Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/1154/22
Справа № 711/3732/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2022 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участі:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

представника скаржника адвоката - ОСОБА_3

прокурора - ОСОБА_4

слідчого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність заступника начальника відділу СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, подану в межах кримінального провадження №0000020, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.04.2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , через свого представника - адвоката ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність заступника начальника відділу СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 у нездійсненні процесуальних дій подану в межах кримінального провадження №0000020, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.04.2022 року.

Скаргу мотивує тим, що 29.06.2022 на підставі ухвали про проведення обшуку від 24.06.2022, постановленої слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_7 , проведено обшук за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 , під час якого вилучено мобільний телефон IPHONE 13 IMEI НОМЕР_1 з сім-карткою та мобільний телефон SAMSUNG S20, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 .

Вказаний обшук проводився слідчим групи слідчих СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 в кримінальному провадженні №0000020 від 27.04.2022. старшим слідчим групи слідчих визначено ОСОБА_5 .

01.08.2022 представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 звернулась до заступника СВ СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України про повернення тимчасово вилученого майна, в тому числі мобільного телефону IPHONE 13 IMEI НОМЕР_1 з сім-карткою та мобільного телефону SAMSUNG S20, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 . Однак 04.08.2022 на її електронну пошту надійшла постанова про часткову відмову в задоволенні клопотання від 02.08.2022 та в поверненні вказаних вище мобільних телефонів було відмовлено, з тих мотивів, що в ухвалі на підставі якої було проведено обшук надано дозвіл на вилучення засобів мобільного зв`язку, а тому вилучені мобільні телефони не являються тимчасово вилученим майном.

На момент обшуку та на час подання даної скарги ні ОСОБА_6 , ні ОСОБА_9 процесуального статусу підозрюваного, обвинуваченого чи свідка не мають.

В ухвалі слідчого судді від 24.06.2022 наведено вичерпний перелік речей, на відшукання та вилучення яких надавався обшук, також в ухвалі надано дозвіл на вилучення засобів мобільного зв`язку, але не конкретизовано яких саме.

Так як до видів мобільного зв`язку належать: стільниковий, пейджинговий, транкінговий, супутниковий зв`язок, то до засобів мобільного зв`язку відносяться: стільникові телефони і базові станції, складні кишенькові комп`ютери (планшети та інші ЕОМ), підсистеми базових станцій, пейджери, радіоканали, мобільні станції та інше.

Таким чином, скаржник вказує, що поняття «засоби мобільного зв`язку» є досить широким, до якого належить цілий ряд техніки, яка має свої ідентифікуючі номери.

При цьому дозвіл на відшукання та вилучення мобільного телефону IPHONE 13 IMEI НОМЕР_1 з сім-карткою та мобільного телефону SAMSUNG S20, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 у зазначеній ухвалі взагалі не надавався.

Таке вилучення особистого майна ОСОБА_6 крім іншого порушує принцип презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, передбачений ст. 17 КПК України та Конституцією України..

Всупереч вимогам ст. 171 КПК України на час звернення з даною скаргою, будь яких відомостей щодо звернення прокурора чи слідчого до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого в ході обшуку майна немає, передбачений законом 48 годинний термін для звернення з таким клопотанням минув, проте вилучено майно до цього часу не повернуто.

Вважає посилання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 на те, що вказані мобільні телефони визнані речовими доказами в кримінальному провадженні, не дає йому права незаконно утримувати тимчасово вилучене майно, а тим більше не є перешкодою у його поверненні, бо якщо на них міститься необхідна інформація, то вона вже зафіксована у протоколі визнання речовим доказом.

Вона вважає, що слідчий визнав вилучені мобільні телефони речовими доказами безпідставно і не тому, що вони містять ознаки доказів для даного провадження та мають сліди злочинів, а лише з метою позбавити її права власності та принизити.

На її думку дії слідчого направлені на вилучення речей, у тому числі незазначених в ухвалі слідчого судді про обшук, недотримання процедури накладення арешту на тимчасово вилучене майно, вказують на істотні порушення КПК України.

Крім того скаржник зазначає, що обшук проводився за місцем її реєстрації та проживання за адресою АДРЕСА_1 , де вона проживає з своєю сім`єю чоловіком та малолітніми дітьми, а також в її присутності та членів її родини, при цьому зі змісту ухвали обшук проводився з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення конкретного кримінального правопорушення вона, відповідно до ст. 3 КПК України, є особою права та законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Просила слідчого суддю визнати незаконною бездіяльність заступника начальника відділу СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , яка полягає в неповерненні їй тимчасово вилученого майна за результатами обшуку в кримінальному провадженні №0000020 від 27.04.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч. 4 ст. 191 КПК України, а саме мобільного телефону IPHONE 13 IMEI НОМЕР_1 з сім-карткою та мобільного телефону SAMSUNG S20, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , та зобов`язати його повернути ОСОБА_6 вказане тимчасово вилучене майно.

Представник скаржника ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 підтримала скаргу, посилаючись на викладені в скарзі доводи та просила її задоволити. При цьому вказала на те, що слідчим в ході проведення обшуку здійсненого на підставі ухвали слідчого судді було вилучено мобільні телефони IPHONE та SAMSUNG, проте в ухвалі слідчого судді не було конкретизовано які саме мобільні телефони підлягали вилученню, а саме не конкретизовано, марку, серійний номер, IMEI, тощо. Тому вилучені в ході обшуку мобільні телефони є тимчасово вилученими і слідчий був зобов`язаний протягом 48 годин звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна. Проте з таким клопотанням слідчий не звернувся, саме тому вказане майно підлягає поверненню власнику. Визнання тимчасово вилученого майна речовим доказом в кримінальному провадженні не є підставою для відмови в поверненні тимчасово вилученого майна.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги. При цьому вказав, що обшук проводився на підставі ухвали слідчого судді, в якій було зазначено з метою відшукання та вилучення, в тому числі мобільних телефонів. Марка, модель та інші родові ознаки в ухвалі слідчого судді не вказані, оскільки орган досудового розслідування не міг їх знати при зверненні до суду з клопотанням про проведення обшуку. Вилучені в ході обшуку мобільні телефони визнано речовими доказами. Дії слідчого відповідають вимогам КПК України, а скарга є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Слідчий заперечував проти задоволення скарги посилаючись на те, що при зверненні до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку слідчому не могло бути відомо марку, номер та інші родові ознаки наявних в ОСОБА_6 мобільних телефонів. Проте дозвіл на виявлення та вилучення мобільних телефонів надано ухвалою слідчого суді, тому вилучені в ході обшуку мобільні телефони не є тимчасово вилученим майном. Вказані телефони визнано речовими доказами в кримінальному провадженні. Ним було винесено законну та вмотивовану постанову про часткове задоволення клопотання адвоката скаржника та відмовлено в поверненні вказаних в скарзі мобільних телефонів. Просив відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши адвоката скаржника, слідчого, думку прокурора, дослідивши письмові матеріали додані до скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що слідчими СУ ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000020, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.04.2022 року.

24.06.2022 року ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси в справі №711/2703/22 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_6 (ФОП ОСОБА_6 ) та ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_1 з метою виявлення, фіксації та вилучення відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знарядь кримінального правопорушення, або майна, яке було здобуто в результаті його вчинення. В переліку майна, яке підлягає вилученню, в тому числі в ухвалі суду зазначено засобів мобільного зв`язку.

29.06.2022 року в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді від 24.06.2022 за адресою АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено мобільний телефон IPHONE 13 IMEI НОМЕР_1 з сім-карткою та мобільний телефон SAMSUNG S20, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , що зафіксовано в протоколі обшуку від 29.06.2022.

01.08.2022 представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 звернулась з клопотанням до слідчого ОСОБА_5 про повернення тимчасово вилученого в ході проведення обшуку майна, в тому числі мобільних телефонів IPHONE 13 IMEI НОМЕР_1 з сім-карткою та SAMSUNG S20, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 .

Постановою заступника начальника відділу СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 частково відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 від 01.08.2022 у кримінальному провадженні №0000020, а саме відмовлено в повернені мобільних телефонів IPHONE 13 IMEI НОМЕР_1 з сім-карткою та SAMSUNG S20, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 .

При цьому в обґрунтування відмови в поверненні вказаних вище мобільних телефонів, в постанові зазначено, що 29.06.2022 під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси було вилучено мобільні телефони IPHONE 13 IMEI НОМЕР_1 з сім-карткою та SAMSUNG S20, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , дозвіл на вилучення засобів мобільного зв`язку було надано безпосередньо ухвалою суду, у зв`язку з чим на підставі ч. 7 ст. 236 КПК України, вони не являються тимчасово вилученим майном. Крім того вказані мобільні телефони постановою слідчого від 30.06.2022 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних та неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Так, за своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Така позиція узгоджується із частиною 5 статті 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно положень ч.ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Крім того, відповідно до Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12 січня 2017 року №9-49/0/4-17, - слідчі судді обґрунтовано відмовляють у задоволенні скарг про неповернення вилученого майна, оскільки вилучення майна, яке відповідає передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК ознакам, у такий спосіб не зумовлює необхідності додаткового накладення арешту на таке майно в порядку ч. 5 ст. 171 КПК.

При дослідженні ухвали слідчого судді від 24.06.2022, якою надано дозвіл на проведення обшуку та протоколу обшуку від 29.06.2022, вбачається, що судовим рішенням прямо вказано та надано дозвіл на відшукання та вилучення засобів мобільного зв`язку, які у скарзі адвокат просить суд зобов`язати сторону обвинувачення повернути.

Відтак, вказане вилучене майно відповідно до проколу обшуку, не є тимчасово вилученим майном, а тому не може застосовуватися порядок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, та процедура за ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу.

Доводи скаржника про те, що вилучені в зоді обшуку мобільні телефони є тимчасово вилученим майном, слідчий суддя вважає неспроможними з підстав викладених вище.

За вказаних обставин, під час судового розгляду даної скарги за наданими матеріали, встановлено, що втручання органу досудового розслідування у право власності заявника обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та відповідності верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що даний час забезпечується «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав заявників та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність вимог, а відтак вимоги скарги слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 306-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність заступника начальника відділу СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, подану в межах кримінального провадження №0000020, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.04.2022 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 16.08.2022 року о 16-00 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1