Справа № 509/3180/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2022 року смт. Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000460 від 25.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Маяки Біляївського району Одеської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
16.07.2022 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, обвинувачений ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану, введеного на всій території України, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, Указу Президента України №259/2022 від 18.04.2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ та Указу Президента України №341/2022 від 17.05.2022, ствердженого Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, тимчасово мешкаючи за усною домовленістю в житлової квартирі розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , у останього виник злочинний умисел, направлений на умисне, таємне викрадення майна, що належить ОСОБА_6 .
Так, 16.07.2022 року близько 16:00 години, більш точний час досудовим слідством встановити не видалось можливим, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_4 шляхом вільного доступу таємно умисно викрав з орендованої квартири за вказаною адресою побутові речі у вигляді: склокерамічної варильної поверхні чорного кольору марки «GRUNHELM» моделі GPC 723 В, серійний номер: 20, вартістю 8000 грн. та телевізор марки «Grunhelm» LED GT9FHD42, S/NG20BO1YK001842140: (4/4), вартістю 9000 грн.
З метою особистого збагачення, обвинувачений ОСОБА_4 з викраденим майном направився до ломбарду під назвою «Ломбард Перший» ТОВ «Мікрофінанс і Компанія», розташований по вул. Приображенській, 65 у м. Одеса, де реалізував майно шляхом застави телевізора марки «Grunhelm» LED GT9FHD42; S NG20BO1YK001842140: (4/4), уклавши договір фінансового кредиту та застави з ТОВ «Мікрофінанс і Компанія» № від 16.07.2022 року, отримавши від ломбарду грошові кошти за заставлене майно у розмірі 4440,00 грн. Отриманими грошовими коштами розпорядився за власним розсудом. Викрадену склокерамічну варильну поверхню чорного кольору марки «GRUNHELM» моделі GPC 723 В, серійний номер 20, обвинувачений ОСОБА_4 залишив в приміщенні ломбарду на тимчасове зберігання, без укладення договору застави, маючи на меті укласти договір застави пізніше та отримати грошові кошти.
Своїми протиправними умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень).
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

10.08.2022 року між прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.
Враховуючи сприяння підозрюваного ОСОБА_4 у розслідування вказаного кримінального правопорушення, щирого каяття, сторони узгодили покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 рік не скоїть нового злочину, а також покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 10.08.2022 року.
Обвинувачений в судовому засіданні просив суд затвердити досягнуту під час досудового розслідування між ним та прокурором ОСОБА_3 угоду про визнання винуватості, за участю захисника ОСОБА_5 , запевнивши про добровільність укладення угоди та про можливість виконання ним призначеного покарання.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Потерпіла ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні питання про затвердження угоди про визнання винуватості залишила на розсуд суду.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілої, суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно із п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено та перевірено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 10.08.2022 року про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільного позову по справі не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.

Запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 04.08.2022 року у вигляді - домашнього арешту, до набрання вироком законної сили, слід змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, так як суд прийшов до переконання про необхідність звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості між прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 від 10.08.2022 року в кримінальному провадженні №0000460 від 25.07.2022року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробовуванням і встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази після набрання вироком суду законної сили:

- три сліди візерунків пальців рук, які перекопійовано на три сліди візерунків пальців рук, які перекопійовано на три відрізки прозорої липкої стрічки; два сліди папілярних візерунків долонь рук, які перекопійовані на дві відрізки прозорої липкої стрічки та запаковані до спец. пакету PSP1180012, один циліндровий механізм до врізного замку зі штатним ключем запакований до спец. пакету SUD1123067, один станок для гоління в пластику синього кольору з написом: «Gillette» запакований до паперового конверту, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, - знищити;
- один ключ до автомобіля марки «Ореl» запакований до спец. пакету PSP1180011, два предмета одягу: штани сіро-чорними та жовтими кольорами у вигляді роби та светр сірого кольору з довгими рукавами, запаковані до спец. пакету SUD1123067, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, - повернути власниці житла ОСОБА_6 ;

- склокерамічну варильну поверхню чорного кольору марки: «GRUNHELM» моделі GPC 723 В, серійний номер: 20, яка знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 ,- вважати повернутою власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1