КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №626/1049/20
Провадження № 1-і/552/154/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2022 року Київський районний суд м. Полтави

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві клопотання прокурора Красноградської окружної прокуратури Харківської області про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 0000109 від 03.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
06.07.2022 року прокурор Красноградської окружної прокуратури Харківської області звернувся до Київського районного суду м.Полтава з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів відносно ОСОБА_3 , посилаючись на те, що продовжений на підставі ухвали Київського районного суду м.Полтави від 13.05.2022, відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою спливає 11.07.2022 року. ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, на теперішній час залишаються підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що заявлені ризики не зменшилися та існує неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні не наперечував проти задоволення заявленого прокурором клопотання.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні вважає, що з урахуванням сімейного стану є підставою зміни запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який, а саме домашній арешт.

З`ясувавши думку учасників судового процесу, судом встановлено наступне.

Так, відповідно до ч. 1ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого; наявність постійного місця роботи; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також інші обставини зазначені в законі.
На розгляді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова, знаходиться кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
По даному кримінальному провадженню відносно обвинуваченого застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», неодноразово продовжувався у встановленому порядку та завершується 11.07.2022 року.
ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання до 12-ти років позбавлення волі, що дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, також може незаконно впливати на потерпілих, продовжити злочинну діяльність, що свідчить про існування ризику повторного вчинення кримінального правопорушення, та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
При цьому обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення була врахована судом при обранні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Тобто підстави, за яких судом було застосовано і продовжено щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обставини які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились, у зв`язку з чим суд вважає, що підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт - відсутні.

Виходячи з вище наведеного, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому до шістдесяти днів - до 04 вересня 2022 року підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 183, 197, 331, 350 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до шістдесяти діб до 04 вересня 2022 року включно.

Копію ухвали для виконання надіслати до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали встановити до 04 вересня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтава.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1