ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1878/22 Справа № 173/672/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2022 року про повернення обвинувального акта, у кримінальному провадженні №0000092 стосовно
ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Водяне, Дніпропетровської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_8
ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2022 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст. 118 КК України повернуто прокурору.
В обґрунтування ухвали, суд першої інстанції посилався на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КК України, а саме, що в обвинувальному акті викладені лише фактичні обставини кримінального правопорушення та правова кваліфікація її дій, проте відсутнє формулювання обвинувачення, як окремий розділ, що порушує право особи на захист та унеможливлює проведення судового розгляду у зв`язку з невизначеністю його меж.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду про повернення обвинувального акта прокурору скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор зазначає про те, що обвинувальний акт у повному обсязі відповідає вимогам ст. 291 КПК України, в тому числі містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та правову кваліфікацію дій обвинуваченої.
Зазначає, що чинний КПК Україні не міститься визначення формулювання обвинувачення та не вказує на необхідність його зазначення, як окремого розділу в обвинувальному акті, оскільки це буде додатковим дублюванням фактичних обставин справи.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції і з підстав, викладених в скарзі просив її задовольнити, ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Інші учасники апеляційного перегляду, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання до зали суду не з`явились, причин своєї неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи або про поважність причин неприбуття до суду не надходило у зв`язку з чим та на підставі ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено у їх відсутність.
Мотиви апеляційного суду.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор... зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам статей 291, 292 КПК України, однак про наявність вказаних порушень судом в ухвалі не зазначено.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Вказаним вимогам кримінального процесуального закону ухвала суду першої інстанції не відповідає в повній мірі з огляду на таке.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає вимогам закону, суд в ухвалі вказав, що в обвинувальному акті, в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, відсутнє формулювання обвинувачення, як окремого розділу, що порушує право на захист обвинуваченої та унеможливлює проведення судового розгляду у зв`язку з неможливістю визначення його меж.
Проте з такими висновками суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Дослідивши обвинувальний акт та перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що стороною обвинувачення сформульовано обвинувачення і викладено в ньому фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими.
Як видно з обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України за обставин, детально викладених в обвинувальному акті.
При цьому, в супереч тверджень суду першої інстанції обвинувальний акт містить формулювання обвинувачення, яке викладено в контексті фактичних обставин справи у взаємозв`язку з кримінально-правовою кваліфікацією її дій. Також, як слушно зазначає прокурор в апеляційній скарзі, чинний КПК України не передбачає необхідність дублювання та більш стислий виклад фактичних обставин справи з наданням кримінально-правової оцінки таким діям, як окремий розділ обвинувального акта.
При цьому, колегія суддів зауважує, що питання щодо визначення меж судового розгляду, викладення у судовому рішенні формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, є предметом судового розгляду та виходить за межі повноважень суду, визначених ст. ст. 314-317 КПК України.
Як видно з обвинувального акта, вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої в обвинувальному акті дотримано прокурором у повному обсязі.
В постанові Верховного Суд України від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, наголошено на тому, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але й для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.
Як убачається з матеріалів справи, обвинувальний акт, який був складений слідчим, затверджений прокурором, містить відомості, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення ст. 118 КК України та формулювання обвинувачення.
Про офіційне доведення до відома стороні захисту про фактичні та юридичні підстави висунутого відповідно до обвинувального акта обвинувачення свідчить розписка обвинуваченої про отримання неб копії обвинувального акта в якому викладені відомості, які в своїй сукупності дають уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, а також можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
Щодо посилання суду на ту обставину, що відсутність формулювання обвинувачення, як окремого розділу в обвинувальному акті, порушує право обвинуваченої на захист, колегія суддів вважає такі висновки безпідставними, оскільки, як видно з журналу судового засідання від 02.06.2022 року та технічної фіксації до нього, обвинувачена та потерпіла у підготовчому судовому засіданні підтримали клопотання прокурора про призначення обвинувального акта до судового розгляду, будь-яких заперечень щодо невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України або клопотань про повернення обвинувального акта прокурора обвинувачена не подавала.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що обставини, які стали підставою для повернення обвинувального акта прокурору, не відповідають вимогам закону, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2022 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст. 118 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4