Справа № 303/3643/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

26.07.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: підозрюваного ОСОБА_5 , та його
захисниці адвокатки ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/307/22, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 червня 2022 року частково задоволено погоджене з прокурором клопотання слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 (далі - слідчий) про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого у АДРЕСА_1 .

Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за вказаною адресою із застосуванням електронного засобу контролю та з покладенням на нього процесуальних обов`язків: прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює досудове розслідування, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження, носити електронний засіб контролю, до 01 серпня 2022 року включно.

З матеріалів клопотання убачається, що 01 червня 2022 року, до слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся слідчий СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 із погодженим з прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 з визначенням максимального розміру застави, передбаченого ст. 182 КПК України. Відповідно до клопотання, 31 травня 2022 року, працівниками Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області на підставі ухвали суду проведений обшук за адресою: АДРЕСА_1 , а саме за місцем проживання ОСОБА_5 , під час проведення якого виявлено та вилучено: 15 паперових конвертів, один згорток фольги, три прозорі поліетиленові пакети, чотири згортки фольги з кристалічною речовиною білого кольору, в середині яких знаходилась подрібнена зелена речовина рослинного походження, яка відповідно до висновку експерта, є канабісом загальною масою 58,8979 г. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке є тяжким злочином, що висунута йому 01.06.2022 підозра підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами; також звертає увагу на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового слідства; спотворити, знищити або сховати будь-які з речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема наразі не встановлено джерело походження та отримання ОСОБА_5 наркотичних засобів, крім того, у підозрюваного вилучений предмет, ззовні схожий на бойову гранату, відносно якої наразі також проводиться експертиза; спробувати відшукати свідків та умовити їх дати неправдиві свідчення, чим перешкодити проведенню досудового розслідування або вплинути на свідків, які були присутніми під час проведення обшуку за його місцем проживання. Слідчий у клопотанні також зазначає, що незважаючи на те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, наявний ще один ризик, зокрема підозрюваний може вчинити інший злочин, оскільки зберігав за місцем свого проживання наркотичні засоби, які також вживав, що він особисто підтвердив під час проведення обшуку, у зв`язку з чим надалі може зберігати вдома наркотичні засоби та продовжувати свою злочинну діяльність, що орган досудового розслідування має намір оголосити у подальшому підозру ОСОБА_5 у вчиненні іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. На підставі вищенаведеного, слідчий вважає, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, окрім як тримання під вартою, не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного, просить обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням максимального розміру застави, передбаченої ст. 182 КПК України та з покладенням на нього процесуальних обов`язків.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що слідчим доведено наявність ризиків, встановлених пунктами 1, 3 статті 177 КПК України, а саме: підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, що прокурором не доведено, що підозрюваний може спотворити, знищити або сховати будь-які з речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки такі речі були вилучені під час проведення обшуку. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження доказів, оцінивши у сукупності всі обставини, зокрема те, що підозрюваний ОСОБА_5 має власне житло, у його приватній власності знаходиться квартира АДРЕСА_2 , у якій він проживає разом із ОСОБА_9 , хоча й без реєстрації шлюбу, та неповнолітнім сином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взявши до уваги те, що підозрюваний раніше не судимий, хворіє, має діагноз «хронічний панкреатит» та супутні захворювання, що підтверджується медичними документами Медичного центру «Янка», дійшов висновку про недоведеність прокурором того, що інші, більш м`які, запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного. Окрім цього, на переконання слідчого судді, не доведеним є твердження прокурора про те, що підозрюваний ОСОБА_5 за місцем свого проживання зберігав боєприпаси, оскільки станом на час розгляду клопотання підозру за цим фактом йому не висунуто. Відтак, слідчий суддя дійшов висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж зазначений у клопотанні, який буде пропорційним наявним у кримінальному провадженні ризикам та забезпечить належне виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а саме - цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю та з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п. 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання залишив поза увагою наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи невідворотність призначеного йому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у виді позбавлення волі строком до десяти років із конфіскацією майна, може: переховуватись від слідства та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, тобто вчиняти погрози, підкуп, умовляння свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показів; вчинити новий злочин, позаяк під час обшуку у підозрюваного виявлено пристрій для куріння дві обрізані пластикові пляшки та дерев`яний корок, що свідчить про вживання ним наркотичних засобів, а сам факт їх зберігання створює склад кримінального правопорушення. Стверджує, що застосований слідчим суддею запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю ніяк не перешкоджає подальшому збуту підозрюваним наркотичних засобів за місцем проживання. При цьому, апелянт звертає увагу на те, що наразі органом досудового розслідування не встановлено обставини та спосіб придбання підозрюваним наркотичних засобів та осіб, які забезпечували його вказаними засобами, і тих осіб, яким він їх збував. На підставі вищенаведеного, просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрати запобіжний захід тримання під вартою з визначенням максимального розміру застави та з покладенням на нього процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: підозрюваного ОСОБА_5 та його захисниці, адвокатки ОСОБА_6 , яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, неявка якого, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності прокурора береться до уваги те, що прокурор належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, однак подав заяву про її розгляд без його участі.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні слідчого СВ відділу поліції Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 знаходиться кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Із журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання брали участь як підозрюваний ОСОБА_5 , так і його захисниця адвокатка ОСОБА_6 , що свідчить про дотримання права підозрюваного ОСОБА_5 на захист.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання доказами, зокрема протоколами обшуку від 31.05.2022 та затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 31.05.2022, висновком експерта від 01.06.2022, та іншими матеріалами кримінального провадження, на підставі яких ОСОБА_5 повідомлено про підозру в скоєнні передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Також апеляційний суд бере до уваги те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення сторонами кримінального провадження не оспорюється.
При цьому, апеляційний суд погоджується і з висновком слідчого судді про доведеність слідчим та прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ухилення від органу досудового розслідування та суду; впливу на свідків;
Наявність цих ризиків, на переконання апеляційного суду, підтверджуються тяжкістю покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, зокрема позбавлення волі на строк від 6 до 10 років із конфіскацією майна.
Разом із тим, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про недоведеність органом досудового розслідування ризику можливого знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. При цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що слідчий суддя обґрунтовано взяв до уваги те, що речові докази вилучені під час проведення обшуку і перебувають у органа досудового розслідування.
Також апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 , як підозрюваного у кримінальному провадженні, зокрема й запобігти будь-яким із передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам.
Погоджуючись із указаним висновком, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дав належну оцінку та обґрунтовано взяв до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, де проживає зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 та їхнім неповнолітнім сином ОСОБА_10 , раніше не судимий, у нього наявні супутні захворювання та встановлено діагноз «хронічний панкреатит».
Разом із тим, апеляційний суд бере до уваги і те, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про те, що інший, більш м`який, запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 . Тому, доводи слідчого та прокурора в цій частині апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені будь-якими доказами як під час розгляду клопотання, так і апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги.
Апеляційний суд також вважає, що клопотання слідчого та доводи апеляційної скарги прокурора не містять переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки, зокрема й запобіганню будь-яким із визначених ст. 177 КПК України ризикам.
Разом із тим, до апеляційної скарги прокурором не додано доказів, які б свідчили про те, що підозрюваний ОСОБА_5 не виконував чи не виконує покладені на нього процесуальні обов`язки.
При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ця обставина повинна братись до уваги у сукупності разом з іншими обставинами.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 та виконання покладених на нього обов`язків як підозрюваного, а також запобіганню будь-яким із визначених ст. 177 КПК України ризикам.
Приймаючи судове рішення беруться до уваги положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Тому, колегія суддів доходить висновку про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім і необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні.
Доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність ухвали слідчого судді, оскільки враховуючи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які є очевидно наявними, до підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід тримання під вартою, - апеляційний суд, з огляду на наведене вище, відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеними вище обставинами.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що наразі органом досудового розслідування не встановлено обставини та спосіб набуття підозрюваним наркотичних засобів та осіб, які забезпечували його вказаними засобами, і тих осіб, яким він їх збував, - апеляційний суд відхиляє як такі, що будь-яким чином не впливають на висновки слідчого судді про недоведеність неможливості застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
На підставі наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що застосований слідчим суддею запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю ніяк не перешкоджає подальшому збуту підозрюваним наркотичних засобів за місцем проживання, - апеляційний суд відхиляє як безпідставні та необґрунтовані, оскільки не підтверджені будь-якими доказами, а натомість спростовані наведеним вище.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що лише за допомогою застосування щодо ОСОБА_5 заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.
Тому, апеляційний суд вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки як підозрюваного у кримінальному провадженні.
На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Колегія суддів також вважає, що слідчим суддею обґрунтовано, з огляду на положення ч. 1 ст. 181 та ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п. п. 1, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, а також відповідно до ч. 7 цієї статті визначено строк їхньої дії.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі прокурор не вказує в апеляційній скарзі, а не з`явившись на її розгляд позбавив себе можливості надати будь-які докази чи довести обставини у підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків слідчого судді; відповідно до клопотання прокурора досудове розслідування у кримінальному провадженні закінчено і обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 направлено до суду першої інстанції для розгляду по суті, що також підтверджено стороною захисту під час апеляційного розгляду.

Керуючись ст. ст. 176-181, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 червня 2022 року, якою частково задоволено погоджене з прокурором клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою й обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням електронного засобу контролю - носити електронний засіб контролю, до 01 серпня 2022 року включно, - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: