Справа № 412/24/2012
Провадження № 1-в/201/41/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання про повернення особистих речей та документів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що були приєднані та зберігаються при кримінальній справі № 412/24/2012 (пр. № 1/412/6/2012) стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , засуджених вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2012 року, а також ознайомившись з матеріалами кримінальної справи № 412/24/2012 (пр. № 1/412/6/2012),

ВСТАНОВИВ:

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 були визнані винними у вчиненні умисних злочинів проти власності та засуджені до різних покарань. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2012 року вирок суду першої інстанції було змінено в частині призначеного судом покарання, а в іншій частині вирок суду залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 жовтня 2013 року вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційної інстанції залишено без змін, а касаційні скарги учасників судового розгляду без задоволення.

На адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про повернення його особистих речей та документів, зокрема двох мобільних телефонів «Nokia», золотої обручки, часів «Orient», на які було накладено арешт, а також пенсійного посвідчення та трудової крижки на його особу, які були визнані документами та зберігаються при справі відносно нього.

Учасники судового провадження у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином, а тому, неприбуття в судове засідання останніх не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши зазначене клопотання, а також ознайомившись з матеріалами кримінальної справи № 412/24/2012 (пр. № 1/412/6/2012), суд доходить до наступного.

Як вбачається з п. 9 Розділу ХІ Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

В частині 1 ст. 409 КПК України в редакції 1960 року передбачено, що питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.

Таким чином, питання щодо повернення речей та документів, які були приєднані до справи на підставі ст.ст. 83, 125, 126, 130 КПК України в редакції 1960 року, слід розглядати в порядку, що діяв до набрання чинності Кримінальним процесуальним кодексом України в редакції 2012 року.

Так, постановою слідчого СВ УСБУ у Дніпропетровській області від 01 листопада 2010 року (т. 18, а.с. 149) з метою забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно приналежне ОСОБА_3 . На виконання зазначеної постанови, 25 листопада 2010 року було складено відповідний протокол (т. 18, а.с. 151), згідно з яким було накладено арешт на приналежне ОСОБА_3 майно у вигляді каблучки із золота 585 проби вагою 1,99 г, годинника наручного «Orient» сталевого кольору, мобільного телефону «Nokia 6700», мобільного телефону «Nokia 1280».

При цьому долю вищевказаних речей, на які було накладено арешт, вже було вирішено судом. Зокрема постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2014 року у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту з майна, накладеного по кримінальній справі відносно останнього було відмовлено з мотивів того, що вироком суду від 03 травня 2012 року та ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2012 року засудженому ОСОБА_3 було призначено додаткове покарання у виді конфіскації всього належного йому майна, а отже майно останнього, на яке було накладено арешт, конфіскується в дохід держави. Крім того постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2016 року було вирішено клопотання начальника СВ УСБУ у Дніпропетровській області про конфіскацію у дохід держави належного засудженому ОСОБА_3 майна у вигляді каблучки із золота 585 проби вагою 1,99 г, яке зберігалося у фінансовому відділі УСБУ у Дніпропетровській області (квитанція 013704 від 01 листопада 2010 року (т. 27, а.с. 222-225)), із зверненням вказаної речі у дохід держави.

Таким чином повторне звернення до суду з клопотанням про вирішення долі одних і тих саме речей по тій самій кримінальній справі після винесення судом постанови про відмову у задоволенні такого ж самого клопотання є безпідставним, а тому розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо засудженого ОСОБА_3 не може мати місця та не допускається.

Що стосується питання про повернення особистих документів у вигляді пенсійного посвідчення та трудової книжки ОСОБА_3 , то слід зазначити наступне.

Так, постановами слідчого СВ УСБУ у Дніпропетровській області від 23 березня 2011 року та від 29 березня 2011 року (т. 27, а.с. 243, 248-249) особисті документи на ім`я ОСОБА_3 , у тому числі пенсійне посвідчення та трудова книжка, були визнані документами, що приєднані до матеріалів кримінальної справи для їх зберігання.

Частиною 5 статті 83 КПК України в редакції 1960 року встановлено, що за клопотанням власника, а також інших осіб, які за законодавством мають право користуватися документами, вилучені та приєднані до кримінальної справи документи або їх копії можуть бути надані їм у порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже суд вважає, що відповідно до вимог ст. 83 КПК України в редакції 1960 року документи ОСОБА_3 у вигляді пенсійного посвідчення та трудової книжки на його ім`я підлягають поверненню останньому шляхом їх вилучення з матеріалів кримінальної справи.

На підставі викладеного та керуючись п. 9 Розділу ХІ Перехідних положень КПК України, ст.ст. 81, 83, 125-126, 409 КПК України в редакції 1960 року, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про повернення особистих речей та документів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що були приєднані та зберігаються при кримінальній справі № 412/24/2012 (пр. № 1/412/6/2012) стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , засуджених вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2012 року задовольнити частково.

Документи, належні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді пенсійного посвідчення та трудової крижки на його ім`я повернути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом їх вилучення з матеріалів кримінальної справи.

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в іншій частині вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня проголошення ухвали суду.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1