16.06.2022 Справа № 490/8553/17
н/п 1-кп/490/122/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
_________________________________________________________________________________ В И Р О К
16 червня 2022 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працюючого, неодруженого, дітей не має, до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-23.05.2006 року Центральним районним судом м. Миколаєва, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України та засудженого до 6 років 6 місяців позбавлення волі;
-15.02.2010 року Центральним районним судом м. Миколаєва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та засудженого до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
-14.05.2019 року Миколаївським апеляційним судом за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
ОСОБА_4 маючи не зняту та не погашену у законом встановленому порядку судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий майновий злочин при наступних обставинах.
Так, 30.08.2017 року приблизно о 02:30 години, ОСОБА_4 знаходився на перехресті вул. 6-а Слобідська та пр.-ту Центральному в місті Миколаєві Миколаївської області, де побачив потерпілого ОСОБА_6 , в якого зліва направо через плече висіла сумка в якій знаходився телефон марки «Ниаwеі у5 II» чорного кольору, вартістю 2 999 грн., ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , у середині якого знаходилась сім картка мобільного оператора «Лайф» з номером НОМЕР_3 . У цей час у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на відкрите викрадення вищевказаного майна, вчинене повторно.
Підбігши ззаду до ОСОБА_6 , коли останній стояв на перехресті вул. 6-а Слобідська та пр.-ту Центральному в м. Миколаєві Миколаївської області, ОСОБА_4 , шляхом ривку, викрав сумку потерпілого ОСОБА_6 , в якій знаходився вищезазначений телефон.
Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми діями потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 2999 гривень.
Під час останього судового розгляду підсудний ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, винним себе не визнав та пояснив, що на досудовому слідстві він вину визнав під примусом працівників поліції, проте щодо незаконних дій нікуди не звертався. 30.08.2017 року близько 02год 30хв він повертався з 3-ї Лінії в сторону вул. Луначарського в м. Миколаєві, побачив машину таксі, водія якої він не знав, підійшов до нього та попросив підвести його. При цьому він обміняв у водія телефон на планшет. Потерпілого він ніколи до судового засідання не бачив.
Незважаючи на покази ОСОБА_4 надані в судовому засіданні, його вина у вчиненні вищезазначеного злочину підтверджується:
- показами потерпілого ОСОБА_6 який в судовому засіданні повідомив, що він разом зі своїм другом ОСОБА_7 30.08.2017 року приблизно о 3 години ночі йшли з бані з сумками, там вживали алкогольні напої. До них підійшов обвинувачений, який попросив цигарку. Вони відмовили, після чого пішли далі. Пройшовши декілька метрів з ззаду його наздогнав обвинувачений штовхнув та вирвав сумку, яка висіла на плечі, в якому були гроші та мобільний телефон. Він з товарищем намагалися наздогнати обвинуваченого, але не змогли після чого викликали поліцію. В нього був новий телефон «Хуавей», який він купив за декілька місяців до події, за 3000грн. В подальшому поліція йому повернула телефон. На момент досудового слідства він пам`ятав як виглядає обвинувачений, але пройшло багато часу та він вже не міг згадати всі риси обличчя обвинуваченого за якими його впізнавав.
- показами свідка ОСОБА_7 , який в судовому засіданні повідомив, що 30.08.2017 року він разом з потерпілим ОСОБА_6 йшли з бані, були в гостях, святкували, вживали алкогольні напої. Близько 3 год. ночі вони йшли на зупинку від вул. 6-та Слобідська в м. Миколаєві, до них підійшов обвинувачений попросив цигарку, вони йому відмовили. ОСОБА_6 йшов по праву руку від нього. Пройшовши декілька метрів до них підбіг обвинувачений та зірвав з плеча ОСОБА_6 сумку в якій в нього були телефон. Телефон був ОСОБА_8 , темного кольору, він запам`ятав оскільки такий самий придбав своїй дружині. Обвинуваченого він впізнав оскільки добре запам`ятав, коли той підходив. Обвинувачений був вдягнений в темну кофту на голові була кепка. Вони намагалися наздогнати його, але не змогли.
- показами свідка ОСОБА_9 який в судовому засіданні повідомив, що він працював в таксі. 30.08.2017 року приблизно о 02:30 години він був біля автозаправки, до нього підійшов обвинувачений та просив його підвести, куди не пам`ятає, коли вони приїхали то йому запропонували обмінятись телефонами, він погодився оскільки думав, що його телефон гірший за той що йому запропонували. Телефон був марки хуавей, він їм користувався поки не прийшли працівники поліції та він їм віддав його.
- протоколом огляду місця події від 30.08.2017 року з фототаблицями, згідно якого було оглянуто ділянка на перехресті вул. 6Слобідська та пр. Центрального в м. Миколаєві. (а.с.42-44)
- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.09.2017 року з фототаблицями, згідно якого ОСОБА_4 на місці розповів та показав як було вчинене кримінальне правопорушення. ОСОБА_4 пояснив, що 30.08.2017 року близько 02год 30хв знаходився на перехресті вул. 6-а Слобідська та пр.-ту Центральному в місті Миколаєві. Він побачив двох чоловіків, попросив закурити, після чого він пішов в бік та наздогнав чоловіків зірвав з одного сумку та побіг в сторону вул. Колодязна в м. Миколаєві, потерпілий кричав щоб він зупинився та повернув речі. Коли він втік, то в сумці взяв мобільний телефон марки «Ниаwеі У5 II» чорного кольору, після чого він пішов вбік вул. Луначарського в м. Миколаєві, де біля заправки стояв автомобіль, він підійшов до нього та попросив щоб його підвезли, після того як вони доїхали до місця він запропонував обміняти телефон, на що той погодився та віддав свій телефон «Fly» яким він користувався декілька днів та продав на ринку. У скоєному каявся.(а.с.49-55)
- заявою ОСОБА_10 який добровільно видав мобільний телефон «Ниаwеі у5 II» чорного кольору, вартістю 2 999 грн., ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який він придбав у невідомої особи.(а.с.55)
- протоколом огляду предмета від 16.09.2017 року з фототаблицями, згідно якого було оглянуто мобільний телефон «Ниаwеі у5 II» чорного кольору, вартістю 2 999 грн., ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .(а.с.56-58)
- постановою про визнання речовими доказами від 16.09.2017 року згідно якого мобільний телефон «Ниаwеі у5 II» чорного кольору, вартістю 2 999 грн., ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 визнано речовим доказом та передано на зберігання ОСОБА_6 (а.с.59-60)
- зберігальною розпискою ОСОБА_6 згідно якого останній отримав на зберігання мобільний телефон «Ниаwеі у5 II» чорного кольору, вартістю 2 999 грн., ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .(а.с.61)
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 02.09.2017 року згідно якого потерпілий ОСОБА_6 на фотознімку впізнав особу під номером 2 за ознаками розрізу очей, рис обличчя, ніс, як особа яка вчинила злочин 30.08.2017 року близько 02год 30хв. Довідка до протоколу від 02.09.2017 року на фотознімку №2 ОСОБА_4 (а.с.62-64)
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 02.09.2017 року згідно якого ОСОБА_7 на фотознімку впізнав особу під номером 1 за ознаками розріз очей, риси обличчя, ніс, як особа яка вчинила злочин 30.08.2017 року близько 02год 30хв. Довідка до протоколу від 02.09.2017 року на фотознімку №1 ОСОБА_4 (а.с.65-67)
Щодо позицій сторони захисту, що протокол проведення слідчого експерименту від 23.09.2017 року за своєю суттю є фактично допитом обвинуваченого, то суд не погоджується з цим з наступних підстав. Під час проведення слідчого експерименту, ОСОБА_4 здійснив відтворення своїх дій та обставин події злочину, передбаченого ст.186 КК України. ОСОБА_4 на місцевості показав за якою адресою та яким способом вчинив вищезазначений злочин. Крім того, повідомив шлях, яким він покинув місце події. Зазначені обставини були важливими та могли бути детально встановлені лише за допомогою слідчого експерименту. Проведення зазначеної слідчої дії у денний час жодним чином не вплинуло на її достовірність. Щодо нероз`яснення можливості відмовитися від зазначеної слідчої дії, то ОСОБА_4 однозначно заявив слідчому про бажання розповісти та показати на місці обставини вчиненого злочину, що зафіксовано в протоколі, після завершення експерименту підозрюваний підтвердив повноту та правильність своїх пояснень. При цьому суд звертає увагу, що понятими було переглянуто фотографії слідчого експерименту та підтверджена їх достовірність. Сама фототаблиця була підписана слідчим. (а.с.49-57)
Доводи захисту про виправлення дати в протоколі огляду від 30.08.2017 р. не підтверджується змістом цього доказу з якого вбачається, що слідчим було використано роздрукований бланк в який вже рукописно внесено відповідну дату. Дата складення протоколу узгоджується з іншими матеріалами кримінального провадження та свідчить про складення цього документу безпосередньо після вчинення злочину. При цьому як вбачається з протолу поняті були ознайомлені з його змістом про що свідчать їх підписи після зазначення їх прізвищ та в кінці документу. (а.с.42)
Крім того, суд не встановив процесуальних порушень при складенні протоколів впізнання за фотознімками від 02.09.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 . Фотокартки інших осіб, які разом з зображенням ОСОБА_4 надавались для впізнання за своїм віком, одягом, розміром, зачіскою суттєво не відрізняються один від одного, що свідчить про достовірність зазначених доказів. (а.с.62-67) В той же час, суд враховує, що за тривалий час судового розгляду з моменту проведення впізнання до допиту ОСОБА_6 та ОСОБА_7 минуло більше 4 років, що могло вплинути на те, що вони в суді не надали докладно відомості щодо усіх ознак обвинуваченого за якими вони його впізнали. В той же час, свідок ОСОБА_7 під час допиту в суді достоменно вказував на ОСОБА_4 як на особу яка вчинила грабіж ОСОБА_6 .
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
При цьому суд аналізуючи дії ОСОБА_4 використовує саме такий стандарт доказування, який передбачає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Зазначене кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 13 березня 2019 року у справі № 545/1642/15-к (провадження № 51-7041км18), від 21 лютого 2018 року у справі № 701/613/16-к (провадження № 51-6003 км 18). Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для встановлення правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону (постанова Верховного Суду 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к (провадження № 51-597км17).
При застосуванні цього стандарту стосовно ОСОБА_4 суд враховує, що грабіж було вчинено у присутності єдиного свідка ОСОБА_7 , який безпосередньо вказав на обвинуваченого. При цьому ОСОБА_4 під час досудового розслідування та першому судовому розгляді повністю визнавав свою провину та каявся щодо вчиненого, але при новому судовому розгляді змінив свою процесуальну позицію, що судом трактується як використання обвинуваченим свого права на вибір певної лінії захисту. Таким чином, суд надає оцінку об`єктивної сторони дій ОСОБА_4 за достовірно встановленими обставинами наявними в матеріалах кримінального провадження.
Наведені вище докази у їх сукупності поза розумним сумнівом доводять, що ОСОБА_4 було вчинено злочин за викладених вище обставин.
При цьому, дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднано з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
Крім того, судом під час повторного судового розгляду враховані положення ухвали Миколаївського апеляційного суду від 21 липня 2020 року та встановлено (у тому числі шляхом допиту потерпілого), що предметом кримінального злочину був мобільний телефон марки «Ниаwеі у5 II» чорного кольору, вартістю 2 999 грн., ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .
При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що він вчинив умисний корисливий тяжкий злочин проти власності, його особу, а саме те, що він раніше судимий, офіційно не працює, неодружений, без дітей, мав постійне місце проживання. Відповідно до довідки обласного наркологічного диспансеру №5534 від 19.09.2017р. обвинувачений ОСОБА_4 на обліку не перебуває. Відповідно до довідки №3592 від 18.09.2017 року Миколаївської обласної психіатричої лікарні №1 ОСОБА_4 на обліку не знаходиться. Шкоду потерпілому добровільно не компенсував. Раніше судимий, останній раз 14.05.2019 року Миколаївським апеляційним судом за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі.
Досудовою доповіддю від 12.04.2018 року встановлено, що без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк не можливе та становить небезпеку для суспільства.
Обставини, що пом`якшують покарання судом не встановлені.
Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлені.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Крім цього, оскільки зазначений вище злочин вчинений ОСОБА_4 до його засудження вироком від 14.05.2019 р. Миколаївського апеляційного суду за злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ч.4 ст.70 КК України, суд вважає за необхідне, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на шість роки.
Як слідує зі змісту ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.
Відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України, речові докази у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон "Huawei y5 II" (imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ) - слід залишити потерпілому ОСОБА_6 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367-368, 370, 371, 373, 374 КПК України, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України за сукупністю цього злочину та злочину, за який ОСОБА_4 засуджений вироком Миколаївського апеляційного суду від 14 травня 2019 року шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 (шість)роки.
На підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання за цим вироком частково відбуте ним покарання за вироком Миколаївського апеляційного суду від 14 травня 2019 року, а саме - період з 23 серпня 2019 року до моменту набрання чинності цим вироком.
Речові докази, а саме: мобільний телефон "Huawei y5 II" (imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 )- залишити потерпілому ОСОБА_6 .
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Суддя Центрального районного
суду міста Миколаєва ОСОБА_1