КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/222/2022 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и л а:
Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні або прокурора;
- повідомляти слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні або прокурора, про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими, експертами в даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладено на прокурора у кримінальному провадженні.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 . Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, раніше не судимого, працюючого начальником підрозділу охорони АТ «Сумиобленерго», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та продовжити відносно підозрюваного строк дії застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати житло в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, зі строком дії ухвали в межах строку досудового розслідування на 60 діб.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні або прокурора;
- повідомляти слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні або прокурора, про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими, експертами в даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що прийняте слідчим суддею рішення про відмову в задоволенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , є незаконним, необґрунтованим та невмотивованим, внаслідок невідповідності фактичним обставинам кримінального провадження.
Апелянт вказує на те, що в ухвалі суду зазначено, що слідчим у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 (в редакції від 07.04.2011), ч. 4, ст. 41, ч. 3 ст. 258 (в редакції від 21.09.2006), ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, п. п. 1,5, 12 ч. 2 ст. 115 (в редакції від 05.11.2009), ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 1,5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України.
Разом з тим, на думку слідчого судді, з моменту обставин кримінального провадження пройшло більше семи років, що на переконання слідчого судді, вказує на те, що ризики з перебігом часу все ж частково втратили свою актуальність.
Крім того, слідчий суддя не прийняв до уваги та критично віднісся до дій інших осіб, які перебувають в статусі підозрюваних.
Однак, в оскаржуваній ухвалі, на думку сторони обвинувачення, слідчий суддя не врахував очевидних обставин, які дають підстави зробити висновки про наявність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може:
- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;
- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
- незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, обвинувачених, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжких злочинів, які спричинили умисне вбивство двох і більше осіб, настання тяжких наслідків у вигляді замахів на умисні вбивства громадян та спричинення їм тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості і фізичного болю, за вчинення яких Законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років позбавлення волі або довічного позбавлення волі.
Також апелянт зазначає, що інші співучасники у вчиненні кримінальних правопорушень, перебувають у розшуку, що свідчить про те, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 як і інші співучасники не буде належним чином виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та переховуватиметься від органів досудового розслідування.
Захисником ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подано заперечення на апеляційну скаргу, з доповненнями, в яких остання просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без зміни.
Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи прокурора, щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, з доповненнями яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у них обставин і просив про її задоволення, пояснення підозрюваного та його захисника про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційну скаргу, з доповненнями без задоволення, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням прокурора, перевіривши, обговоривши та обміркувавши доводи апеляційної скарги, з доповненнями колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, з доповненнями сторони обвинувачення задоволенню не підлягає з таких підстав.
24.09.2021 у ході розслідування кримінального провадження повідомлено про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Суми, громадянину України, раніше не судимому, працюючому начальником підрозділу охорони АТ «Сумиобленерго», зареєстрованому та проживаючому за адресою; АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 (в редакції від 07.04.2011); ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258 (в ред. від 21.09.2006); ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 (в ред. від 05.11.2009); ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України.
Водночас, ухвалою Київського апеляційного суду від 28.10.2021 ухвала Печерського районного суду м. Києва від 28.09.2021 скасована та постановлена нова ухвала, відповідно до якої відносно ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період з 22:00 год. до 06:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 05.11.2021 включно.
- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, або прокурора;
- повідомляти слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, або прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими, експертами в даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
28.10.2021 постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування в кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 06.03.2022.
В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що завершити досудове розслідування у визначений ухвалою слідчого судді про продовження дії запобіжного заходу до 01.01.2022, не представилось можливим, оскільки у кримінальному провадженні не проведено всіх необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій. Разом з тим, заявлені ризики, які існували при обранні підозрюваному міри запобіжного заходу продовжують діяти, а відтак запобігти їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, у зв`язку з чим виникла необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу.
Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, які визначено даною ухвалою.
Згідно зі ст. 2 КПК Україниосновним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ст. 177 КПК Україниметою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені у клопотанні прокурора підстави для продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби відносно ОСОБА_7 перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурорів та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.
Оцінюючи доводи та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні прокурора дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 (в редакції від 07.04.2011); ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258 (в ред. від 21.09.2006); ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 (в ред. від 05.11.2009); ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України.
Також, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки прокурором хоча і доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Однак враховано, що з моменту обставин кримінального провадження пройшло більше семи років, що на переконання слідчого судді, з чим погоджується колегія суддів, вказує на те, що ризики з перебігом часу все ж частково втратили свою актуальність. Крім того, як вбачається з матеріалів клопотання та враховано слідчим суддею, що стороною обвинувачення не підтверджено обставин на обґрунтування того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам. Не спростовують такий висновок слідчого судді і доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора.
В доданих матеріалах до клопотання, відсутні будь-які докази, які б свідчили про намір підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування, як і відсутні факти ухилення ОСОБА_7 від явки до слідчого, прокурора для проведення процесуальних та слідчих дій, що також підтвердив прокурор під час апеляційного розгляду.
Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність усіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Посилання прокурора на тяжкість злочину та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки слідчим суддею було враховано наявність ризиків неправомірної поведінки підозрюваного в межах їх доведеності, з урахуванням даних про особу підозрюваного.
А сама по собі тяжкість злочину, в якому підозрюється особа, не може бути підставою для обґрунтованого твердження про можливу втечу цієї особи (Piruzyan v. Armenia п. 95).
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі, з доповненнями, підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання сторони обвинувачення, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, при цьому заслухав пояснення як сторони обвинувачення, так і сторони захисту та навів в ухвалі мотиви прийнятого рішення.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
На підставі викладеного рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованим, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга з доповненнями - задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 грудня 2021 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу, з доповненням, прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3