Номер провадження: 11-сс/813/690/22
Справа № 522/5171/22 1-кс/522/2726/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.05.2022 року, -

встановив:

оскарженою ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.05.2022 рокуповернуто скаргу потерпілої ОСОБА_5 , поданої в порядку ст.303 КПК на бездіяльність посадових осіб Одеської обласної прокуратури, яка полягає у невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_5 від 27.04.2022 року.

Мотивуючи прийняте рішення про повернення скарги потерпілої, слідчий суддя послався на те, що скарга не підлягає розгляду Приморським районним судом м. Одеси, оскільки заява потерпілої стосується корупційних злочинів, які на її думку, вчинені Генеральним прокурором, керівником Одеської обласної прокуратури та прокурорами відділу Одеської обласної прокуратури, окружних прокуратур, а також слідчих Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, ТУ ДБР у м. Миколаєві (з дислокацією в м. Одесі), а тому питання оскарження невнесення таких відомостей за заявою відноситься до юрисдикції Вищого антикорупційного суду, а не Приморського районного суду м. Одеси.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді представник потерпілої подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою призначити новий розгляд скарги у суді першої інстанції, іншим слідчим суддею. Апелянт посилається на те, що слідчий суддя безпідставно повернув скаргу, оскільки заява від 27.04.2022 року про вчинення корупційних злочинів, була адресована до Одеської обласної прокуратури, посадові особи якої відповідно до вимог ст.214 КПК України зобов`язані були внести відомості до ЄРДР, та лише тільки після цього мали визначати підслідність кримінального провадження, у разі існування для цього підстав. За твердженням апелянта, слідчий суддя не врахував того, що скарга була подана, в порядку ст.303 КПК України, саме на бездіяльність посадових осіб Одеської обласної прокуратури, яка полягала у невнесенні відомостей до ЄРДР, що підпадає під юрисдикцію Приморського районного суду м. Одеси. Одночасно адвокат ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки оскаржена ухвала слідчого судді була отримана лише 12.05.2022 року, після чого невідкладно було подано апеляційну скаргу, через систему «Електронний суд».

Відповідно до положень ч.4 ст.405 КПК України (далі КПК) апеляційний розгляд проведено без участі апелянта та прокурора, оскільки останні будучи повідомленими належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явились. При цьому, адвокат ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про здійснення апеляційного розгляду без нього та потерпілої.

Заслухавши суддю-доповідача; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Що стосується клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням положень ч.3 ст.395 КПК, воно є зайвим, оскільки оскаржену ухвалу адвокат ОСОБА_6 та ОСОБА_5 отримали 12.05.2022 року, після чого одразу звернулись з апеляційною скаргою, що підтверджується матеріалами судової справи.

Що стосується законності оскарженої ухвали, апеляційним судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.303 КПК, на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК, скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

Згідно ч. 1 ст. 306 КПК, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст.318-380 КПК, з урахуванням положень Глави 26 КПК.

При цьому, виходячи з того, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч.7 ст.100, ч.2 ст.132, ч.1 ст.184, ч.1 ст.192, ч.2 ст.199, ч.1 ст.201, ч.3 ст.244, ч.10 ст.290 КПК), то, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК, правильним є застосування зазначеного права й до розгляду скарг, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад ч.1 ст.306, ч.3 ст.234 КПК тощо).

Поряд з цим, положеннями ст.ст. 318-389 КПК встановлений порядок судового розгляду кримінальних проваджень, який має здійснюватися з дотриманням вимог ст.ст. 32, 33 КПК щодо їх територіальної та інстанційної підсудності, який відповідно до положень ч.1 ст.306 КПК, застосовується і при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора.

Мотивуючи прийняте рішення про повернення скарги, слідчий суддя послався на те, що скарга стосується бездіяльності посадових осіб Одеської обласної прокуратури, щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 від 27.04.2022 року про вчинення корупційних злочинів Генеральним прокурором, що відноситься до юрисдикції Вищого антикорупційного суду.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів судового провадження, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 , в порядку ст.303 КПК, звернулась до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Одеської обласної прокуратури, яка полягала у невнесені відомостей до ЄРДР про вчинення злочинів за заявою, поданою в порядку ст.214 КПК, тобто до правоохоронного органу, який розташований в Приморському районі м. Одеси.
Апеляційний суд звертає увагу, що положеннями п.5 ч.5 ст.214 КПК України встановлено імперативну норму, яка зобов`язує відповідну посадову особу органу досудового розслідування та/або органу прокуратури внести у ЄРДР відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність.
Між тим, (попередня) кваліфікація кримінального правопорушення здійснюється уповноваженою на це посадовою особою органу досудового розслідування та/або прокуратури при реєстрації кримінального провадження та здійснюється такою посадовою особою на підставі внутрішнього переконання, з метою повного, всебічного та неупередженого початку та подальшого проведення досудового розслідування.
Тобто, законодавець не зобов`язує уповноважену на те посадову особу при реєстрації відомостей до ЄРДР кваліфікувати кримінальне правопорушення за статтями (частинами статей), на які посилається заявник, а лише вказує на необхідність фіксування саме попередньої правової кваліфікації у кримінальному провадженні.
Отже, враховуючи вищенаведене, можна зробити висновок, що відповідно до положень КПК, посадовою особою правоохоронного органу, до якого подана заява про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст.214 КПК, спочатку вносяться відомості до ЄРДР, а в подальшому вже прокурором визначається орган, якому підслідне кримінальне провадження, про що, у разі існування для цього підставу, приймається відповідне процесуальне рішення. Тому, у випадку оскарження дій та бездіяльності органу досудового розслідування в порядку ст.303 КПК, до якого подана заява про вчинення кримінального правопорушення, цілком очевидним є той факт, що оскарження бездіяльності такого органу/посадової особи, яка пролягає у невнесення відомостей до ЄРДР має відбувається саме до суду в межах юрисдикції знаходиться такий правоохоронний орган.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов до необгрутованого висновку, що подана ОСОБА_5 скарга в порядку ст.303 КПК не підлягає розгляду Приморським районним судом м. Одеси, що свідчить про невідповідність оскарженої ухвали вимогам КПК та підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу, якою скаргу потерпілої ОСОБА_5 визнати такою, що підлягає розгляду в суді першої інстанції та направити матеріали провадження до Приморського районного суду м. Одеси для розгляду скарги по суті, іншим слідчим суддею.

Керуючись вимогами ст.ст. 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.05.2022 року, якою повернуто скаргу потерпілої ОСОБА_5 , поданої в порядку ст.303 КПК, яка стосується бездіяльності прокурора Одеської обласної прокуратури, щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_5 від 27.04.2022 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Одеської обласної прокуратури, щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_5 від 27.04.2022 року, в тому ж суді першої інстанції, іншим слідчим суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4