Справа № 466/7022/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/575/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 13 грудня 2021 року про вирішення питання про пом`якшення призначеного покарання або зниження покарання у випадках, передбачених ч.ч. 1,3 ст. 74 КК Уцкраїни, щодо засудженого ОСОБА_7 ,

,

з участю прокурора прокурора ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

оскарженою ухвалою задоволено подання начальника установи - начальника арештного дому державної установи «Личаківська виправна колонія №30» полковника вн. сл. ОСОБА_9 про вирішення питання про пом`якшення призначеного покарання або зниження покарання у випадках передбачених ч. ч. 1 і 3 ст. 74 КК України відносно засудженого ОСОБА_7

Приведено у відповідність із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII вирок Залізничного районного суду м. Львова від 17 червня 2020 року та постановлено вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України до 5 /п`яти/ років обмеження волі. В іншій частині вирок залишено без змін.

Зараховано ОСОБА_7 строк тримання під вартою та перебування у місцях позбавлення волі з 06 липня 2021 року до 13 грудня 2021 року з урахуванням положень ст. 72 КК України з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Етаповано ОСОБА_7 до виправного центру в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

Не погоджуючись із даною ухвалою, адвокат ОСОБА_6 , в інтересах засудженого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити ухвалу Шевченківського районного суд м. Львова від 13 грудня 2021 року, вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України до шести місяців арешту. Зарахувати ОСОБА_7 строк тримання під вартою та перебування в місцях позбавлення волі з 6 липня 2021 року до 6 січня 2022 року з урахуванням ст. 72 КК України з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що ухвала місцевого суду не відповідає вимогам закону, при ухвалені рішення становище засудженого погіршилося, а не покращилося.

На момент вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення (30 березня 2020 року) та постановлення вироку (17 червня 2020 року) санкція частини 1 статті 185 Кримінального кодексу України передбачала покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Наголошує, що санкція частини 1 статті 185 Кримінального кодексу України в редакції до 01 липня 2020 року тобто на момент вчинення кримінального правопорушення, не передбачала такого виду покарання, як обмеження волі.

Частиною 3 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

У зв`язку із збройною агресією РФ ОСОБА_7 висловив бажання вступити до лав Збройних Сил України для виконання свого військового обов`язку із захисту Вітчизни, її незалежності та територіальної цілісності.

Заслухавши доповідь судді, виступ засудженого та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора про підтримку апеляційної скарги частково, вивчивши та дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення частково, виходячи із наступного.
Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з положеннями ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Частинами 2, 3 ст.74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч.1 ст. 72 цього Кодексу.
1 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII, яким внесено зміни до Кримінального кодексу України. Так, після набрання чинності вказаним законом санкція ч. 1 ст. 185 КК України передбачає максимальну міру покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років.
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має звороту дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Апеляційний суд вважає, що оскаржуване судове рішення не відповідає вказаним вимогам процесуального закону.
З матеріалів справи встановлено, що вироком Залізничного районного суду м. Львова від 17 червня 2020 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 03 червня 2021 року задоволено подання старшого інспектора Залізничного РВ філії ДУ «Ценр пробації» у Львівській області ОСОБА_10 про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_7 .
Направлено ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком Залізничного районного суду м. Львова від 17 червня 2020 року, яким його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено обчислювати з моменту його затримання.
Висновки суду про необхідність приведення вироку у відповідність до Закону України №2617-VIII є обґрунтованими, разом з тим, вирішуючи питання в порядку ст. 537 КПК України, суд мав змінити лише вид покарання за ч. 1 ст. 185, КК України з позбавлення волі на обмеження волі. Підстави для зміни розміру покарання, визначеної вироком суду за ч.1 ст. 185КК України, відсутні.
Суд, перевівши більш суворий вид покарання за цим вироком у менш суворий вид, безпідставно збільшив розмір покарання у виді обмеження волі, виходячи із співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, оскільки це правило, згідно вимог ч. 1 ст. 72 КК України, застосовується лише у двох випадках: при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків.
Відповідно до ч. 6 ст. 72 КК України, встановлені в частині першій цієї статті правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватись і в інших випадках, передбачених Загальною частиною цього Кодексу. Однак ч. 3 ст. 74 КК України передбачає, що за правилами ч. 1 ст. 72 КК України зараховується саме вже відбуте засудженим покарання, а не покарання, яке фактично призначено вироком суду.
Окрім того, за змістом ч. 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, у цій частині не має зворотної дії у часі.
Колегія суддів приходить до висновку, що при приведенні вироку Залізничного районного суд м. Львова від 17 червня 2020 року щодо ОСОБА_7 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, ОСОБА_7 правильно вважати засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України на 3 роки обмеження волі.
Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а ухвала Шевченківського районного суд м. Львова зміні.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 задоволити частково.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 13 грудня 2021 року про вирішення питання про пом`якшення призначеного покарання або зниження покарання у випадках, передбачених ч. ч. 1,3 ст. 74 КК України, щодо засудженого ОСОБА_7 змінити.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України на 3 роки обмеження волі.
У решті ухвалу Шевченківського районного суд м. Львова від 13 грудня 2021 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4