Справа № 184/1499/20
Провадження № 1-кп/0182/677/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.05.2022 м. Нікополь
Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області
ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі в режимі відеоконференції об`єднані кримінальні провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.06.2020 за № 0000457, 28.10.2020 за № 0000613 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 342 КК України,
ОСОБА_4 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4
(в режимі ВКЗ з ДУВП №4),

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
законного представника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебуває об`єднане кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.06.2020 за № 0000457, 28.10.2020 за № 0000613 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 342 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, яке розглядається колегією суддів у складі головуючого судді ОСОБА_9 , суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_10 .
Оскільки головуючий у справі - суддя ОСОБА_9 перебуває у відпустці, в порядку абз. 5 п. 20-5 розділу ХІ «Перехідних положень» КПК України питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених розглядається суддею ОСОБА_1 , як членом колегії суддів, яка значиться першим після головуючого згідно протоколу розподілу справи між суддями.
Щодо обвинувачених було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого було продовжено до 14.05.2022.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим незабаром спливає, прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше двох місяців, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України. На думку прокурора, існує ризик переховування обвинувачених від суду, оскільки у разі доведеності їх провини, кожному з них може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 10 років. Обвинувачені вчинили особливо тяжкий корисливий злочин через короткий проміжок часу після пред`явлення їм підозри за вчинення аналогічного корисливого злочину. Стосовно кожного з обвинувачених в провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебувають на розгляді інші кримінальні провадженні за їх обвинуваченням у вчиненні тяжких корисливих злочинів. Обвинувачені не мають постійного законного джерела доходу, сталих родинних зв`язків, що в подальшому може спонукати їх до вчинення нових злочинів, зокрема ОСОБА_3 , який перебував під домашнім арештом, в нічний час доби вчинив повторно новий тяжкий злочин стосовно потерпілого, з яким знайомий. Обвинувачений ОСОБА_4 був оголошений у розшук в іншому кримінальному провадженні під час судового розгляду, т.я. ухилявся від явки до суду. Жоден з них не навчається, не працює, а тому ризик вчинення інших кримінальних правопорушень обґрунтовано існує. До того ж, обвинувачені можуть впливати на потерпілого, оскільки вчинили злочин за місцем мешкання останнього, а особисто ОСОБА_3 повторно вчинив злочин стосовно цього ж потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти продовження строків тримання під вартою та просив змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що прокурором не надано доказів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, його вина належними доказами не доведена. Вказав, що він вже більше року перебуває під вартою. У випадку зміни запобіжного заходу він зобов`язується не переховуватись від суду, з`являтись до суду за кожною вимогою та дотримуватись умов домашнього арешту.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 , посилаючись на практику ЄСПЛ, підтримала клопотання свого підзахисного, та, вказуючи на недоведеність та необґрунтованість вказаних прокурором ризиків, теж просила змінити запобіжний захід на домашній арешт. При цьому захисник зауважила, що обвинувачений, провину якого не доведено в інкримінованих злочинах, був неповнолітнім на момент вчинення злочину і вже тривалий час перебуває під вартою, а справа не розглядається. Окрім того, він має постійне місце проживання, де мешкає з батьком. При цьому додала, що сума застави, визначена судом, є непомірною для батька обвинуваченого, оскільки він отримує зарплату в сумі 6000 грн., а тому просила зменшити суму застави до 50 000 грн., які він зможе сплатити за сина.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_8 заперечував проти продовження строків тримання під вартою та теж просив змінити ОСОБА_3 запобіжний захід на домашній арешт, посилаючись на те, що він зможе матеріально забезпечити сина, належно контролювати його поведінку та забезпечити виконання ним умов домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_4 також заперечував проти продовження строків тримання під вартою та просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт за місцем реєстрації. При цьому пояснив, що потерпілий претензій до нього не має, а він зобов`язується не переховуватись від суду, з`являтися на виклики суду та сумлінно дотримуватись умов домашнього арешту.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 підтримала клопотання свого підзахисного та також просила змінити запобіжний захід на домашній арешт за зазначеною ним адресою. У ОСОБА_4 є мати, сестра, брати, які теж мешкають у с. Кам`янське і не заперечують, що він проживав у цій квартирі. Захисник також зазначив, що ризики, зазначені прокурором у клопотанні, нічим не доведені, по справі вже допитані потерпілі та частково свідки, а тому ризик тиску на них відсутній. Захисник запевнив суд, що обвинувачений не буде переховуватись від суду, не вчинятиме нових злочинів та не буде порушувати умов домашнього арешту.
Вислухавши думку сторін судового провадження, суд враховує наступне.
Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на особисту свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011, „Осаковський проти України від 17.07.2014 та ін).
При вирішенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 суд враховує, що останні обвинувачуються у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, з конфіскацією майна. Обвинувачений ОСОБА_3 , який вчинив злочин у неповнолітньому віці, раніше також вчинив особливо тяжкий злочин, передбачений ч.3 ст.187 КК України, за яким кримінальне провадження також знаходяться на стадії судового розгляду. Він виховувався в неповній родині, має затримку розумового розвитку і його законний представник батько, ОСОБА_8 не зміг на належному рівні контролювати поведінку свого сина, оскільки не зміг забезпечити дотримання неповнолітнім ОСОБА_3 обмежень, покладених на нього відповідно до ухвали суду щодо обрання стосовно останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у об`єднаному кримінальному провадженні. Так, неповнолітній ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що в нічний час доби, безконтрольно, повторно, за попередньою змовою з іншим обвинуваченим, вчиняв корисливі кримінальні правопорушення, застосовуючи насилля по відношенню до потерпілого, з яким був добре знайомий.
Є очевидним, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обраний раніше стосовно ОСОБА_3 в одному з об`єднаних кримінальних проваджень, не був ефективним і не запобіг вчиненню ним повторно нового особливо тяжкого злочину стосовно однієї і тієї ж особи, з якою ОСОБА_3 знайомий.
Обвинувачений ОСОБА_4 перебував у розшуку відповідно до ухвали Нікопольського міськрайонного суду у іншому кримінальному провадженні. Офіційно обвинувачені не навчаються і не працюють, зловживають спиртними напоями і періодично вчиняють кримінальні правопорушення, незважаючи на різницю у віці. Тому клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу стосовно обвинувачених на більш м`який, у вигляді домашнього арешту, не може бути задоволене, оскільки такий запобіжний захід вже було обрано стосовно обвинувачених у різних кримінальних провадженнях і цей запобіжний захід не виявився дієвим.
З урахуванням обставин, встановлених під час судового розгляду, є достатні підстави вважати, що обвинувачені, усвідомлюючи невідворотність покарання, можуть ухилятися від суду в подальшому, оскільки обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів, за попередньою змовою, групою осіб, повторно, стосовно особи похилого віку, проникнувши до житла потерпілого в нічний час доби, з застосуванням насильства.
Очевидна і наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, можуть незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_11 , так як вони вчинили злочин за місцем мешкання останнього і потерпілий в судовому засіданні посилався на те, що він боїться обвинувачених, особливо ОСОБА_3 , який має неадекватну поведінку. Під час допиту потерпілий ОСОБА_12 повідомляв суду про те, що ОСОБА_3 неодноразово проникав до його домоволодіння, звідки вчиняв дрібні крадіжки, спричиняв йому тілесні ушкодження і тому він має усі підстави вважати, що обвинувачений може вчинити нові злочини стосовно нього, т.я. він боїться обвинуваченого.
До того ж, в провадженні Нікопольського міськрайонного суду знаходяться інші кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та окремо за обвинуваченням ОСОБА_13 у вчиненні особливо тяжких злочинів за попередньою змовою з іншими особами.
Запобігти цим ризикам може лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Враховуючи тяжкість вчинених злочинів і можливе покарання, яке може бути призначене обвинуваченим, у разі доведеності їх провини, будь який інший запобіжний захід, не зможе запобігти існуванню наявних ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, продовження вчинення інших кримінальних правопорушень.
Враховуючи обставини вчинення злочинів, інкримінованих обвинуваченим, встановлені в судовому засіданні, репутацію кожного з обвинувачених, слід продовжити раніше обраний стосовно кожного з обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Разом з тим, враховуючи практику ЄСПЛ, продовжуючи дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за можливе, як альтернативний запобіжний захід, визначити обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_13 розмір застави, перспектива втрати якої, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Тому, суд вважає, що застава у мінімальному розмірі - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ч.3 ст. 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою щодо обвинуваченого задовольнити. В задоволенні клопотання обвинувачених та захисників про зміну запобіжного заходу відмовити.
Продовжити щодо ОСОБА_3 , дата народження: рік НОМЕР_1 , місяць лютий, число 09 та ОСОБА_4 , дата народження: рік НОМЕР_2 , місяць червень, число 11 дію запобіжного заходу тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше, ніж на два місяці, тобто до 12 липня 2022 р.
Одночасно визначити обвинуваченим запобіжний захід у вигляді застави у сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198 480 грн. для забезпечення виконання ними обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави і зобов`язаний виконувати наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися із м. Покров, Дніпропетровської обл. та с. Кам`янське, Нікопольського району, Дніпропетровської області, в яких вони проживають, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.
Роз`яснити обвинуваченим, що у разі нез`явлення за викликом до суду без поважних причин або неповідомлення про причини своєї неявки або порушення обов`язків, покладених цією ухвалою, застава звертається у дохід держави.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя: ОСОБА_1