Справа № 592/5484/22
Провадження № 1-кс/592/2270/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2022 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянув клопотання старшого слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської обл., українця, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, в рамках кримінального провадження № 0001207.
Перевіривши матеріали клопотання та дослідивши докази по ним, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий своє клопотання мотивує тим, що 06.07.2022 року, в період часу з 07 год. 39 хв. по
10 год. 36 хв., в ході проведення санкціонованого обшуку домоволодіння та всіх підсобних приміщень за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: пластикову пляшку, поліетиленові згортки, гриндер та відро із речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка, згідно висновків експертів № СЕ-19/119-22/7220-НЗПРАП від 15.07.2022 року, № СЕ-19/119-22/7229-НЗПРАП від 18.07.2022 року, № СЕ-19/119-22/7232-НЗПРАП від 18.07.2022 року, № СЕ-19/119-22/7239-НЗПРАП від 19.07.2022 року, № СЕ-19/119-22/7238-НЗПРАП від 19.07.2022 року, № СЕ-19/119-22/7221-НЗПРАП від 14.07.2022 року, являється особливо-небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 671,792 г.
У зв`язку з вчиненням умисних, протиправних дій, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні без мети збуту наркотичного засобу канабіс, загальною масою 671,792 г, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, кваліфікуючою ознакою якого є «вчинення злочину предметом якого були особливо небезпечні наркотичні засоби у великих розмірах».
Крім того, у невстановлений в ході досудового розслідування день та за невстановлених обставин ОСОБА_4 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , посіяв чотирнадцять рослин роду коноплі, які почав незаконно вирощувати з метою подальшого власного вживання без мети збуту. Вказані рослини містять у своєму складі наркотичні засоби та психоактивні речовини тетрагідроканнабінол, обіг яких допускається лише для промислових цілей.
Своїми умисними діями, що виразилися у незаконному посіві та вирощуванні конопель в кількості чотирнадцять рослин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, тобто незаконному посіві та вирощуванні конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин.
15.08.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України.
Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинах підтверджуються: протоколом обшуку від 06.07.2022 року; постановами про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів; протоколами допиту свідків та підозрюваного; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Таким чином, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , виконання покладених процесуальних обов`язків та запобігання можливості настання ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.
Прокурор Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу підтримали із зазначених в ньому підстав та просили задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 разом із захисником ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання слідчого, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Слідчий суддя, заслухавши думку учасників провадження, вивчивши матеріали клопотання та додані до нього документи, дійшов до наступних висновків.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч. 1).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2).
Відповідно до п. 57 рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від 27.11.1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у ст. 5 Конвенції, та передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.
З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі поданих доказів, оцінюючи в сукупності всі обставини справи, суд вважає, що доводи про наявність певних ризиків є необґрунтованими.
Так, підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінально протиправні дії за місцем його проживання, а тому існує реальний ризик знищення, переховування чи спотворення будь-якої із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин по справі. Крім того, в ході досудового розслідування було встановлено, що підозрюваний має у власності інші житлові приміщення, де може також здійснювати протиправну діяльність, пов`язану із вирощуванням та зберіганням наркотичних засобів, що доводить наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Разом з тим, у клопотанні зазначено, що ОСОБА_4 скоїв злочини злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, передбачені ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, санкцією яких передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, що обґрунтовує ризик його переховування від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від покарання.
Однак, відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
На користь звільнення свідчать відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (Справа Європейського суду з прав людини «Пунцельт проти Чехії»).
Таким чином, зважаючи на викладене та беручи до уваги надані сторонами кримінального провадження матеріали, суд приходить до висновку, що ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування не був підтверджений жодними належними доводами, оскільки ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання та усталений спосіб життя, про наявність спроб ухилення від правосуддя матеріали клопотання відомостей не містять.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Враховуючи встановлені судовим розглядом обставини справи, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, санкцією яких передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, існує ризик знищення, переховування чи спотворення будь-якої із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин по справі, проте останній раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має постійне місце проживання та усталений спосіб життя, на його утриманні знаходиться малолітня дитина, тому слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Згідно положень ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на період досудового слідства запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням наступних обов`язків:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає (м. Суми), без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Повідомити ОСОБА_4 під розпис покладені на нього обов`язки і роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 чи іншого слідчого, у провадженні якого буде перебувати вказане кримінальне провадження.
Ухвала може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1