Справа № 694/880/22 Провадження №1-кп/694/134/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

13.09.2022 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2
за участю прокурора Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Звенигородка кримінальне провадження № 0000222 від 10.05.2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Неморож, Звенигородського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , на початку лютого 2021 року, перебуваючи на території СТОВ «Неморож», що за адресою: вул.27-січня с.Неморож Звенигородського району Черкаської області, діючи умисно з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись і вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, маючи мету на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав належний ОСОБА_5 бувший у використанні велосипед жіночого типу, зеленого кольору марки «Дорожний тур Ретро», який відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-22/4477-ТВ від 24.05.2022 року, вартістю 1100 гривень, після чого з місця вчинення крадіжки із викраденим зник, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка)
В судовому засіданні обвинуваченим було заявлено клопотання про закриття провадження у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Від потерпілого надійшла заява про те, що він примирився з обвинуваченим та що претензій матеріального та морального характеру до нього немає, заподіяна шкода усунута. Проти закриття провадження з цих підстав не заперечував.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти закриття провадження з цих підстав.
Дослідивши матеріали кримінального провадження та заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Пленум Верховного Суду України у п. 2 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року № 12 роз`яснив, що особу можна звільнити від кримінальної відповідальності лише за наявності визначених у КК України умов і підстав. Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).
При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час судового розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Судам слід звернути увагу на те, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.
Відповідно до п. 4 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК України) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Згідно з п. 1 ч. 2 та ч. 8 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності кримінальне провадження закривається. Закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.
У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений просить звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим та закрити кримінальне провадження, обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому і відшкодував усі збитки, кримінальне правопорушення вчинив вперше, раніше не судимий.
Потерпілий цивільний позов не заявляв, претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має.
Діяння, яке поставлено ОСОБА_4 за провину: вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Таким чином, суд дійшов до висновку про наявність усіх правових підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинений ним кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим на підставі ст. 46 КК України, та закриття кримінального провадження.
У справі наявні процесуальні витрати у розмірі 1544,58 грн. за проведення судових експертиз: витрати на проведенням судової експертизи «Дактилоскопічні дослідження» висновок експерта №СЕ-19/124-22/4466-Д від 18.05.2022 року у розмірі 858 грн. 10 коп. (вісімсот п`ятдесят вісім гривень десять копійок) та витрати на проведення судової експертизи «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання» №СЕ-19/124-22/4477-ТВ від 24.05.2022 року у розмірі 686 грн. 48 коп. (шістсот вісімдесят шість гривень сорок вісім копійок), які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, виходячи з наступного.

Ст. 118 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються із:
1) витрат на правову допомогу;
2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження;
3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів;
4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.
Тобто положення, які стосуються процесуальних витрат, регламентовані главою 8 КПК. Натомість положення, які стосуються цивільного позову, визначені главою 9 КПК. Це свідчить про різну правову природу процесуальних витрат та шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням.
Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження. Натомість шкода у кримінальному провадженні пов`язана не з процесуальними відносинами, а з матеріально-правовими - вчиненням кримінального правопорушення чи іншого суспільно-небезпечного діяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Ч. 1 ст. 124 КПК встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Ч. 1 ст. 126 КПК визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.
Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, суд приходить до висновку, що це питання може бути вирішене й ухвалою суду.
Нормами КПК встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК). Оскільки ст. 126 КПК визначено, що означене питання може бути вирішено й ухвалою суду, суд робить висновок, що у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.
КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, виключно обвинувальним вироком.
Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 26, 284, 369-372, 392 КПК України, суд -
у х в а л и в:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілим.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, закрити в зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 1544,58 грн. за проведення судових експертиз: витрати на проведенням судової експертизи «Дактилоскопічні дослідження» висновок експерта №СЕ-19/124-22/4466-Д від 18.05.2022 року у розмірі 858 грн. 10 коп. (вісімсот п`ятдесят вісім гривень десять копійок) та витрати на проведення судової експертизи «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання» №СЕ-19/124-22/4477-ТВ від 24.05.2022 року у розмірі 686 грн. 48 коп. (шістсот вісімдесят шість гривень сорок вісім копійок).
Речові докази:
-2 (два) сліди папілярного узору, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження - після набрання вироком законної сили - залишити там зберігати;

-захисний щиток ланцюга зеленого кольору до велосипеду «Дорожний тур» та велосипед «Дорожний тур ретро» зеленого кольору, які передано потерпілому ОСОБА_5 залишити йому за належністю.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження та може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Звенигородський районний суд Черкаської області.

Суддя ОСОБА_1