Справа № 347/253/22
Провадження № 1-кп/347/151/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2022 р. Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів Івано-Франківської області кримінальне провадження №0000010 від 11.01.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працевлаштованого, з базовою середньою освітою, одруженого, раніше судимого 28.07.2021 року Снятинським районним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, не депутата, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 вчинив повторно таємне викрадення чужого майна.

Так, близько 22:00 год. 10.01.2022 ОСОБА_4 , перебуваючи на території господарства своєї знайомої ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де помітив біля житлового будинку велосипед марки «Україна», що належить ОСОБА_5 . У зазначений час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме - велосипеда, який належить ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , впевнившись у відсутності сторонніх осіб та в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливими мотивами, таємно викрав належний ОСОБА_5 велосипед марки «Україна», вартістю 1167 (одна тисяча сто шістдесят сім) гривень.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 місце вчинення кримінального правопорушення покинув, викраденим майно розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що 10.01.2022 року близько 19:00 години він заходив до ОСОБА_6 , а у подальшому цього ж дня о 22:00 годині він до неї повернувся, але в будинок не заходив, оскільки почув, що у неї перебуває ОСОБА_5 та, побачивши велосипед останнього біля будинку, вирішив на ньому поїхати додому, а на наступний день повернути велосипед ОСОБА_5 і сховав велосипед до свого автомобіля, щоб ніхто його не вкрав, але наступного дня у нього цей велосипед вилучили працівники поліції. Пропонував потерпілому забрати свій велосипед, але отсанній відмовився. Свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та просив суд не позбавляти його волі, так як він має намір служити у Збройних Силах України, про що одержав відповідну повстку до військкомату.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що за вказаних у обвинувальному акті обставин він прийшов до своєї свахи ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де поряд із будинком залишив свій велосипед марки «Україна». Йому було відомо про те, що до ОСОБА_6 перед цим приходив ОСОБА_4 та між ними виник конфлікт, тому ОСОБА_5 залишився ночувати у ОСОБА_6 , а вранці виявив відсутність свого велосипеда і у його зникненні запідозрив ОСОБА_4 , який неодноразово перед цим брав його велосипед без дозволу. У зв`язку із цим він викликав працівників поліції, які за місцем проживання ОСОБА_4 у його автомобілі виявили та вилучили викрадений велосипед. Просить суд призначити обвинуваченому суворе покарання.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що 10.01.2022 року ввечері вона захворіла та попросила ОСОБА_5 принести їй ліки та запалити ватру у печі, що останній і зробив. Під час перебування у неї ОСОБА_5 до неї прийшов ОСОБА_4 і вигнав ОСОБА_5 з будинку, сів поряд із нею та почав крутити їй руки і ноги, хапати за волосся та наносити тілесні ушкодження, а потім втік. Вона запросила до себе ОСОБА_5 для захисту та вони разом викликали працівників поліції близько 19:30 години. В цей час велосипед ОСОБА_5 , на якому він до неї приїхав, стояв під вікном її будинку. ОСОБА_5 залишився у неї ночувати, а вранці вони із ОСОБА_5 вийшли на вулицю та виявили відсутність його велосипеда, внаслідок чого вони знову викликали працівників поліції. Наявні на снігу сліди вказували маршрут транспортування велосипеда, які вели до господарства ОСОБА_4 , де й було виявлено велосипед ОСОБА_5 у автомобілі ЗІЛ. Впевнена, що до її господарства пізно ввечері після приїзду працівників поліції 10.01.2022 року заходив саме ОСОБА_4 , який і заволодів велосипедом потерпілого.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується іншими здобутими під час досудового розслідування доказами:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_5 від 11.01.2022 року;

-протоколом огляду місця події від 11.01.2022 року за місцем проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 , де було виявлено два сліда протектора шин велосипеда на сніговому покриві;

-протоколом огляду місця події від 11.01.2022 року за місцем проживання ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 із фототаблицею, де було виявлено велосипед марки «Україна» сірого кольору;

-висновком експерта №СЕ-19/109-22/552-ТВ від 21.01.2022 року, згідно якого ринкова вартість велосипеда марки «України» сірого кольору діаметром коліс 28 станом на 11.01.2022 року могла становити 1167 грн.;

-постановою від 20.01.2022 року про внесення змін до попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення з ч.1 ст.185 на ч.2 ст.185 КК України.

Оцінюючи здобуті в кримінальному провадженні та безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази суд вважає, що вищевикладені докази встановлюють факти, які мають значення для кримінального провадження, не викликають сумнівів у своїй достовірності, оскільки містять інформацію, яка відповідає дійсності та не спростовані. В своїй сукупності докази є достатніми та взаємопов`язаними між собою.

Вищенаведені докази суд визнає належними та допустимими, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, мають значення для кримінального провадження та отримані у порядку, встановленому КПК України, а також узгоджуються із показами обвинуваченого, потерпілого, свідка в судовому засіданні.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши обставини, підтверджені доказами, що досліджені у процесі судового розгляду і оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною, а його дії кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Судом також досліджені характеризуючі особу обвинуваченого ОСОБА_4 наступні письмові докази:

- копію паспорта громадянина України ОСОБА_4 , згідно якої останній народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Івано-Франківськ та є громадянином України;

- копію вироку Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 28.07.2021 року, лист №38/9/144-22 від 17.01.2022 року та довідку про судимість №33-17012022/26012, згідно яких ОСОБА_4 раніше судимий 28.07.2021 року вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області по ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, перебуває на обліку в Косівському районному секторі філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області;

- характеристику на ОСОБА_4 Рожнівської сільської ради №19 від 11.01.2022 року, згідно якої останній характеризується позитивно;

- довідку про склад сім`ї №18 від 11.01.2022 року та акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, за змістом яких ОСОБА_4 проживає в АДРЕСА_1 , одружений, не працевлаштований, має двох неповнолітніх дітей;

- довідки Косівської рай поліклініки №34 та №33 від 18.01.2022 року відповідно до яких ОСОБА_4 не знаходиться на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінеті даного медичного закладу;

- копію повістки до Косівського РТЦК на 24.03.2022 року на ім`я ОСОБА_4 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст.65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують (обтяжують) покарання.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже, ці дані підлягають обов`язковому врахуванню.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Обвинувачений ОСОБА_4 не вперше вчинив кримінальне правопорушення проти власності, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого (ч.2 ст.185 КК України) злочину, раніше судимий та вчинив злочин під час іспитового строку, за зареєстрованим місцем проживання характеризується позитивно, не працевлаштований, з базовою середньою освітою, повністю визнав свою вину, щиро розкаюється у вчиненому злочині, відшкодував заподіяну потерпілому шкоду шляхом повернення викраденого майна, потерпілий до обвинуваченого претензій не має, але бажає йому суворої кари; сам ОСОБА_4 бажає служити в рядах Збройних Сил України в умовах воєнного стану, пов`язаного зі збройною агресією Російської Федерації проти України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого, його активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, його характер та наслідки, особу винного та його ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують покарання винного, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 при призначенні йому покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ч.1 ст.71 КК України, частково приєднавши не відбуту частину покарання за попереднім вироком від 28.07.2021 року Снятинського районного суду Івано-Франківської області. За цих же обставин суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання більш м`якого, ніж передбачено законом.

Таке покарання відповідатиме меті його призначення відповідно до ст.50 КК України, буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 600,67 грн. в порядку ст.124 КПК України підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

Речовим доказом у кримінальному провадженні є велосипед марки «Україна» сірого кольору, який зберігається в камері речових доказів Косівського РВП ГУНП в Івано- Франківській області.

За змістом п.1 та п.5 ч.9 ст.100 КПК України: гроші, цінності та інше майно, що були предметом чи знаряддям кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю).

Отже, вказаний речовий доказ підлягає поверненню потерпілому ОСОБА_5 за належністю.

Накладений ухвалою слідчого судді Косівського районного суду від 12.01.2022 року на вказаний речовий доказ арешт підлягає скасуванню.

Запобіжний захів відносно ОСОБА_4 не обирався і до набрання вироком законної сили обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 суд не вважає за доцільне.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.ст.71,72 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 28.07.2021 року у виді трьох років позбавлення волі та остаточно призначити до відбування три роки шість місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 запобіжний захід не обирати.

Початок строку відбування засудженим ОСОБА_4 призначеного покарання рахувати з моменту фактичного його затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави (рахунок UА0009266, код доходу 24060300, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач ГУК в Ів.-Фр.обл./Косів р-н/24060300, код отримувача 37951998) 600 (шістсот) гривень 67 копійок процесуальних витрат за проведення судової товарознавчої експертизи.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 12.01.2022 року на речовий доказ - велосипед марки «Україна» сірого кольору.

Речовий доказ - велосипед марки «Україна» сірого кольору - повернути потерпілому ОСОБА_5 за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити сторонам.

Суддя: ОСОБА_1