ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/892/22 Справа № 182/398/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (в режимі
відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 на ухвалу Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 20 грудня 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч. 4 ст.187, п.п.1,6 ч.2 ст. 115, ч.3 ст.289, ч.5 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_7 обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 257, ч.4 ст.187, ч.5 ст.185, ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_6 обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст.187, ч.2 ст. 15 п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_9 обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.5 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 20 грудня 2021 року було продовжено ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 23 лютого 2022 року.
Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що строк тримання обвинувачених під вартою спливає 25 грудня 2021 року, проте до спливу цього продовженого строку судове провадження не може бути закінченим, так як обвинувачені свою причетність до злочинів заперечують, а також у справі досліджені не всі докази.

Крім того, суд першої інстанції врахував тяжкість покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, або довічне позбавлення волі, яке загрожує обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , а також ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, у разі визнання їх винуватими у вчиненні інкримінованих їм злочинів, тому зробив висновок, що існують ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачені, побоюючись покарання, можуть переховатися від суду або впливати на інших учасників, тобто перешкодити встановленню істини у справі, а також вчинити інший злочин.

Суд першої інстанції врахував відомості про особу обвинувачених, а саме, що обвинувачений ОСОБА_10 раніше не судимий, не працює, має дружину та дітей, обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, має родину, обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, не працює, не одружений, проте ці відомості не зменшують встановлені судом ризики.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.
Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що прокурором не обгрунтовано та не доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Зазначає, що прокурор в клопотанні вказує неправильну класифікацію інкримінованих йому злочинів, а саме клопотання було вручено перед судовим засіданням.
Наголошує, що під вартою знаходиться вже чотири роки та шість місяців, був офіційно працевлаштований, має міцні соціальні звязки, має батьків похилого віку, двох неповнолітніх дітей, цивільну дружину, а справа відносно нього є сфабрикованою.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний запобіжний захід, не повязаний з позбавленням волі.
Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що строк тримання під вартою було продовжено на 66 днів, проте відповідно до п. 1 ст. 197 КПК України строк дії запобіжного заходу має становити 60 діб.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням відповідних обовязків.
Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що клопотання було подано прокурором, який в кримінальній справі жодного разу не зявлявся, із матеріалами справи не знайомий, а саме клопотання було подано безпосередньо за декілька хвилин до його розгляду.
Зазначає, що прокурором подається одне й те саме клопотання без обгрунтування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які не підтверджені ніякими доказами.
Вказує, що до затримання був неофіційно працевлаштований, під вартою перебуває чотири роки і майже шість місяців, а тому вважає, що порушені всі розумні строки.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинувачених не підлягають задоволенню з таких підстав.
Обвинувачений ОСОБА_8 не заявив клопотання про проведення судового засідання за його участі, тому апеляційна скарга розглянута без його участі, відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 обвинувачуються у скоєнні тяжкого та особливо тяжких злочинів, ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів, тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості злочинів, у яких вони обвинувачуються.
Колегія суддів вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 вони можуть вдатись до спроб переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Також обвинувачені можуть вчинити нові кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 не мають офіційного джерела доходу, що може стати причиною вчинення обвинуваченими нових кримінальних правопорушень.
Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, є цілком обґрунтованими і реально існують.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_6 стосовно того, що він має міцні соціальні звязки, має батьків похилого віку, двох неповнолітніх дітей, цивільну дружину, оскільки дані, що характеризують обвинуваченого, не спростовують і не зменшують ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Ці обставини існували і на момент вчинення інкримінованих йому злочинів, у вчиненні яких він обвинувачується, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.
Доводи обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стосовно того, що справа тривалий час розглядається у суді, колегія суддів не вважає підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та зміни запобіжного заходу обвинуваченим, оскільки тривалий розгляд справи пов`язаний з її складністю, враховуючи те, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжкого та особливо тяжких злочинів, а ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів.
Також колегія суддів зазначає, що питання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 та оцінку доказів у справі у розумінні ст.ст.84, 85, 86 КПК України суд вирішує в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення у справі.
Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченим кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинувачених, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження в межах необхідних для вирішення питання в порядку ст. 331 КПК України та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційних скарг обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 на ухвалу Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 20 грудня 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч. 4 ст.187, п.п.1,6 ч.2 ст. 115, ч.3 ст.289, ч.5 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_7 обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 257, ч.4 ст.187, ч.5 ст.185, ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_6 обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст.187, ч.2 ст. 15 п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_9 обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.5 ст.185 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 20 грудня 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч. 4 ст.187, п.п.1,6 ч.2 ст. 115, ч.3 ст.289, ч.5 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_7 обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 257, ч.4 ст.187, ч.5 ст.185, ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_6 обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст.187, ч.2 ст. 15 п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_9 обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.5 ст.185 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4