23,1167, 1177 ЦК України, бере до уваги правову позицію сформовану у Постанові Касаційного кримінального суду від 21 травня 2020 року (справа №202/3076/18) вважає необхідним задовольнити частково на суму 150000 грн. Визначаючи саме такий розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер та тривалість моральних переживань, емоційних та душевних страждань потерпілої в зв`язку з втратою сина, порушенням звичного життєвого укладу, що є доведеним. Також, визначаючи таку суму, суд виходив з принципу розумності та справедливості.

Окрім того з цивільним позовом до ОСОБА_13 звернувся ОСОБА_14 та просить суд стягнути на його користь 65037 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. моральної.

Позов мотивований тим, що в результаті ДТП, яке сталось з вини обвинуваченого ОСОБА_13 було пошкоджено його транспортний засіб та відновлювальним ремонт його складає 63454 грн., окрім того він поніс збитки на лікування в сумі 1200 грн. та на проходження курсу лікування у стоматолога, суму якого він зможе вказати після завершення такого лікування, таким чином вважає, що матеріальні збитки йому складають 65037 грн. Крім того вказав, що йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях та моральних переживаннях, в нього виник страх керувати автомобілем, порушення сну, неприємні сновидіння та напругу, розмір якої оцінює в 10000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_13 в судовому засіданні позов визнав частково.

З висновку експерта № 9 від 13 березня 2021 року вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_14 , внаслідок пошкодження автомобіля ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_2 під час ДТП, становить 63453 грн.

Даний доказ суд вважає належним доказом заподіяної матеріальної шкоди в частині відновлення пошкодженого автомобіля, а тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу в повному обсязі.

Що ж стосується вимоги ОСОБА_14 про стягнення з обвинуваченого витрат на лікування в сумі 1583 грн. 60 коп., суд приходить до висновку, що дані витрати позивачем не підтвердженні жодним належним та допустимим доказом, а тому до задоволення не підлягають.

Надані позивачем копії товарних чеків від 24 жовтня 2020 року та 07 липня 2021 року не підтверджують понесення позивачем витрат на лікування в сумі 1583 грн. 60 коп., оскільки до позову не додано виписку із медичної карти хворого та листка призначення, відповідно до якого ОСОБА_14 потребував би медичних препаратів, які зазначені у вказаних вище чеках. Окрім того, суд зазначає і те, що з наданих позивачем копій товарних чеків, не можливо встановити хто здійснював оплату за вказані медичні препарати, а тому в розумінні ст. 76-78 ЦПК України не можуть бути доказами понесених витрат.

Щодо заявлених вимог про стягнення з обвинуваченого 10000 грн. моральної шкоди, суд враховуючи положення ст. 23,1167, 1177 ЦК України, суд вважає за необхідне задовільнити вимоги в повному обсязі, оскільки приходить до висновку про доведеність вимог та їх співмірність із заподіяною шкодою.

Крім того з цивільним позовом до ОСОБА_13 звернувся ОСОБА_10 з вимогою про стягнення матеріальної шкоди в сумі 41648 грн. 25 коп. та моральної 100000 грн.

Позов мотивований тим, що його мобільний телефон був пошкоджений і не підлягав ремонту, відповідно він був змушений придбати новий телефон, який коштував 12999 грн. крім того на лікування після отриманих травм він витратив 28649 грн. 25 коп. Окрім цього йому було заподіяно моральної шкоди в сумі 100000 грн., яка полягає в тому що внаслідок травми він до цього часу змушений пересуватись за допомогою милиць, він не може обходитись без сторонньої допомоги, займатись через це звичними справами та постійно відчуває біль в нозі. Окрім того моральна шкода полягає в тому, що він не може вийти на роботу та забезпечувати свою сім`ю на належному рівні.

Обвинувачений ОСОБА_13 позов ОСОБА_10 визнав частково.

Суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Як вбачається з наданих до суду документів ОСОБА_10 поніс витрати на набір для остеосинтезу дистальної частини стегна в сумі 12500 грн. та на набір металоконструкцій для остеосинтезу малогомілкової кісти в сумі 7800 грн., що підтверджується копіями розрахунку про оплату, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість даних позовних вимог.

Що стосується витрат на придбання ліків потерпілим ОСОБА_10 , суд приходить до висновку, що вони не підлягають до задоволення виходячи із наступного.

З наданих до суду копій фіскальних чеків не вбачається хто саме здійснив оплату за ними, окрім того з вказаних чеків вбачається, що окрім медичних препаратів придбавались і інші вироби (шприци, паперові рушники, рідке мило, пластир, рукавиці, вата, підстилки, халат медичний, бинти, туалетний папір та інше).

Із наданої суду виписки із медичної карти стаціонарного хворого ортопедо травматичного відділення № 4514 ОСОБА_10 із призначеного лікування не вбачається призначень, які наявні у товарних чеках. Окрім того до позову не додано листу призначень хворому, відповідно до якого суд міг би змогу встановити, які медичні препарати були використанні під час лікування хворого ОСОБА_10 , їх дозування та тривалість курсу лікування. Таким чином суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами понесення витрат в сумі 8349 грн. 25 коп.

Що стосується матеріальних втрат від пошкодження мобільного телефону та купівлю нового в сумі 12999 грн., суд приходить до висновку, що вказані витрати також не підлягають до стягнення з обвинуваченого, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність на момент скоєння ДТП мобільного телефону «Soni Xperia у потерпілого, відсутній висновок експерта про непридатність його до подальшого використання та й відповідно до товарного чеку № 10316 від 03 листопада 2020 року, не можливо встановити ким саме він був придбаний.

Щодо вимог про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди в розмірі 100000 грн., суд зазначає, що враховуючи тяжкість отриманих тілесних ушкоджень, тривалість стаціонарного лікування потерпілого та характер душевних страждань, враховуючи принцип розумності та співмірності, приходить до висновку, що вимоги підлягають до задоволення.

Таким чином з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_8 підлягає до стягнення 150000 грн. моральної шкоди. З ПРАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ» на користь ОСОБА_8 підлягають стягненню 2676 грн. витрат на поховання та 60000 грн. моральної шкоди, а всього 62676 грн.

З ОСОБА_13 на користь ОСОБА_14 слід стягнути 63454 грн. витрат на відновлення автомобіля та 10000 грн. моральної шкоди, а всього 73454 грн.

З ОСОБА_13 на користь ОСОБА_10 підлягає до стягнення матеріальна шкода в сумі 20300 грн. та моральна шкода в сумі 100000 грн., а всього 120300 грн.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають також стягненню в прибуток держави 11114 грн. 20 коп. витрат на проведення судово автотехнічної, трасологічної та експертизи технічного стану автомобілів .

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.369-371, 373,374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3-річного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, зобов`язати його:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.

Цивільні позови задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_8 150000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ПРАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ» на користь ОСОБА_8 2676 грн. витрат на поховання та 60000 грн. моральної шкоди, а всього 62676 грн.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_14 стягнути 63454 грн. витрат на відновлення автомобіля та 10000 грн. моральної шкоди, а всього 73454 грн.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 20300 грн. та моральну шкоду в сумі 100000 грн., а всього 120300 грн.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь держави 11114 грн. 20 коп. витрат на проведення судово автотехнічної, трасологічної та експертизи технічного стану автомобілів.

Речові докази автомобілі: «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 і «ВАЗ 21093» реєстраційний номер НОМЕР_2 повернуто власникам за належністю, медичні картки стаціонарно-хворих ОСОБА_10 і ОСОБА_9 , залишити на зберіганні в КНП « Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради, а DVD-R залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані апеляції до Черкаського апеляційного суду через міськрайсуд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1