КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/3758/22 Провадження № 11-кп/824/2516/2022 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2022 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 10 червня 2022 року,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить скасувати ухвалуДарницького районного суду міста Києва від 10 червня 2022 року та змінити йому запобіжний захід із тримання під вартою на інший, не пов`язаний із позбавленням волі або зменшити йому розмір застави до десяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 10 червня 2022 року, обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою строком на 60 діб до 08 серпня 2022 року включно.
Також цією ухвалою залишено без змін визначений раніше судом розмір застави.

Таке рішення суд мотивував тим, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, за яке законом передбачене покарання до шести років позбавлення волі, також судом враховано вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, його майновий стан, зокрема те, що він офіційно не працевлаштований, законних джерел доходу не має, у зв`язку з чим є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В доводах апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що пред`явлене йому обвинувачення є надуманим.
При цьому вважає, що у його діях немає складу інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Апелянт зазначає, що він має місце проживання, та не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки сам зацікавлений у якнайшвидшому розгляді кримінального провадження.
ОСОБА_6 вказує на те, що суд призначив йому заставу у розмірі, який для нього та його сім`ї є завідомо непомірним.

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурор щодо задоволення апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.
Під час розгляду клопотання суд встановив, що відсутні переконливі докази на підтвердження обставин, які б вказували на зменшення або зникнення ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, за яке законом передбачене покарання до шести років позбавлення волі, також судом враховано вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, його майновий стан, зокрема те, що він офіційно не працевлаштований, законних джерел доходу не має, у зв`язку з чим є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 . Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. В той же час, в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступлення від принципу поваги до особистої свободи, а також забезпечує не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Отже, колегія суддів вважає, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
При цьому апеляційний суд зазначає, що не бере до уваги доводи ОСОБА_6 про його непричетність до інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки оцінка доказів з точки зору їх належності, достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення вирішуються судом під час розгляду кримінального провадження по суті та не можуть бути предметом дослідження в суді апеляційної інстанції під час перегляду ухвали про продовження строків тримання під вартою.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду не можуть слугувати обставинами, які б спростовували ризики, на які посилається суд в ухвалі.
Щодо доводів апеляційної скарги про зменшення розміру застави, то апеляційний суд зазначає, що в даному апеляційному провадженні оскаржується саме ухвала Дарницького районного суду міста Києва від 10 червня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 , продовжено строк тримання під вартою.
Так, рішення про застосування, в порядку ч. 3 ст. 183 КПК України, застави, як альтернативного запобіжного заходу, прийняте в рамках розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, отже питання про зменшення розміру застави не може бути переглянуто в межах даного апеляційного провадження.
Суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином усі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, на підставі яких прийняв відповідне рішення.
За сукупності таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть на даному етапі судового провадження забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 409, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 10 червня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою строком на 60 діб до 08 серпня 2022 року включно, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4