Справа № 442/2399/22
Провадження № 1-в/442/142/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі в режимі відеоконференції з ДУ «Дрогобицька виправна колонія № 40» клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно дострокове звільнення з місць позбавлення волі,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

представника ДУ ДВК-40 ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :
13.05.2022 до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Вислухавши пояснення засудженого, який просив клопотання задовольнити, думку прокурора та представника адміністрації установи, які заперечили з приводу задоволення даного клопотання, перевіривши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_2 засуджено за вироком щолковського міського суду московської області рф від 16.04.2015 за ч. 1 ст. 105 КК рф до 9 років позбавлення волі.
20.05.2016 ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області вирок від 16.04.2015 приведено у відповідність із законодавством України і вважати засудженим за ч. 1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі.
За ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_2 термін перебування під вартою з 27.11.2014 по 15.04.2015 з розрахунку один ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку покарання: 16.04.2015, кінець строку 21.08.2023.
Вимогами статті 81 КК України передбачено, що до осіб, які відбувають покарання у виді, зокрема, позбавлення волі, може бути застосоване умовно - дострокове звільнення після фактичного відбуття засудженими не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання. Застосування умовно - дострокового звільнення є можливим, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 засуджено за вчинення ним особливо тяжкого злочину, за який йому було призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі, на даний час фактично відбув більше як три чверті строку покарання, та невідбутими залишилось 1 рік 2 місяців 29 днів.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Прийняття рішення про умовно дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.
Як вбачається з наданої суду характеристики, засуджений ОСОБА_2 за час відбування покарання в ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» характеризується посередньо: допускав порушення режимних вимог, за що два рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. Дані порушення виразились у вживанні спиртних напоїв та зберіганні заборонених предметів, за що був повернутий з дільниці соціальної реабілітації у дільницю ре соціалізації. адміністрацією 6 разів заохочувався. Залучався до робіт на підсобному господарстві установи, не конфліктний. Дотримується ввічливих взаємовідносин з персоналом. Правил санітарії та гігієни дотримується, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Згідно ст. 123 КВК України бере особисту участь в організації виховних заходів, відвідує церкву. До підвищення загальноосвітнього рівня не прагне. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.05.2021 засудженому ОСОБА_2 відмовлено у застосуванні ст.. 81 КК України як такому, що не довів свого виправлення.

Як встановлено в судовому засіданні, з часу відмови засудженому у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, останній не отримав жодного заохочення. Стягнення не накладались.
Відповідно до ч. 7 ст. 154 КВК України, у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а щодо засуджених за інші кримінальні правопорушення та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців
Крім цього, відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як зазначено вище, відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З аналізу наведених норм закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
Більше того, суд вважає, що засуджений ОСОБА_2 , перебуваючи в місцях позбавлення волі, своєю поведінкою не довів свого виправлення та що така поведінка може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.
Засудженим не доведено і в судовому засіданні не встановлено, що за час відбуття покарання в особистості ОСОБА_2 відбувся процес позитивних змін, який створив у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Будь яких інших даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 довів своє виправлення, - судом не встановлено.
З огляду на наведене, беручи до уваги особу ОСОБА_2 , якого засуджено за особливо тяжкий злочин, з часу відмови у застосуванні умовно-дострокового звільнення пройшло менше одного року, і станом на даний час невідбутими залишилось 1 рік 2 місяці 29 днів, а відтак у суду відсутнє переконання про те, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком, а тому клопотання задоволенню не підлягає.
Враховуючи вище наведене та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд
у х в а л и в:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно дострокове звільнення з місць позбавлення волі відмовити.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення учасники судового провадження можуть подати апеляцію до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 23 травня 2022 року.

Головуюча суддя ОСОБА_1