Справа № 303/1012/22
Номер рядка стат. звіту - 387
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2022 року м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в особі головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.12.2021 року за № 0000237 про обвинувачення
ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Куликівка Герцаївського
району Чернівецької області, громадянина України,
українця, зареєстрованого та проживаючого в
АДРЕСА_1 , із середньою
спеціальною освітою, раніше не судимого, колишнього
військовослужбовця військової служби за контрактом,
головного сержанта командира 1 автомобільного
відділення підвозу боєприпасів 2 автомобільного взводу
підвозу боєприпасів роти забезпечення боєприпасами
батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 , у
військовому званні прапорщик,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,
з участю: прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, під час дії особливого періоду, через особисту недисциплінованість, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою ухилитися від проходження військової служби, 02.09.2019 року о 09 год. 00 хв. до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) без поважних причин не з`явився та був незаконно відсутній на військовій службі по 16.09.2019 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, всі обставини його вчинення, викладені в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся, показав, що в 2019 році захворіла його мама, тому він не прибув вчасно до військової частини, давати більш детальні показання не побажав.

Судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду правові наслідки такого розгляду, зокрема, неможливість оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють фактичні обставини справи, немає сумнівів у добровільності їх позиції, встановлено наступний обсяг і порядок дослідження доказів згідно ч.3 ст.349 КПК України: допитати обвинуваченого та дослідити характеризуючи його документи.
Таким чином, враховуючи повне і беззастережне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), є повністю доведеною.
Відповідно до ст.66 Кримінального кодексу України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст.67 Кримінального кодексу України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.
При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що вчинене ним кримінальне правопорушення, згідно з ст.12 КК України, є тяжким злочином, всі обставини справи, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин та відомості про його особу, раніше не судимого, за місцем проживання характеризується позитивно, брав безпосередню участь у антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей.
Таким чином, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання, в межах санкції частини статті КК України, за якою він притягається до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України та звільненням від відбування покарання з випробуванням, та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Керуючись ст.ст.370, 371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 в період іспитового строку обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. У випадку проходження військової служби ОСОБА_3 нагляд за ним здійснювати командиру військової частини.
Вирок суду може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1