Справа № 206/2343/22
Провадження № 1-кс/206/218/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2022 слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання дізнавача СД ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю,

ВСТАНОВИВ:
Дізнавач СД ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області звернулася із клопотанням, погодженим прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, відповідно до якого просила надати дозвіл на тимчасовий доступ до інформації та її вилучення (виїмку), яка перебуває у володінні Акціонерного Товариства Комерційний Банк « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з приводу фінансових операцій по картці № НОМЕР_1 .
Дізнавач в судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити.
Вислухавши доводи дізнавача, дослідивши подані матеріали, вважаю, що клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що відповідає п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України.
Відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Крім того, відповідно до правових позицій Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (див. серед інших §§ 38 - 42 рішення у справі Баннікова проти Росії; § 90 рішення у справі Веселов та інші проти Росії; § 49 рішення у справі Ванян проти Росії; § 134 рішення у справі Ванян проти Росії; § 36 рішення у справі Малінінос проти Литви).

У відповідності до ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадженняіз клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів. У відповідному клопотанні зазначаються, окрім іншого, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю та обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Так, частинами 1, 2 ст. 93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України передбачено, що речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя звертає увагу, що дізнавачем не зазначено обґрунтування та не підтверджено того, що доступ до речей і документів неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 КПК України, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених КПК України, оскільки дізнавач не зверталася до Акціонерного Товариства Комерційний Банк « ІНФОРМАЦІЯ_1 » із відповідним запитом.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 56 КПК України, під час досудового розслідування потерпілий має право подавати докази на підтвердження своєї заяви.
Крім того, згідно п. 3 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками: органам прокуратури України, Служби безпеки України, Державному бюро розслідувань, органам Національної поліції України, Національному антикорупційному бюро України, Бюро економічної безпеки України, Антимонопольному комітету України, Національному агентству з питань запобігання корупції, Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, - на їхні запити щодо банківських рахунків клієнтів та операцій, проведених на користь чи за дорученням клієнта, у тому числі операцій без відкриття рахунків, а саме відомості на конкретно визначену дату або за конкретний проміжок часу та стосовно конкретної юридичної або фізичної особи, фізичної особи - підприємця про: наявність рахунків, номери рахунків, залишок коштів на рахунках, операції списання з рахунків та/або зарахування на рахунки, призначення платежу, ідентифікаційні дані контрагента (для фізичних осіб - прізвище, ім`я та по батькові, ідентифікаційний номер платника податку; для юридичних осіб - повне найменування, ідентифікаційний код у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), номер рахунку контрагента та код банку контрагента.
В той же час, до матеріалів даного клопотання не долучено жодного доказу звернення дізнавача до потерпілого ОСОБА_5 , оскільки картка № НОМЕР_1 є карткою його брата, або до банку та неможливості надання потерпілим або банком інформації з фінансових операцій по вказаній картці/рахунку.
Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 37 КПК України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.
В даному випадку, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до доданих до клопотання матеріалів, міститься постанова про визначення групи прокурорів без підпису заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра, а тому відсутні підстави вважати, що дане клопотання погоджене прокурором, який має право здійснювати повноваження у даному кримінальному провадженні.
Також, клопотання дізнавача не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки неналежно оформлене, а саме: відсутня дата такого клопотання; у вступній частині дізнавач зазначає своє звання як «старший лейтенант» й просить надати дозвіл на тимчасовий доступ до інформації та її вилучення (виїмку) зазначаючи своє звання як «старший лейтенант», однак дізнавач ОСОБА_3 має звання «лейтентант».
Вищевказані недоліки в клопотанні та доданих до нього матеріалах, слідчий суддя розцінює як недбале виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них дізнавача при підготовці та поданні клопотання до суду.

Враховуючи викладене, слідчий суддя, вислухавши дізнавача, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи (а саме їх копії), за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність наданих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що долучені докази, свідчать про те, що клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, адже підстави, наведені для виправдання таких заходів дізнавачем уважати відповідними і достатніми, не можливо.

З урахуванням встановлених обставин, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання дізнавача про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 9, 22, 37, 93, 100, 131-132, 159-164, 309, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання дізнавача СД ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю по кримінальному провадженню № 0000151, відомості про яке внесено до ЄРДР 23.07.2022 - відмовити повністю.

Ухвала слідчого судді є остаточною і відповідно до КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1