Справа № 133/465/22
Ухвала
Іменем України
"23" вересня 2022 р. м.Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000443 від 01 грудня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України,
за участю учасників провадження:
прокурора: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції з ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1»),
захисника: адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України у якому обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
23.09.2022 від прокурора Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_4 надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 строком на 60 днів, без визначення розміру застави, оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого відповідно до ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 02.08.2022 закінчується 30 вересня 2022 року, кримінальне провадження ще не завершене, тому, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та те, що при іншому запобіжному заході обвинувачений може уникати явки до суду, що унеможливить належний розгляд справи у розумні строки, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 подане клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Заперечив в задоволенні усного клопотання сторони захисту щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий або ж у певний період доби домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечили в задоволенні клопотання прокурора, заявили усне клопотання щодо зміни обраного обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий або ж у певний період доби домашній арешт.
Захисник адвокат ОСОБА_5 зазначив, що в зв`язку з неявкою в судові засідання учасників кримінального провадження, зокрема свідків, розгляд справи затягується, обвинувачений тривалий час утримується під вартою і ці фактори суд має взяти до уваги.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про проведення судового засідання у її відсутність.
Розглянувши клопотання сторін кримінального провадження, заслухавши їх думки, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для продовження запобіжного заходу, так само як і для його застосування, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції, незалежно від наявності клопотань, зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме до спливу продовженого строку, повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
При цьому, суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991р.).
Крім того, у справі «Москаленко проти України» (рішення від 20.05.2010), Європейський суд з прав людини зазначив, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою (п. 34 рішення).
З огляду на те, що завершити розгляд кримінального провадження судом до спливу строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 є неможливим, ризики, передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, на думку суду, враховуючи особу обвинуваченого, тяжкість кримінального правопорушення, в скоєнні якого він обвинувачується, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.
Обставинами, що вказують на продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є, наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, обгрунтованої підозри вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, перше з яких відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді від 7 до 10 років позбавлення волі, той факт, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі й за злочин у заподіянні смерті іншій людині, тому перебуваючи на волі ОСОБА_3 може ухилятися від явки до суду, що унеможливить належний розгляд справи у розумні строки, може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, чинити тиск на свідків у даній справі, які ще не допитані судом.
Вищенаведене дає суду підстави дійти висновку, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу є законним та обґрунтованим, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, оскільки у даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілої.
У заявленому усному клопотанні захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного з тримання під вартою на цілодобовий або ж у певний період доби домашній арешт слід відмовити, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відпала, а ризики, які послужили підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зменшилися.
Стосовно доводів сторони захисту щодо зменшення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України у зв`язку з тривалим перебуванням ОСОБА_3 під вартою суд вважає, що тривалість судового провадження та тривалість перебування ОСОБА_3 під вартою не виходять за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі «Самойлович проти України» (Samoylovichv. Ukraine, заява № 28969/04 від 16.05.2013), яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».
Вирішуючи питання щодо строку продовження запобіжного заходу, суд бере до уваги те, що у кримінальному провадженні не допитані свідки, обвинувачений, не досліджені речові докази, а також бере до уваги розумність строків кримінального провадження та приходить до висновку про продовження дії запобіжного заходу на строк 60 днів, що буде виправданим та відповідатиме Закону.
Враховуючи особу обвинуваченого, обставини кримінальних правопорушень, наявні ризики, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства відповідно до п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд, застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, не визначає розмір застави.
Керуючись ст.ст.177,178,183,199,331,369,370,392 КПК України, суд,

ухвалив:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України, терміном на 60 (шістдесят) днів, до 21 листопада 2022 року включно без визначення розміру застави.
Усне клопотання ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт або домашній арешт в певний період доби залишити без задоволення.

Копію ухвали направити обвинуваченому, захиснику, прокурору, потерпілій та уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала суду може бути оскаржена в частині продовження строків тримання під вартою в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали складено 26.09.2022 о 09 год 10 хв

Суддя ОСОБА_1