Справа № 175/2665/22
Провадження № 1-кп/175/133/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2022 року смт Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю захисників: адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000146 за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, маючого професійно-технічну освіту, одруженого,

обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фізичної особи підприємця, маючого вищу освіту, не одруженого,

обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

19 березня 2022 року, приблизно о 07 годині 00 хвилин, особа, стосовно якої здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням у скоєнні умисного вбивства ОСОБА_8 , заручилася допомогою обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які заздалегідь не обіцяли приховування умисного вбивства. Після чого, того ж дня, приблизно о 08 годині 00 хвилин, обвинувачені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 разом з цією особою, стосовно якої здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням у скоєнні умисного вбивства ОСОБА_8 , на автомобілі марки «NISSAN» моделі «NAVARA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , в кузові синього кольору, під керуванням обвинуваченого ОСОБА_7 , прибули до будинку АДРЕСА_3 . Там обвинувачені, усвідомлюючи фактичні обставини вчиненого особливо тяжкого злочину, заздалегідь не обіцяючи, але діючи за вказівкою особи, стосовно якої здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням у скоєнні умисного вбивства ОСОБА_8 , надали заздалегідь не обіцяну допомогу у приховуванні слідів вчиненого злочину, а саме: перебуваючи в приміщенні будинку, обвинувачені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 помістили труп ОСОБА_8 до поліетиленового пакунку чорного кольору та перенесли його до багажнику зазначеного вище автомобіля. В подальшому обвинувачені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на автомобілі марки «NISSAN» моделі «NAVARA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , в кузові синього кольору, в багажнику якого знаходився труп ОСОБА_8 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_7 , поїхали до лісосмуги, яка розташована неподалік м. Кам`янське Дніпропетровської області, координати якої згідно із Google Maps 48.627701, 34.566036, яку визначили як місце закопування трупу ОСОБА_8 .. В цьому місці обвинувачені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за допомогою заздалегідь заготовлених лопат викопали яму, в яку помістили труп ОСОБА_8 , присипали його зверху гашеним вапном, після чого засипали землею та опалим листям з дерев і залишили зазначене місце.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 396 КК України як заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 396 КК України як заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину.

ІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН.

Під час досудового розслідування між прокурором та підозрюваними за участю захисників укладені угоди про визнання винуватості від 14 вересня 2022 року, відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до умов наданих угод, прокурор та підозрювані уклали ці угоди про визнання винуватості, в яких виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 396 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для цього кримінального провадження, підозрювані беззастережно визнали свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України. Сторони узгодили призначення покарання: підозрюваному ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 396 КК України у виді двох років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням обвинуваченого від відбуття призначеного покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України; підозрюваному ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 396 КК України у виді двох років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням обвинуваченого від відбуття призначеного покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. В угодах передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину свою в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, визнав повністю та підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину свою в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, визнав повністю та підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В підготовчому судовому засіданні захисники обвинувачених адвокати ОСОБА_4 і ОСОБА_5 підтвердили суду, що угоди про визнання винуватості укладені сторонами добровільно, за безпосередньої участі захисників, тому просили суд затвердити угоди про визнання винуватості, укладені між прокурором та підозрюваними.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що обвинувачені повністю розуміють права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цих угод, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угод судом.

Суд, вивчивши угоди про визнання винуватості та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що укладені між прокурором та підозрюваними угоди відповідають вимогам КПК України, дії обвинувачених за ч. 1 ст. 396 КК України кваліфіковано правильно, це кримінальне правопорушення згідно з положеннями ст. 12 КК України є нетяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, умови угод не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачені беззастережно визнали свою винуватість у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення та можуть виконати взяті на себе за угодами зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Будь-яких перешкод для укладення та затвердження угод судом не встановлено, матеріали провадження, які надані суду, таких відомостей не містять.

Суд не досліджує докази у цьому провадженні, оскільки вирок ухвалюється в особливому порядку кримінального провадження, передбаченому положеннями Глава 35 КПК України.

ІІІ. Обставини, які пом'якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

ІV. Мотиви призначення покарання.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченим суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистості винних, їх вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 офіційно не працює, має постійне місце мешкання, за місцем мешкання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину і неповнолітню дитину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру, не значиться.

Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, обставини, які пом`якшують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому обвинуваченому необхідно призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді двох років позбавлення волі. Також суд, враховуючи, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якої обвинувачений за вчинене ним кримінальне правопорушення не уникнув, другорядну роль кари як мети покарання, вважає можливим звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_7 працює, є фізичною особою підприємцем, має постійне місце мешкання, за місцем мешкання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, є особою, раніше не судимою за законом, на обліку у лікарів психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру, не значиться.

Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_7 кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, обставини, які пом`якшують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому обвинуваченому необхідно призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді двох років позбавлення волі. Також суд, враховуючи, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якої обвинувачений за вчинене ним кримінальне правопорушення не уникнув, другорядну роль кари як мети покарання, вважає можливим звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Під час досудового розслідування обвинуваченим запобіжні заходи не обиралися, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченим запобіжних заходів до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 14 вересня 2022 року, укладену між прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 .

Затвердити угоду про визнання винуватості від 14 вересня 2022 року, укладену між прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_7 .

ОСОБА_6 визнати винним за ч. 1 ст. 396 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання з випробуванням строком на один рік, якщо він протягом цього іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

ОСОБА_7 визнати винним за ч. 1 ст. 396 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття призначеного покарання з випробуванням строком на один рік, якщо він протягом цього іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, ч. 6, ч. 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: