Справа № 545/3119/22
Провадження № 1-кс/545/289/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава заяву захисника ОСОБА_4 про відвід судді Полтавського районного суду Полтавської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження № 545/3119/22 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 122 КК України, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Полтавського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження № 0000363 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_4 до суду подано заяву про відвід судді Полтавського районного суду Полтавської області ОСОБА_5 від участі у розгляді вказаного вище кримінального провадження.

В обґрунтування поданої заяви адвокат ОСОБА_4 посилається на наявні, на його думку, процесуальні порушення допущені головуючим суддею під час розгляду справи щодо винесення ухвалу про відмову у задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акту через чисельні порушення вимог КПК України та ст. 291 КПК України та призначення справи до розгляду.

Заявник вважає, що вказані обставини унеможливлюють об`єктивний розгляд справи та можуть викликати сумніви у неупередженості судді.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заяву про відвід судді ОСОБА_5 передано для розгляду судді Полтавського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 .

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, надавши на адресу суду заяву про розгляд відводу без їх участі, заяву про відвід судді підтримали.

Суддею ОСОБА_5 надано заяву про розгляд відводу у її відсутність.

Потерпілий ОСОБА_7 надав до суду заяву в якій заперечив щодо задоволення відводу.

Прокурор проти задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_5 заперечував, просив відмовити у її задоволенні.

Дослідивши матеріали заяви приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді останній заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» від 01.01.2001 року незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

У п.п. 49, 50, 52 рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» від 09.11.2006 (заява № 33949/02) зазначається, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

У пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» № 8 від 13.06.2007 р. наголошується, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визначені законом підстави для відводу судді Полтавського районного суду Полтавської області ОСОБА_5 від участі у розгляді кримінального провадження № 0000363 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України відсутні, оскільки доводи заяви захисника ОСОБА_4 зводяться до незгоди з процесуальним рішенням судді щодо не повернення обвинувального акту прокурору та призначення справи до судового розгляду, що не є підставою для відводу головуючого судді та не містять посилань на підстави визначені ч. 1 ст. 81 КПК України.

Також до заяви про відвід не додано інших належних доказів, які б могли б свідчити про особисту зацікавленість судді в результатах розгляду справи чи інші підстави, які б свідчили про можливу упередженість судді, а тому заява про відвід судді Полтавського районного суду Полтавської області ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 76, 80, 81, 314-316, 372, ч. 2 ст. 344 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 про відвід судді Полтавського районного суду Полтавської області ОСОБА_5 в розгляді кримінального провадження № 545/3119/22 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 122 КК України.

Ухвала є остаточною і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1