Справа № 344/5898/22
Провадження № 1-кс/344/2555/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000031 від 18.04.2022,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000031 від 18.04.2022, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних Сил РФ на територію України.

На виконання вищевказаного наказу 24.02.2022 військовослужбовці Збройних Сил РФ, шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

03.03.2022 військовослужбовці Збройних Сил РФ, шляхом збройної агресії, спільно з представниками так званої «ЛНР», які є частиною окупаційної адміністрації РФ, здійснили тимчасову окупацію території Старобільського району Луганської області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами.

Так, приблизно 09.03.2022, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, на території Старобільського району Луганської області за невстановлених обставин ОСОБА_4 , умисно вступив у злочинну змову з представниками так званої «ЛНР», які є частиною окупаційної адміністрації РФ та надав добровільну згоду на вчинення дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, пообіцявши зайняти посаду в незаконно створених судових органах так званої «ЛНР», з метою становлення та зміцнення окупаційної влади РФ та недопущення контролю України над цією територією.

Здійснивши перехід на бік ворога в умовах воєнного часу та надавши іноземній державі РФ та її представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, ОСОБА_4 почав агітувати суддів та працівників апарату Старобільського районного суду Луганської області присягнути на вірність РФ, співпрацювати з представниками окупаційної адміністрації та писати заяви про прийняття на роботу до так званих судових органів «ЛНР», які є частиною окупаційної адміністрації РФ.

У подальшому, приблизно 09.03.2022, точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, знаходячись в адміністративному приміщенні Старобільського районного суду Луганської області за адресою: Луганська область, м. Старобільськ, вулиця Миру, буд. 38, прийняв активну участь у зборах суддів та співробітників суду, де висловив свою позицію щодо доцільності співпраці суддів з окупаційною адміністрацією РФ та публічно закликав переходити на бік ворога в умовах воєнного стану, надавши іноземній державі РФ та її представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, гарантувавши суддям та працівникам апарату Старобільського районного суду Луганської області сприяння в отриманні ними посад в так званих судових органах «ЛНР».

Вказаними умисними діями керівник апарату Старобільського районного суду Луганської області ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечив становлення та зміцнення окупаційної влади РФ шляхом безпосередньої участі в утворенні незаконних судових органів так званої «ЛНР», які є частиною окупаційної адміністрації РФ, на окупованій території України, виконання функцій представника окупаційної судової влади РФ з метою недопущення контролю української влади на території Луганської області, надавши тим самим допомогу РФ в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України, недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці.

02.04.2022 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Старобільськ Луганської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , остання займана посада керівник апарату Старобільського районного суду Луганської області, повідомлено про підозру у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: переході на бік ворога в умовах воєнного стану, наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000031 ч. 2 ст. 111 КК України, який згідно з ч. 6 ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, та за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацію майна.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №301302250 від 13.05.2022, ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), є власником наступного нерухомого майна:

- квартири за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №251);

- земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0029 площею 2 га, цільовим призначенням якої є ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до клопотання прокурора, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, який суд може призначити підозрюваному ОСОБА_5 за результатами розгляду даного кримінального провадження у суді, враховуючи обґрунтованість оголошеної ОСОБА_4 підозри у даному кримінальному провадженні, тяжкість інкримінованого злочину, виникла необхідність накласти арешт на належне ОСОБА_4 нерухоме майно, а саме: на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №251); а також на земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:0029 площею 2 га, цільовим призначенням якої є ведення особистого селянського господарства.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Відповідно до вимог ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що прокурор звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

Четвертим слідчим відділом ( з дислокацією у м.Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000031 від 18.04.2022, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

02.04.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: переході на бік ворога в умовах воєнного стану, наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №301302250 від 13.05.2022, ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) є власником наступного нерухомого майна: квартири за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №251); земельної ділянки, № 18 з кадастровим номером :01:005:0029 площею 2 га, цільовим призначенням якої є ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №251); а також земельна ділянка, № НОМЕР_2 з кадастровим номером :01:005:0029 площею 2 га, цільовим призначенням якої є ведення особистого селянського господарства, можуть бути конфісковані у випадку призначення судом відповідного додаткового покарання.

Відтак, враховуючи вищенаведене, а також з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на належне підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , нерухоме майно:

- квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №251),

- земельну ділянку, № 18, кадастровий номер :01:005:0029 площею 2 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, шляхом заборони на їх відчуження та розпорядження.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1