Справа № 373/1237/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року м. Переяслав
Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 , представника потерпілої - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 на постанову начальника сектору дізнання відділу поліції № 1 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції Київської області від 31.01.2022 про закриття кримінального провадження № 0000008 від 24.07.2020,-
ВСТАНОВИВ:
30 червня 2020 року адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на постанову начальника СД ВП №1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 від 31.01.2022 про закриття кримінального провадження № 0000008 за ч. 1 ст. 190 КК України.

Обґрунтовуючи вимоги, зазначив, що вказана постанова не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки не містить належного мотивування та обґрунтування прийнятого рішення. Зазначає, що у кримінальному провадженні не вчинено усіх необхідних процесуальних дій, зокрема, не допитано усіх свідків кримінального правопорушення, а належну оцінку показанням допитаних свідків які вказують на подію кримінального правопорушення, а саме, про відомий їм факт, що ОСОБА_3 передала на зберігання брату та його дружині ОСОБА_6 кошти в сумі 50000 грн та 6000 доларів США, належна правова оцінка не надана, не встновлено джерело походження коштів на купівлю автомобіля родиною брата потерпілої, якому на зберігання передавались кошти. Також залишено поза увагою вказівку в попередній ухвалі слідчого судді на кваліфікацію кримінального правопорушення.
Також у скарзі зазначається, що ОСОБА_6 зі своїм чоловіком ОСОБА_7 розпорядились переданими на зберігання чужими коштами на власний розсуд, фактично привласнили їх, придбавши легковий автомобіль, що зберігається в гаражному кооперативі. Однак, ці обставини орган досудового розслідування не перевірив.Крім того, після скасування слідчим суддею попередніх постанов про закриття кримінального провадження від 01.10.2020, від 11.05.2021 та від 04.01.2022 орган дізнання не врахував недоліки, на які вказав слідчий суддя, зокрема, що оскаржувана постанова не містить аналізу доказів і взагалі стосується кримінального проступку (ч.1 ст. 190 КК України), хоча за розміром предмету кримінального правопорушення це злочин; надана потерпілою дізнавачу флеш-карта із записом розмови на диктофон не досліджена на предмет належності, допустимості та достовірності цього доказу.

Представник потерпілої зазначає, що після скасування слідчим суддею попередньої постанови про закриття кримінального провадження від 04.01.2022, орган дізнання вкотре, 31.01.2022, виніс постанову про закриття кримінального провадження, про що повідомив лише на початку червня 2022 року листом.

В судовому засіданні потерпіла та її представник - адвокат ОСОБА_4 вимоги скарги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити їх.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином.

На запит суду надано матеріали кримінального провадження № 0000008.

Дослідивши матеріали за скаргою та матеріали кримінального провадження, перевіривши наведені у скарзі доводи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Постановою начальника СД ВП №1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 від 31 січня 2022 року закрито кримінальне провадження № 0000008за ч. 1 ст. 190 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обґрунтовуючи своє рішення, дізнавач зазначив, що свідки та будь-які підтверджуючі документи щодо передачі грошових коштів відсутні, що виключає можливість доведення винуватості особи. Звукозапис, наданий потерпілою органу дізнання, визнаний дізнавачем неналежним доказом, оскільки особа, яку записували, не була повідомлена належним чином про застосування запису розмови.

Оцінюючи постанову дізнавача на предмет її законності та обґрунтованості, слідчий суддя виходить з наступного.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст.2, 284 КПК України).
У відповідності до ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення кодексу. Таким чином, процесуальне рішення у формі постанови про закриття кримінального провадження повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключали б провадження у справі і обумовлювали її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
З матеріалів скарги вбачається, що дізнавач при винесенні оскаржуваної постанови не встановив фактичних обставин та не вжив всіх заходів для їх встановлення, тим самим не дотримався вимог КПК України, оскільки передчасно зробив висновок щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі.
24.07.2020 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про те, що 24.07.2020 до відділу поліції надійшла ухвала слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду про задоволення скарги ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Правова кваліфікація кримінального правопорушення, визначена дізнавачем, ч.1 ст. 190 КК України.
Проте, в Єдиному реєстрі досудових розслідувань не викладено повідомлених фізичною особою ОСОБА_3 обставин, що можуть свідчити про вчинення відносно неї кримінального правопорушення, які дають підстави для кваліфікації дій за ч.1 ст. 190 КК, а також обставин, які містяться в її заяві від 10.07.2020, що зареєстрована за №Я-656 та яку, згідно з ухвалою слідчого судді від 01.10.2020, слідчий суддя зобов`язав взяти за основу при внесенні відомостей до ЄРДР.
Начальником СД ОСОБА_5 , яка вносила відомості до ЄРДР, допитувала потерпілу та визначала кваліфікацію дій, як шахрайство за ч.1 ст. 190 КК України, не взято до уваги, що ОСОБА_3 повідомила дізнавача про вільну (з власної ініціативи) передачу коштів ОСОБА_6 на зберігання, без будь-яких попередніх зловмисних дій цієї особи або інших осіб.
У зв`язку з цим слід зауважити, що нормативне визначення ст. 190 КК України (шахрайство) передбачає те, що заволодінню зловмисником майном потерпілого передують активні та/або пасивні дії зловмисника, якими він, зловживаючи довірою або шляхом обману спонукає потерпілого добровільно передати майно з тією чи іншою метою, відмовитись від нього тощо. Невнесення відомостей до ЄРДР, повідомлених потерпілою, не дає можливості визначитись з попередньою кваліфікацію дій осіб, на яких вказала потерпіла, як шахрайство. Внаслідок цього органом дізнання також не надана оцінка встановленим обставинам та події на предмет наявності в діях тих чи інших осіб ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, про що йшлося в попередній ухвалі слідчого судді про скасування постанови.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дізнавачем не вивчався заукозапис розмови на електронному носії між заявницею та свідками ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , наданий потерпілою. При допиті свідка ОСОБА_7 жодного питання для перевірки відомостей у цьому електронному документі не було поставлено, а ОСОБА_8 взагалі не допитувалась як свідок та учасник відповідної розмови.
Також, з досліджених в суді матеріалів кримінального провадження вбачається, що 20.11.2020 начальником СД Переяслав-Хмельницького ВП ОСОБА_5 було допитано свідка ОСОБА_9 , яка була свідком записаної на диктофон розмови в кінці березня 2020 року між потерпілою та членами сім`ї ОСОБА_6 . Проте, матеріали кримінального провадження не містять даних про перевірку відомостей, повідомлених свідком ОСОБА_9 під час допиту.
Водночас, рішення дізнавача про закриття кримінального провадження не містить як мотивів, з яких його прийнято, так і доводів на обгрунтвання такого рішення.
З огляду на викладене, слід дійти висновку, що дізнавач без проведення необхідного обсягу слідчих дій, оцінки доказів та їх перевірки, зробив передчасний висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження.
Наведене свідчить про те, що обставини щодо вчинення кримінального правопорушення, які наведені потерпілою ОСОБА_3 , не стали предметом належного їх розслідування дізнавачем.
Таким чином, наведене свідчить про те, що дізнавач не провівши увесь необхідний обсяг слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, не з`ясувавши в повному обсязі усі фактичні обставини, вчергове передчасно закрив кримінальне провадження № 0000008 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Відповідно до ст.25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Як вказано у ч.1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Натомість, як встановлено слідчим суддею, дізнавач в порушення наведених вимог закону, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, зробив передчасний висновок щодо наявності обставин, які обумовлюють закриття кримінального провадження.

Викладене свідчить про неповноту досудового розслідування та про необґрунтованість винесення начальником СД ВП №1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 31.01.2022 постанови про закриття кримінального провадження № 0000008 від 24.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Крім того, як вбачається з досліджених матеріалів кримінального провадження, з моменту винесення останньої ухвали слідчого судді від 04.01.2022 дізнавачем взагалі не проводилося жодної слідчої дії на виконання вимог ухвали.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності; сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
З огляду на викладене вище, слідчий сцддя дійшов висновку, що скаргу адвоката ОСОБА_4 слід задовольнити, а постанову начальника СД ВП №1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 від 31.01.2022 про закриття кримінального провадження № 0000008 від 24.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України скасувати.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 9, 22, 25, 26, 91-93, 110, 284, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу задовольнити.
Скасувати постанову начальника сектору дізнання відділу поліції № 1 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції Київської області ОСОБА_5 від 31.01.2022 про закриття кримінального провадження № 0000008 від 24.07.2020.
Матеріали кримінального провадження повернути до відділу поліції № 1 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції Київської області для проведення досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1