Справа № 136/833/22
провадження №1-кп/136/53/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2022 року м. Липовець
Липовецький районний суд Вінницької області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060 від 03.06.2022, про обвинувачення
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гопчиця, Погребищенського р-ну, Вінницької обл., що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зі середно-спеціальною освітою, неодруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку за ч. 1 ст. 309 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 в середині жовтня 2021 року, проходив повз сміттєзвалище розташоване за межами с. Гопчиця Погребищенської МТГ Вінницького району, де помітив дикоростучу рослину коноплі. Достовірно знаючи про заборону придбання та зберігання наркотичних засобів та кримінальну відповідальність за вказані діяння, ОСОБА_2 , не зважаючи на заборону, зірвав з даної рослини верхівкову частину з листям та насінням, чим умисно, незаконно придбав наркотичний засіб та переніс його на горище свого житлового будинку у АДРЕСА_2 , де поклав сушитись, тобто доводити дані фрагменти рослин до стану готового до вживання, таким чином незаконно виготовив наркотичний засіб та в подальшому незаконно зберігав його з метою використання для власних потреб, без мети збуту, а саме вживання шляхом куріння. У подальшому 03.06.2022 о 13 год. 00 хв., під час перевірки ОСОБА_2 за місцем проживання як особи, яка перебуває на профілактичному обліку категорії «Кривдник», на території зазначеного вище домоволодіння, поряд з будинком, на призьбі, в ситі, працівниками поліції виявлено подрібнену речовину рослинного походження у висушеному стані, з різким запахом, характерним для рослин коноплі та саморобний пристрій для куріння із нашаруванням речовини темно-коричневого кольору. Окрім цього, на підвіконні, праворуч від вхідних дверей будинку, в металевому пристрої для подрібнювання листя, також виявлено подрібнену речовину рослинного походження у висушеному стані, з різким запахом, характерним для рослин коноплі. Всього ОСОБА_2 незаконно придбав, виготовив та зберігав для власних потреб, без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, масою (у перерахунку на висушену речовину) 8,39 грам .
Такі умисні дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.
Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження встановив, що обвинувачений ОСОБА_2 , отримавши копії матеріалів дізнання, добровільно, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оскаржує встановлені під час дізнання обставини вчиненого кримінального проступку, його кваліфікацію, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України. За участю захисника адвоката ОСОБА_3 подано письмову заяву про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку, без судового розгляду в судовому засіданні за його відсутності.
Суд, враховуючи вищевикладене, вважає за можливе розглянути обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки це узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.
За змістом ст. 91 КПК у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення). Згідно з ч. 2 ст. 91 КПК доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
В силу положень ст. 92 КПК у кримінальному провадженні обов`язок доказування покладено на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засад змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ст. 94 КПК України).
Суд, оцінивши кожен доказ із погляду належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів із достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, знайшла своє підтвердження й доведена поза розумним сумнівом.
Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії кримінальних проступків, раніше не судимий, працює, за місцем проживання характеризується як такий, на якого скарг від місцевих жителів не надходило; на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.
Суд, призначаючи ОСОБА_2 вид та міру покарання, виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винуватого, обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого, який має офіційне місце роботи та дохід.
Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого ОСОБА_2 та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення й запобігання вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини статті, за якою інкриміновано його діяння у виді штрафу, оскільки така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування в неї звички законослухняної поведінки й не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про долю речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.
У кримінальному провадженні застосовувались заходи забезпечення, а саме ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 08.06.2022 було накладено арешт на речовину рослинного походження, деформовану пластикову пляшку ємністю 1,5 л. з під води "Караван" із нашаруванням речовини темно-коричневого кольору та 48 (сорок вісім) рослин зеленого кольору, схожих на рослини конопель, вилучених в домоволодінні громадянина ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 та наразі зберігається у кімнаті речових доказів ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій обл., питання про яке суд вирішує відповідно до ст. 174 КПК України.
Запобіжний захід уданому кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ч. 1 ст. 309 КК України, ст.ст. 368, 374, 376, 381-382, 394395, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на проведення двох судових експертиз, які становлять в сумі 3020 (три тисячі двадцять) грн 48 коп.
Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 08.06.2022, а саме: на речовину рослинного походження, деформовану пластикову пляшку ємністю 1,5 л. з під води "Караван" із нашаруванням речовини темно-коричневого кольору та 48 (сорок вісім) рослин зеленого кольору, схожих на рослини конопель, вилучених в домоволодінні громадянина ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 та наразі зберігається у кімнаті речових доказів ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій обл.
Речові докаизи, а саме: речовину рослинного походження, деформовану пластикову пляшку ємністю 1,5 л. з під води "Караван" із нашаруванням речовини темно-коричневого кольору та 48 (сорок вісім) рослин зеленого кольору - знищити.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України. Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом 30-ти днів із дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує,у порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_4