Справа № 147/264/21
Провадження № 1-кп/135/18/22
У Х В А Л А
іменем України
30.05.2022 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ладижин Вінницької області кримінальне провадження № 0000132 від 12.06.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисники обвинуваченого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
02 квітня 2021 року до Ладижинського міського суду Вінницької області з Вінницького апеляційного суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою суду від 05 квітня 2021 року призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні.

В підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України. Зазначене клопотання обґрунтоване тим, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 13.06.2020 ОСОБА_3 було повідомлено про підозру про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 11.08.2020 постановою прокурора продовжено строк досудового розслідування у вказаному провадженні до трьох місяців, тобто до 13.09.2020, після чого строк досудового розслідування не продовжувався, отже 13.09.2020 є граничним строком досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. 14.09.2020 на його адресу надійшов лист № 3792/208-2220 від 11.09.2020 в якому міститься повідомлення про завершення досудового розслідування кримінального провадження та надання доступу до матеріалів не раніше 29.09.2020, хоча строк досудового розслідування закінчився о 00 год 00 хв 14.09.2020, а отже стороною обвинувачення порушено порядок повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження, які були здійснені після закінчення строку досудового розслідування. Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 складений, підписаний та направлений до Тростянецького районного суду Вінницької області 17 березня 2021 року, отриманий судом в той же день. Вважає, що оскільки злочин, який інкримінується ОСОБА_3 не відноситься до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, а відноситься до кримінальних правопорушень проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а тому підлягають застосуванню приписи п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. Також зазначає, що ОСОБА_3 не набув процесуального статусу обвинуваченого, оскільки до нього не була застосована належна правова процедура та мало місце істотне порушення загальної засади кримінального провадження щодо розумних строків, а судовий розгляд може бути проведений виключно стосовно особи, яка набула процесуального статусу обвинуваченого в порядку, передбаченому Законом. Вважає, що направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого, а отже унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження. На обґрунтування своїх заперечень повідомила, що 13.06.2020 ОСОБА_3 вручено повідомлення про підозру, отже строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню закінчувався 13.08.2020, проте 11.08.2020 постановою прокурора продовжено строк досудового розслідування до 13.09.2020 включно. 11.09.2020 слідчим, на виконання доручення прокурора, повідомлено всіх сторін кримінального провадження про завершення досудового розслідування та про необхідність ознайомитись з матеріалами кримінального провадження та надано їм доступ до матеріалів досудового розслідування. Вказані повідомлення направлені в межах строку досудового розслідування 12.09.2020 як поштовим зв`язком так і електронною поштою 11.09.2020 на електронні адреси, які зазначені в Єдиному реєстрі адвокатів. Окрім того, 12.09.2020 в зв`язку з відсутністю ОСОБА_3 за місцем проживання в порядку повідомлення оголошено його дружині, про що складено відповідний протокол за участю понятих. В зв`язку з цим твердження адвоката ОСОБА_5 по те, що він отримав повідомлення лише 14.09.2020 просить до уваги не брати. Також просить не брати до уваги твердження захисника про те, що згідно повідомлення він міг ознайомитись з матеріалами досудового розслідування не раніше 29.09.2020, оскільки сам текст повідомлення не містить такого застереження. Зазначає, що виконання вимог ст. 290 КПК України тривало з 11.09.2020 по 15.03.2021. Зокрема, в зв`язку з зволіканням сторони захисту із ознайомленням з матеріалами кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області встановлено строк для ознайомлення підозрюваного ОСОБА_3 та його захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з матеріалами до 15.03.2021. Таким чином, відповідно до вимог ч. 5 ст. 219 КПК України, строк з 11.09.2020 по 15.03.2021 не включається в строк досудового розслідування. Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 складено та затверджено 17.03.2021, направлено до суду 17.03.2021 і в той же день він надійшов до суду, тобто в межах строку, визначеного ст. 219 КПК України. Зазначає, що статусу обвинуваченого особа набуває після того, як обвинувальний акт прокурором передано до суду з відповідною реєстрацією його в суді, а тому твердження захисника ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_3 не набув процесуального статусу обвинуваченого не відповідають дійсності, оскільки обвинувальний акт перебуває в суді з 17.03.2021. Також вказує, що у підготовчому судовому засіданні суд позбавлений можливості досліджувати докази кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання подане його захисником - адвокатом ОСОБА_5 , та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 підтримав своє клопотання керуючись доводами наведеними у ньому.

Захисник ОСОБА_6 підтримав клопотання адвоката ОСОБА_5 та зазначив, що прокурором грубо порушено вимоги законодавства в частині продовження строку досудового розслідування, повідомлення підозрюваного та захисників про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, що слугує підставою для закриття кримінального провадження.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали в межах розгляду строків досудового розслідування, суд дійшов наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_3 відноситься до тяжких злочинів, проте не належить до категорії злочинів проти життя та здоров`я особи, оскільки основним безпосереднім об`єктом його є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, а тому наявні підстави для вирішення питання про закриття кримінального провадження щодо них на підставі п. 10 ч. 1ст. 284 КПК України.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до положень ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину (п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України).

Згідно з ч.3 ст. 294 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 4 частини третьої статті 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу:

1) до трьох місяців - керівником окружної прокуратури, керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступником Генерального прокурора;

2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора;

3) до дванадцяти місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із Генеральним прокурором чи його заступниками.

Положеннями ст. 109 КПК України, визначено, що реєстр матеріалів досудових розслідувань має містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування. Тому, суд вважає, що кримінальне провадження не підлягає закриттю на підставі даних зазначених в реєстрі.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, 13.06.2020 повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_3 , отже строк досудового розслідування закінчувався б 13.08.2020.

11.08.2020 постановою керівника Гайсинської окружної прокуратури було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000132 від 12.06.2020, до трьох місяців, тобто до 13.09.2020 включно.

Приписами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 290 КПК України унормовано, що визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.

Відповідно до норми частини 7 ст. 290 КПК України, про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів прокурор або слідчий за його дорученням повідомляє потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, після чого останній має право ознайомитися з ними за правилами, викладеними в цій статті.

Частиною 9 статті 290 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.

Тобто, законодавцем закріплено імперативну норму щодо підтвердження факту надання доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 11.09.2020 слідчим було повідомлено стороні захисту про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

З наданої стороною захисту копії повідомлення встановлено, що на виконання вимог ст. 290 КПК України, підозрюваного ОСОБА_3 та захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомлено, що ознайомитися з матеріалами кримінального провадження № 0000132 від 12.06.2020 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КПК України, в якому завершено досудове розслідування та надано йому доступ до матеріалів досудового розслідування, який вони мають можливість реалізувати 29.09.2020 о 10.00 год у приміщенні Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області. Вказане повідомлення було отримано ОСОБА_5 , що підтверджено останнім і під час судового розгляду.

Суд критично оцінює доводи захисника ОСОБА_5 про те, що таке повідомлення ним отримано після закінчення строку досудового розслідування, оскільки направлення такого повідомлення було здійснено 11.09.2020.

Також, суд не бере до уваги твердження ОСОБА_5 , що згідно цього повідомлення він міг ознайомитися з матеріалами досудового розслідування «не раніше» 29.09.2020, оскільки сам текст повідомлення не містить застереження про неможливість здійснення такого ознайомлення до вказаної дати, крім того, отримання повідомлення ніяк не перешкоджало захиснику ознайомитися з матеріалами досудового розслідування або заявити про таке бажання в будь-який момент з моменту його отримання з 14.09.2020.

Водночас ч. 6 ст. 28 КПК України містить спеціальну норму, за якою підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Ця норма кореспондує із положеннями частин 1, 2 ст. 114 КПК України, які передбачають, що для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Отже, передбачений ч. 2 ст. 28 КПК України обов`язок слідчого судді стежити за дотриманням розумного строку при розгляді питань, віднесених до його компетенції, не виключає можливості розгляду ним клопотань, поданих на підставі ч. 6 ст. 28 КПК України, та встановлення для сторін кримінального провадження процесуальних строків відповідно до положень ст. 114 КПК України.

Стороною захисту не надано доказів в підтвердження звернення до прокурора чи слідчого судді з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення окремих процесуальних дій у даному кримінальному провадженні у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Відповідно до положено ч. 10 ст. 290 КПК України сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ. У разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів. Клопотання розглядається слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду, не пізніше п`яти днів з дня його надходження до суду з повідомленням сторін кримінального провадження. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час проведення судового засідання, не перешкоджає розглядові клопотання.

З матеріалів справи вбачається, що виконання вимог ст.290 КПК України під час досудового розслідування тривало з 11.09.2020 по 15.03.2021.

Зокрема, 01.03.2021 слідчим суддею Тростянецького районного суду Вінницької області було постановлено ухвалу, якою підозрюваному ОСОБА_3 та його захисникам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 встановлено строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000132 від 12.06.2020, до 15.03.2021.

Під час розгляду клопотання слідчого про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження слідчим суддею було встановлено, що стороною обвинувачення вжито належних та достатніх заходів для інформування сторони захисту про завершення досудового розслідування та надання матеріалів провадження для ознайомлення.

Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акту, який вступив в законну силу.

Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу не включається у строки передбачені цією статтею.

Таким чином, строк з 11.09.2020 до 15.03.2021 включно не включався у строки досудового розслідування.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 складено та затверджено 17.03.2022, направлено до суду 17.03.2022 та надійшов до суду 17.03.2021, тобто в межах строку, визначеного ст. 219 КПК України.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №556/1381/18, від 01 липня 2021 року у справі №752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №712/6375/18, від 15 березня 2021 року у справі №676/6116/18, від 05 квітня 2021 року у справі №676/804/20, від 21 квітня 2021 року у справі №991/6516/20).

Твердження захисника ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_3 не набув процесуального статусу обвинуваченого, повністю спростовуються наступним: поняття обвинуваченого як учасника кримінального провадження КПК України пов`язує з наявністю обвинувального акта, складеного слідчим і затвердженого прокурором або складеного самим прокурором. У ньому, зокрема, містяться анкетні відомості про самого обвинуваченого і формулювання обвинувачення (ч. 2 ст. 291 КПК України). Проте момент складення чи затвердження обвинувального акта прокурором не засвідчує момент появи у кримінальному провадженні обвинуваченого, щодо якого і складено обвинувальний акт. Статусу обвинуваченого особа набуває після того, як обвинувальний акт прокурором передано до суду з відповідною його реєстрацією в суді. Як уже зазначалось, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до Тростянецького районного суду Вінницької області 17 березня 2021 року.

Згідно зі ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам до змісту та форми передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з чим подане клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 8, 110, 113, 134, 219, 283, 284, 290, 291, 295-1, 309, 314, 315, 316, 369, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про закриття на підставі п. 10 ч. 1 ч. 284 КПК України кримінального провадження № 0000132 від 12.06.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя