В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/1433/19

Провадження № 1-кп/348/53/22

27 травня 2022 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в м.Надвірна кримінальне провадження №0000498 від 25.06.2019 року та кримінальне провадження №0000696 від 29.08.2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з повною загальною середньою освітою, не працює, не одруженого, на утриманні нікого немає, судимого вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15.03.2017 року за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185, 128, 70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, 18.10.2018 року на підставі постанови Коломийського районного суду у порядку ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково із невідбутою частиною покарання 10 місяців 24 дні, вироком Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 12.03.2021 року за ч.3 ст. 297 КК України до 4 років позбавлення волі, громадянина України, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 395, ч.2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив порушення правил адміністративного нагляду. Крім того, вчинив умисні дії, які виразилися в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно.

Зокрема, ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим, на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив і в період не погашеної та не знятої в передбаченому законом порядку судимості вчинив кримінальні правопорушення при наступних обставинах:

Так, 05.03.2019 року ухвалою Надвірнянського районного суду щодо ОСОБА_4 було встановлено адміністративний нагляд з наступними обмеженнями: заборона виходу з дому із 22 год. до 06 год. за винятком роботи в нічний час; заборона виїзду за межі Надвірнянського району без дозволу Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області; заборона відвідування кафе, барів, ресторанів, де реалізують спиртні напої на розлив; з`являтися для реєстрації в Надвірнянський ВП ГУНП в Івано-Франківській області 2 рази на місяць в першу та третю суботу місяця до 09 год. 00 хв.

05.03.2019 року ОСОБА_4 було поставлено на облік в Надвірнянський ВП ГУНП в Івано-Франківській області, як особу щодо якої встановлено адміністративний нагляд.

09.03.2019 року ОСОБА_4 було ознайомлено з ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05.03.2019 року про встановлення відносно нього адміністративного нагляду, попереджено про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду та ознайомлено з правилами перебування під адміністративним наглядом, визначено дні коли він зобов`язаний приходити до Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області на реєстрацію.

Однак, в подальшому ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою ухилення від адміністративного нагляду, всупереч вимог п. 2 ухвали Надвірнянського районного суду від 05.03.2019 року без дозволу керівництва Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області самовільно покинув місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 та протягом часу із 15.06.2019 року по 22.06.2019 року жодного разу не ночував по місцю проживання за вказаною адресою, а перебував в смт. Богородчани Івано-Франківської області.

Крім того, 25.08.2019 року близько 01 год. 30 хв. ОСОБА_4 знаходився біля приміщення будинку, що за адресою: АДРЕСА_3 , де побачив скутер марки «Suzuki Lets 2», без реєстраційного номера, синього кольору, що належить ОСОБА_5 . Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вирішив незаконно заволодіти вищезазначеним транспортним засобом.

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, підійшов до вказаного скутера та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, не проводячи двигун скутера марки «Suzuki Lets 2» в робочий стан, шляхом котіння, незаконного заволодів вказаним транспортним засобом, із яким направився в напрямку будинку по АДРЕСА_3 .

З метою приховання викраденого транспортного засобу, ОСОБА_4 залишив даний скутер в кущах поблизу будинку АДРЕСА_3 .

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 відповідно до висновку експерта № СЕ-19-109/26-135АВ/19 від 24.09.2019 року за результатами проведеної автотоварознавчої експертизи завдано матеріальної шкоди на суму 9327 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєних кримінальних правопорушень, які викладені в обвинувальних актах. Суду пояснив, що знаючи, що 05.03.2019 року ухвалою Надвірнянського районного суду йому було встановлено адміністративний нагляд з певними обмеженнями, він без дозволу керівництва Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області самовільно покинув місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 та протягом часу із 15.06.2019 року по 22.06.2019 року жодного разу не ночував там, а перебував в смт. Богородчани Івано-Франківської області, де мав тимчасові заробітки. Такими діями ухилився від адміністративного нагляду.

Також суду пояснив, що 25.08.2019 року приблизно о 01 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та проходячи повз будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 побачив скутер «Suzuki Lets 2», без реєстраційного номера і, скориставшись тим, що навколо нікого не було, вирішив ним заволодіти. Щоб не привертати уваги, він двигун скутера не заводив, а відкотив його подалі від вказаного будинку, де в подальшому залишив його в кущах поблизу будинку АДРЕСА_3 . Зазначив, що кому належить скутер, яким він неправомірно заволодів, він не знав.

Усвідомлює, що вчинив умисні кримінальні правопорушення. Просить суд його суворо не карати, у вчиненому щиро розкаюється та обіцяє стати на шлях виправлення. Запевнив суд, що подібного більше не повторить.
Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальних актах, та зважаючи на те, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового процесу, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах викладених в обвинувальних актах, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, вірно кваліфіковано за ст. 395 КК України. А умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 289 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ст.395 КК України та ч.2 ст.289 КК України, які відносяться відповідно до вимог ст.12 КК України до кримінальних проступків ( ст.395 КК України) та тяжких злочинів (ч.2 ст.289 КК України), обставини вчинення кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого: має постійне місце проживання, за яким характеризуються посередньо, на обліку в психіатричному і наркологічному кабінетах не перебуває, раніше судимий.

Обставинами, що обтяжує покарання є рецидив злочинів та вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України в стан алкогольного сп`яніння.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ч.2 ст.66 КК України, суд враховує повне визнання вини у вчиненому, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків.

Згідно досудової доповіді Надвірнянського міськрайонного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області у обвинуваченого ОСОБА_4 високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, а тому вважають, що його виправлення без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (в тому числі для окремих осіб).
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання за вчинення кримінальних правопорушень в межах встановлених в санкціях інкримінованих йому статтей: за ст. 395 КК України - у виді арешту, за ч.2 ст. 289 КК України - у виді позбавлення волі.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Таким чином, на підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_4 слід визначити у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
На думку суду, саме таке покарання у виді позбавлення волі, буде достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.
Аналогічний правовий висновок щодо порядку застосування ч. 4 ст. 70 та ч. 1 ст. 71 КК України зроблено об`єднаною палатою Верховного Суду в постанові від 25.06.2018 року № 511/37/16-к (провадження № 51-830км18).
Судом встановлено, що ОСОБА_4 неодноразово судимий, зокрема вироком Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 12.03.2021 року за ч. 3 ст. 297 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Крім того, вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від Івано-Франківської області від 15.03.2017 року за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185, 128, 70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, 18.10.2018 року на підставі постанови Коломийського районного суду у порядку ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково із невідбутою частиною покарання 10 місяців 24 дні, які він не відбув.

Відповідно до ч.5 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше кримінальних правопорушень, суд призначає покарання за ці нові кримінальні правопорушення за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що на підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного даним вироком, слід частково приєднати невідбуте покарання за вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15.03.2017 року за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185, 128, 70 КК України та визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, на переконання суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень та обставинам справи, але й особі самого обвинуваченого, є обгрунтованим та буде відповідати меті покарання.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30.03.2021 року обвинуваченого ОСОБА_4 тимчасово залишено в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» до закінчення розгляду кримінальних проваджень №0000498 від 25.06.2019 року та №0000696 від 29.08.2019 року.
Відшкодування судових витрат належить вирішити з додержанням вимог ст.124 КПК України.

Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, арешт на майно не накладався.

Шкода завдана злочином, передбаченим ч.2 ст. 289 КК України становила 9327 грн. та відшкодована в повному обсязі.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування та судового розгляду не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.369, 370, 371, 373, 374, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.395, ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання:

- за ст.395 КК України 6 (шість) місяці арешту;

- за ч.2 ст.289 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна;

На підставі ч.ч.1,4 ст.70 КК України призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання, визначеного вироком Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 12.03.2021 року більш суворим покаранням, визначеним цим вироком та призначити покарання ОСОБА_4 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.ч.1,5 ст. 71 КК України до остаточного покарання призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15.03.2017 року за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185, ст. 128, ст. 70 КК України і остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяці позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання засудженому обчислювати з 16.11.2020 року.

Зарахувати в строк призначеного покарання ОСОБА_4 покарання частково відбуте за вироком Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 12.03.2021 року за правилами, передбаченими ст. 72 КК України.

Засудженого ОСОБА_4 направити в Державну установу «Івано-Франківська установа виконання покарань №12» для вирішення питання про направлення його для відбування покарання згідно вироку Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 12.03.2021 року та даного вироку.

Ухвалу Надвірнянського районного суду від 30.03.2021 року про тимчасове залишення обвинуваченого ОСОБА_4 в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань №12»та його перерахування за Надвірнянським районним судом вважати такою, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь держави 942 (дев`ятсот сорок дві) гривні 06 (шість) копійок за проведення у кримінальному провадженні № 0000696 від 29.08.2019 року судової автотоварознавчої експертизи № СЕ-19/109/26-135АВ/19 від 24.09.2019 року.

Речовий доказ: скутер марки «Suzuki Lets 2», без реєстраційного номера, синього кольору, який згідно постанови старшого слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 30.08.2019 року визнано речовим доказом та який зберігається на території Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківської області, після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_4 .

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 в той самий строк з часу отримання копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1