Справа № 676/7160/19
Провадження № 1-кп/676/37/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

з участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілих - цивільних позивачів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

представника потерпілого цивільного позивача ОСОБА_12 ,

захисника ОСОБА_13 ,

обвинуваченого цивільного відповідача ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кам`янці-Подільському кримінальне провадження, відомості про яке внесені 14 жовтня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000489, по обвинуваченню

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дубинка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_14 13 жовтня 2019 року близько 21 год. 30 хв., перебуваючи поблизу магазину «Веселка», що по вул. Кармелюка, 1 в с. Залісся Друге Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин під час словесного конфлікту із ОСОБА_10 , прийняв рішення про спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

Тоді ж, ОСОБА_14 , реалізовуючи свій протиправний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_15 кулаком правої руки один удар в область обличчя зліва, після чого через 5 хвилин наніс другий удар головою в область носа потерпілого, спричинивши таким чином останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток носу із зміщенням уламків, забійної рани в області спинки носу зліва, синяка в підочній області зліва, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, близько 21 год. 32 хв. 13 жовтня 2019 року за вищевказаних обставин ОСОБА_11 втрутилась у конфлікт, який виник між ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , з метою припинення протиправних дій ОСОБА_14 , проте останній на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин прийняв рішення про спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .

Тоді ж, ОСОБА_14 , реалізовуючи свій протиправний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_11 кулаком правої руки один удар в область обличчя зліва, від якого потерпіла втратила рівновагу та впала на узбіччя прилеглої дороги, після чого приблизно через 7 хвилин наніс ще один удар кулаком правої руки в область носа, від якого потерпіла втратила рівновагу та впала на узбіччя дороги, втративши свідомість, спричинивши таким чином останній тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синяка в підочній ділянці зліва, в області верхнього повіка лівого ока, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Зазначеними вище умисними діями, які виразились в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_14 вчинив кримінальне правопорушення кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав та дав показання про те, що дійсно близько 21 години 13 жовтня 2019 року їхав на мотоциклі разом з ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 і біля місцевого бару «Веселка» він побачив як ОСОБА_10 бив свою дівчину ОСОБА_11 , від чого вона впала на землю. Він зупинився та підійшов до ОСОБА_19 , щоб припинити бійку. Коли він підійшов до ОСОБА_19 , останній взяв його за одяг в області грудей та вони почали «шарпати» один одного, але ударів один одному не наносили. Тоді ж до них підійшла ОСОБА_18 , яка взяла його за руки та попросила припинити конфлікт. Після цього він сів на мотоцикл та поїхав з місця події до місця проживання ОСОБА_20 . Через деякий час, коли вони поверталися додому, бачив ОСОБА_19 та ОСОБА_21 , які стояли біля магазину та пили пиво. Він, не зупиняючись, поїхав додому. Вважає, що потерпілі ОСОБА_19 та ОСОБА_21 оговорили його з метою отримання від нього грошей. Цивільні позови потерпілих не визнав, просив у їх задоволенні відмовити.

Незважаючи на невизнання свої вини обвинуваченим ОСОБА_14 , його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується сукупністю доказів, наданих стороною обвинувачення та досліджених відповідно до ст.23 КПК України судом безпосередньо в ході судового розгляду.

Так, потерпілий ОСОБА_10 в суді дав показання, із яких встановлено, що 13 жовтня 2019 року близько 21 години він спільно із співмешканкою ОСОБА_11 йшли додому з магазину «Веселка», що в селі Залісся Друге Кам`янець-Подільського району. Тоді ж він побачив навпроти себе мотоцикл, який їхав швидко їм назустріч. Після того, як мотоцикл зупинився, він побачив, що на ньому сиділи ОСОБА_14 (за кермом), ОСОБА_18 (за водієм), а також ОСОБА_16 та ОСОБА_17 (у колясці). Огороднік зліз із мотоцикла, підійшов та сказав: «Через тебе я взяв кредит, а ти мені не продав МТ». Тоді ж він вдарив його рукою в обличчя. На нього почала кричати Ягольницька, яку він теж вдарив рукою у обличчя, від чого вона впала. Після цього він вдарив його головою в носа, а згодом вдарив Ягольницьку, яка піднялася, ще раз рукою в голову, від чого та впала і втратила свідомість. Після цього до них підбіг ОСОБА_22 , який відливав Ягольницьку пивом. Згодом вони пішли додому до старости села, якому розповіли про подію та викликали працівників поліції. Внаслідок вчинення кримінального правопорушення йому було заподіяно майнова та моральна шкода, і зв`язку з чим просив задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_23 в суді дала показання, із яких встановлено, що до події вона не знала Огородніка. Останній їхав на мотоциклі, зупинився, підійшов та вдарив ОСОБА_19 рукою в голову, вона втрутилася у конфлікт, почала кричати, після чого ОСОБА_24 вдарив її рукою (кулаком) в голову. Вона впала. Тоді ж він знову вдарив ОСОБА_10 головою в носа. Після цього сів на мотоцикл і поїхав, а через декілька хвилин знову приїхав, зліз з мотоцикла, знову підійшов до неї та вдарив її у голову. Зазначила, що ОСОБА_24 щось кричав до ОСОБА_19 , але що саме вони не запам`ятала. Підтвердила ту обставину, що спільно із ОСОБА_19 вживали спиртне, проте заперечила, що між нею та ОСОБА_19 був конфлікт. Також зазначила, що після другого удару вона втратила свідомість, її відливали пивом. Згодом вона та ОСОБА_10 звернулися до старости села та викликали поліцію. Відразу до лікарні поїхала разом із поліцейськими, а згодом 16 жовтня 2019 року була госпіталізована та лікувалася стаціонарно, оскільки стан здоров`я погіршився. Внаслідок вчинення кримінального правопорушення їй було заподіяно майнова та моральна шкода, і зв`язку з чим просила задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_18 в суді розповіла, що в день події у вечірній час вона спільно із ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 їхали на мотоциклі неподалік місцевого магазину в с. Залісся Друге Кам`янець-Подільського району. Тоді ж вона побачила, що біля одного із електричних стовпів хлопець вдарив дівчину, далі штовхнув її, від чого та впала. Вона ( ОСОБА_18 ) відразу сказала, що дивіться, хлопець б`є дівчину. Огороднік зупинився, підійшов до них та у нього із ОСОБА_25 виник конфлікт, в ході якого вони шарпали один одного, відштовхували один одного, але заперечила, що ОСОБА_14 наносив будь-кому тілесні ушкодження. Зазначила, що потерпілі були у стані алкогольного сп`яніння. Вона забрала Огородніка і вони поїхали з місця події.

Із показань в суді свідка ОСОБА_16 встановлено, що в день події він дійсно їхав на мотоциклі із ОСОБА_14 . Мотоциклом керував ОСОБА_14 . Коли вони під`їжджали до магазину, на узбіччі побачили ОСОБА_10 , який стояв, а на землі біля нього лежала ОСОБА_11 . Огороднік підбіг до них, після чого у нього із ОСОБА_10 виник конфлікт, в ході якого вони шарпали один одного, проте не бачив, щоб хтось кому-небудь наносив удари. Тоді ж конфлікт припинила ОСОБА_18 , яка забрала Огородніка і вони поїхали на мотоциклі далі. Бійки між учасниками він не бачив, так як дивився в іншу сторону.

Свідок ОСОБА_26 в суді дав показання, із яких встановлено, що 13 жовтня 2019 року близько 22 години до нього зателефонував ОСОБА_27 та попросив вийти із будинку. Коли він вийшов, на вулиці біля домоволодіння побачив ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , які повідомили, що їх побив ОСОБА_30 . Ягольницька кричала, у неї була істерика. У ОСОБА_28 він побачив, що йшла кров з носа. На його запитання, що сталося, вони розповіли, що ОСОБА_24 їхав на мотоциклі, зупинився та побив їх. Будь-яких явних ознак того, що ОСОБА_19 та ОСОБА_21 перебували в стані алкогольного сп`яніння він не бачив. Після цього потерпілі викликали поліцію, а він їх завіз до сусіднього с. Дубинка Кам`янець-Подільського району.

Свідок ОСОБА_31 в суді показала, що в день події вона була на дискотеці в барі у с.Залісся Друге. Від когось почула, що ОСОБА_32 з ОСОБА_33 б`ється. Вона вийшла на вулицю і побачила, що ОСОБА_19 і ОСОБА_21 стояли під стовпом із фонарем та про щось сперечалися і штовхалися. Тоді ж до них на мотоциклі під`їхав ОСОБА_14 , зупинився, щось говорив та вони почали штовхатися із ОСОБА_19 . Тоді ж Огородніка забрала ОСОБА_34 і вони поїхали. Під час конфлікту вона не бачила, щоб ОСОБА_21 падала, до учасників конфлікту не підходила та будь в кого тілесних ушкоджень не бачила. На досудовому розслідуванні її допитував слідчий, проте протокол вона підписала, не читаючи його, тому їй не відомо, чому під час досудового слідства слідчим були зафіксовані інші показання.

Із показань в суді свідка ОСОБА_35 встановлено, що в одну із ночей восени 2019 року, коли він був на вулиці неподалік ковбасного цеху в селі Залісся Друге Кам`янець-Подільського району, побачив на відстані 70 метрів конфлікт, в ході якого ОСОБА_27 сварився із ОСОБА_36 , проте не бачив, щоб хтось комусь наносив удари. На вулиці він був біля двох хвилин, після чого зайшов у ковбасний цех.

Свідок ОСОБА_37 в суді дав показання, із яких встановлено, що восени 2019 року одного з вечорів він був на дискотеці у барі в селі Залісся Друге Кам`янець-Подільського району. Коли він був на вулиці біля бару, побачив, що ОСОБА_27 спільно із дружиною ОСОБА_33 йшли додому біля електричного стовпа із фонарем, що за 50 метрів від бару. Тоді ж до них під`їхав ОСОБА_24 на мотоциклі, на якому також були його дружина ОСОБА_38 , ОСОБА_39 . Огороднік зупинився та підійшов до ОСОБА_28 і відразу вдарив його рукою в обличчя. ОСОБА_40 хотіла розборонити їх, і ОСОБА_24 вдарив її рукою в обличчя, від чого остання впала на землю. Також він бачив, як ОСОБА_24 вдарив ОСОБА_19 головою в обличчя. Після цього ОСОБА_24 сів на мотоцикл і поїхав з місця події. Він відразу повернувся до магазину, взяв пляшку із водою та підбіг до ОСОБА_19 та ОСОБА_21 , у ОСОБА_19 побачив тілесні ушкодження розбитий ніс та одяг у крові. Чи були тілесні ушкодження у ОСОБА_21 не пам`ятає. Після того, як потерпілі помилися, він пішов із ними до старости села додому, а згодом після того, як останній вийшов, пішов у своїх справах. Будь-яких конфліктів між ОСОБА_19 та ОСОБА_21 , які б мали місце у вечір події, він не бачив. Коли потерпілі були в барі, він у них не бачив будь-яких тілесних ушкоджень.

Винуватість ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, підтверджується також даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 13 жовтня 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_10 того ж дня о 22 год. 50 хв. звернувся до поліції із заявою про те, що 13 жовтня 2019 року о 21 год. 40 хв. в с.Залісся Друге Кам`янець-Подільського району біля місцевого будинку культури ОСОБА_14 спричинив йому тілесні ушкодження (т.2, а.м.к.п. 9).

Відомості із заяви ОСОБА_10 внесені до ЄРДР 14 жовтня 2019 року за №0000489 (т.2, а.м.к.п. 1).

Згідно із протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу події від 13 жовтня 2019 року ОСОБА_11 то ж дня звернулася до поліції із заявою про те, що 13 жовтня 2019 року близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_14 поблизу магазину «Веселка», що в с.Залісся Друге Кам`янець-Подільського району по вул.Центральній спричинив їй тілесні ушкодження (т.2, а.м.к.п.51).

Відомості із заяви ОСОБА_11 внесені до ЄРДР 14 жовтня 2019 року за №0000490 (т.2, а.м.к.п. 44).

Постановою від 25 жовтня 2019 року процесуального прокурора кримінальні провадження за №0000489 та №0000490 об`єднані в одне провадження (т.2, а.м.к.п. 83-84).

За даними протоколу від 24 жовтня 2019 року проведення слідчого експерименту, відеозапису проведеної слідчої дій потерпіла ОСОБА_11 розповіла та продемонструвала як ОСОБА_14 наніс їй та ОСОБА_10 удари, спричинивши тілесні ушкодження (т.2, а.м.к.п. 72-74). Аналогічним чином ОСОБА_11 як свідок відтворила обставини спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень в ході слідчого експерименту 24 жовтня 2019 року (т.2, а.м.к.п.33-35). Відеозаписи слідчих дій були досліджені в залі судового засідання в порядку ст. 359 КПК України.

Згідно з протоколом від 24 жовтня 2019 року проведення слідчого експерименту, відеозапису проведеної слідчої дій потерпілий ОСОБА_10 розповів та продемонстрував як ОСОБА_14 наніс удари йому та ОСОБА_11 , а також аналогічним чином як свідок продемонстрував механізм нанесення ОСОБА_11 ударів (т.2, а.м.к.п.36-38, 75-77). Відеозаписи слідчих дій були досліджені в залі судового засідання в порядку ст. 359 КПК України.

З протоколу від 29 жовтня 2019 року проведення слідчого експерименту, відеозаписів проведеної слідчої дії свідок ОСОБА_37 розповів та продемонстрував, як ОСОБА_14 наніс удари ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (т.2, а.м.к.п.97-99). Відеозаписи слідчої дії були досліджені в залі судового засідання в порядку ст. 359 КПК України.

За даними завірених у встановленому порядку копій Журналу реєстрації амбулаторних хворих травмпункту КНП «Кам`янець-Подільська міська лікарня» Кам`янець-Подільської міської ради, встановлено, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зверталися до травмпункту Кам`янець-Подільської міської лікарні 14 жовтня 2019 року відповідно о 00 год. 05 хв. та 00 год. 10 хв. (т.2, а.м.к.п.121-125).

Відповідно до висновку експерта №356 судово-медичної експертизи, яка проводилась з 16 по 17 жовтня 2019 року (т.2, а.м.к.п. 14-15), у ОСОБА_10 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток носу зі зміщенням уламків, забійної рани в області спинки носу зліва, синяка в підочній області зліва у внутрішньому відділі, які могли утворитися внаслідок одноразової дії тупого твердого предмета по механізму «удар», можливо в термін, вказаний потерпілим, і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних, які привели до короткочасного розладу здоров`я (Згідно пункту 2.3. 3. Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» із наказу № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»).

Згідно із висновком експерта №361 судово-медичної експертизи, яка проводилась з 18 по 23 жовтня 2019 року (т.2, а.м.к.п. 56-57), у ОСОБА_11 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синяка в підочній ділянці зліва, в області верхнього повіка лівого ока, які могли утворитися внаслідок одноразової дії тупого твердого предмета, по механізм «удар» в термін, вказаний потерпілою, і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я (згідно із пунктом 2.3.3. «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» із наказу № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»).

Судом показання потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_26 , ОСОБА_31 , ОСОБА_35 , ОСОБА_37 оцінюються як належні докази, оскільки вони підтверджують подію кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_14 .

Також вказані показання судом визнаються допустимими доказами, оскільки вони були отримані у порядку, встановленому КПК України, зокрема, з дотриманням вимог ст.ст. 352, 353 КПК України щодо допиту свідків, потерпілих в судовому засіданні, наданням можливості стороні захисту перехресного допиту свідків та потерпілих.

На переконання суду показання свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_31 , ОСОБА_35 , ОСОБА_37 підтверджують факт конфлікту між ОСОБА_14 з однієї сторони, та ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з іншої.

Поряд з цим, на думку суду, свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_31 , ОСОБА_35 не в повній мірі суду надали правдиві показання щодо обставин конфлікту, оскільки їх показання суперечать даним висновку судово-медичної експертизи щодо механізму отриманих потерпілими тілесних ушкоджень, а також даним допиту потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_37 , даним протоколів проведення слідчих експериментів з участю потерпілих і свідків. При цьому, судом враховується, що ОСОБА_18 є співмешканкою ОСОБА_14 , а отже є заінтересованою у результатах судового розгляду, а свідок ОСОБА_16 товаришує із обвинуваченим та перебував на мотоциклі останнього під час події, і на думку суду сумнівним є те, що свідок ОСОБА_16 при наявності конфлікту та перебуваючи на відстані декількох метрів не спостерігав за ним, у зв`язку з чим показання про те, що він дивився у іншу сторону судом визнаються неправдивими. Щодо свідків ОСОБА_31 та ОСОБА_35 судом встановлено, що останні дали показання, що за конфліктом вони не спостерігали упродовж усього часу, адже свідок ОСОБА_31 зазначила, що вийшла на вулицю із бару після того, як почула, що ОСОБА_10 конфліктує із ОСОБА_11 , а свідок ОСОБА_35 підтвердив факт конфлікту між ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , проте зазначив, що спостерігав за ним лише близько 2 хвилин. Крім того, свідок ОСОБА_31 не змогла пояснити, чому під час досудового розслідування вона давала інші показання та зазначала, що бачила, як ОСОБА_14 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_11 .

Поряд з цим, судом показання потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_37 в частині обставин нанесення ударів потерпілим ОСОБА_14 визнаються правдивими, адже вони підтверджуються об`єктивно даними судово-медичної експертизи.

Будь-яких підстав сумніватися у правдивості свідка ОСОБА_37 немає, оскільки будь-яких підстав вважати свідка заінтересованим у результатах розгляду провадження судом не встановлено. Крім того, вказані показання повністю відповідають даним висновків судово-медичних експертиз щодо характеру та локалізації виявлених тілесних ушкоджень.

Незначні суперечності у показаннях потерпілих та свідків судом пояснюються тим, що від дати події пройшло багато часу, і деталі могли бути ними призабуті, в т.ч. й факт того, що обвинувачений двічі під`їжджав до потерпілих. Натомість під час слідчих експериментів потерпілий ОСОБА_10 зазначав про вказану обставину, а в суді цей факт підтвердила потерпіла ОСОБА_11 , тому судом не беруться до уваги доводи сторони захисту про значні суперечності у показаннях потерпілих.

Про правдивість показань потерпілих свідчать показання незаінтересованого будь-яким чином свідка ОСОБА_26 старости села, який підтвердив ту обставину, що відразу після конфлікту потерпілі прийшли до місця його проживання та повідомили його, що саме ОСОБА_14 спричинив їм тілесні ушкодження.

У зв`язку з наведеним судом не приймаються до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_14 про непричетність до заподіяння потерпілим тілесних ушкоджень і ці показання судом оцінюються як намір уникнути кримінальної відповідальності.

Також судом визнаються належними доказами, оскільки вони прямо підтверджують подію кримінальних правопорушень, а також допустимими доказами, дані протоколів слідчих експериментів, оскільки слідчі дії проведені з дотриманням вимог ст. 240 КПК України.

Крім того, судом оцінюються як належні докази дані вищевказаних висновків судово-медичних експертиз, оскільки вони прямо підтверджують подію кримінального правопорушення, зокрема визначають наслідки злочину у виді отриманих потерпілими тілесних ушкоджень, а також визначають спосіб їх спричинення.

Зазначені докази визнається допустимими, оскільки експертизи проведені особою, яка може бути згідно із ст.69 КПК України експертом у кримінальному провадження, експерт був залучений з дотриманням на час призначення експертиз вимог ст.ст.242-244 КПК України, зазначені тілесні ушкодження експерт сприймав особисто на підставі огляду потерпілих та дослідження медичної документації, висновки експерта відповідають вимогам ст.ст.101-102 КПК України.

Судом визнаються недопустимими доказами дані протоколів від 25 жовтня 2019 року проведення слідчих експериментів, відеозаписів проведених слідчих дій, відповідно до яких свідок ОСОБА_17 розповів та на місці події продемонстрував як ОСОБА_14 наніс удари ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (т.2, а.м.к.п.41-43, 80-82), оскільки свідок ОСОБА_17 не був допитаний в судовому засіданні у зв`язку із його смертю, а відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Також судом визнаються неналежними доказами дані заяви ОСОБА_11 від 30 жовтня 2019 року, протоколу огляду від 30 жовтня 2019 року, відповідно до яких слідчий провів огляд наданих потерпілою ОСОБА_11 джинсів, на яких наявні численні сліди плям бурого кольору, схожих на кров (т.2, а.м.к.п.100, 101-104), оскільки вказані джинси не були предметом експертних досліджень і суду не надано будь-яких даних про те, що виявлені на них плями є плямами крові потерпілих.

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд прийшов до переконання, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_14 , мало місце, що воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а також, що обвинувачений винен у його вчиненні, за що підлягає покаранню. Судом зазначені вище умисні дії ОСОБА_14 , які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , кваліфікуються як кримінальне правопорушення кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.125 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_14 суд на підставі ст.ст.65,66-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, ОСОБА_14 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ч.2 ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків. Крім того, ОСОБА_14 раніше не судимий, не перебуває на обліках у лікарів психіатра та нарколога, за місцем проживання характеризується позитивно. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, відсутні.

Згідно із досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації - Кам`янець-Подільського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ризик вчинення ОСОБА_14 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінено як середній.

З урахуванням викладеного, на переконання суду ОСОБА_14 необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.2 ст.125 КК України, оскільки таке покарання буде відповідати цілям покарання, передбаченим ч.2 ст.50 КК України, зокрема, буде пропорційною карою за вчинене кримінальне правопорушення та є достатнім для виправлення засудженого, а також буде запобігати вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Потерпілим цивільним позивачем ОСОБА_10 пред`явлено до ОСОБА_14 цивільний позов про стягнення 23450 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди та 30000 грн. - моральної шкоди, який в судовому засіданні цивільний позов підтримав.

Обвинувачений цивільний відповідач ОСОБА_14 цивільний позов не визнав та просив у задоволенні позову відмовити.

Потерпілою цивільним позивачем ОСОБА_11 пред`явлено до ОСОБА_14 цивільний позов про стягнення 1992 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди та 5000 грн. - моральної шкоди, яка в судовому засіданні цивільний позов підтримала.

Обвинувачений цивільний відповідач ОСОБА_14 цивільний позов не визнав та просив у задоволенні позову відмовити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 в частині стягнення із ОСОБА_14 23450 грн. майнової шкоди не підлягає задоволенню, а в частині стягнення 30000 гривень на відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, цивільний позов ОСОБА_11 в частині стягнення із ОСОБА_14 1992 грн. майнової шкоди підлягає частковому задоволенню, а в частині стягнення 5000 грн. моральної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно із ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до ч.2 цієї ж статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

У відповідності до вимог ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За приписами ч.1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Як встановлено із вимог ч. 2 ст.1202 ЦК України стягнення додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, може бути здійснене наперед у межах строків, встановлених на основі висновку відповідної лікарської експертизи, а також у разі необхідності попередньої оплати послуг і майна (придбання путівки, оплата проїзду, оплата спеціальних транспортних засобів тощо).

Судом встановлено, що цивільний позивач ОСОБА_10 на підтвердження майнової шкоди не долучив будь-яких доказів, які б свідчили про втрати, яких він зазнав внаслідок неправомірних дій ОСОБА_14 .

Із змісту цивільного позову вбачається, що ОСОБА_10 просить стягнути 20000 грн. на обстеження та оперативне лікування, тобто просить стягнути додаткові витрати наперед, проте цивільним позивачем не надано ні висновку відповідної лікарської експертизи, ні будь-яких документів, які б підтверджували необхідність попередньої оплати послуг і майна. Дані амбулаторної картки із записами через півтора місяці після події на переконання суду не є доказами необхідності стягнення із цивільного позивача додаткових витрат.

Крім того, цивільним позивачем не надано будь-яких доказів того, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_14 було пошкоджено чи знищено речі (одяг, взуття та мобільний телефон) загальною вартістю 3450 грн. Зокрема, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що забруднені кров`ю речі він виправ, а телефон ремонтував, проте будь-яких доказів на підтвердження вимог цивільного позову суду не надав.

Таким чином, в ході судового розгляду позивач, незважаючи на передбачений ч.3 ст.12 ЦПК України обов`язок довести обставини, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог, не надав будь-яких доказів заподіяння йому майнової шкоди.

При цьому, судом на виконання вимог п.3 ч.5 ст.12 ЦПК України в судовому засіданні було роз`яснено обов`язок позивача надати суду докази на підтвердження зазначених у позовній заяві обставин, наслідки вчинення та невчинення таких дій, проте позивачем будь-яких інших доказів окрім картки амбулаторного хворого не було надано.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З урахуванням викладеного судом не встановлено підстав для задоволення цивільного позову ОСОБА_10 в частині відшкодування майнової шкоди.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_11 в частині відшкодування майнової шкоди суд виходить із того, що цивільним позивачем було надано докази перебування на стаціонарному лікуванні у період з 16 по 22 жовтня 2019 року (т.1, а.м.к.п.51), а також здійснені витрати на придбання ліків на загальну суму 871, 87 грн.(т.1, а.м.к.п.52-53).

Поряд з цим, судом не приймаються до уваги квитанція про здійснений платіж на 166 грн., адже до позову не долучено документ щодо того, які саме ліки були придбані на зазначену суму.

Вирішуючи позов в частині відшкодування витрат на придбання пального до автомобіля, судом враховується чек на придбання пального 22 жовтня 2019 року на суму 170 грн. 48 коп., адже саме 22 жовтня 2019 року ОСОБА_11 було виписано із стаціонару, у зв`язку з чим факт придбання пального можна пов`язати із необхідністю переїзду цивільного позивача додому, а отже і здійснені нею витрати. Поряд з цим, цивільним позивачем не надано будь-яких доказів того, що придбання пального на загальну суму 784, 61 грн. 19, 21, 25 жовтня 2019 року та у невстановлений час (щодо чеку на 349, 21 грн.) було будь-яким чином пов`язане із необхідністю переїзду цивільного позивача до лікувального закладу чи від нього, адже остання лікувалася у зазначений період стаціонарно та відповідно не потребувала переїзду, а також судом встановлено, що потерпіла не допитувалася у ці дні слідчим та із нею не проводилися інші слідчі дії, а отже не могла здійснювати витрати на придбання пального, які б були пов`язані із вчиненням щодо неї кримінальним правопорушенням.

Згідно із ч.1 ст.121 КПК України витрати, пов`язані із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження, - це витрати обвинуваченого, підозрюваного, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, його захисника, представника потерпілого, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту, найманням житла, виплатою добових (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також втрачений заробіток чи витрати у зв`язку із відривом від звичайних занять.

Поряд з цим, потерпілою не надано будь-яких доказів того, що придбання пального на загальну суму 784, 61 грн. було пов`язане із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження, чи у зв`язку із її лікуванням, у зв`язку з чим із врахуванням передбаченого ч.3 ст.12 ЦПК України обов`язку довести обставини, на які цивільний позивач посилається як на підставу своїх вимог, на переконання суду у задоволенні цивільного позову в цій частині необхідно відмовити.

Таким чином, на користь цивільного позивача ОСОБА_11 слід стягнути 1042, 35 грн. на відшкодування майнової шкоди.

Вирішуючи цивільні позови в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, а згідно із п.2 ч.2 цієї ж статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частиною 1 ст.1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Із вимог ч.1 ст.1168 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

При вирішенні цивільного позову ОСОБА_10 суд бере до уваги, що згідно із висновком судово-медичної експертизи обвинуваченим потерпілому було спричинено легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Також, визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд виходить із характеру діяння, кількості та локалізації тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_14 , глибини фізичних та душевних страждань, що діями обвинуваченого було завдано фізичного болю потерпілому, а також враховуючи душевні страждання потерпілого ОСОБА_10 , який є інвалідом ІІ групи, із врахуванням матеріального становища обвинуваченого та потерпілого, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позов щодо стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково на суму 10000 гривень.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_11 суд бере до уваги, що згідно із висновком судово-медичної експертизи обвинуваченим потерпілій було спричинено легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Також, визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд виходить із характеру діяння, кількості та локалізації тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_14 , глибини фізичних та душевних страждань, що діями обвинуваченого було завдано фізичного болю потерпілій, а також враховуючи душевні страждання потерпілої ОСОБА_11 із врахуванням матеріального становища обвинуваченого та потерпілої, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позов щодо стягнення моральної шкоди слід задовольнити в повному обсязі на суму 5000 гривень.

Питання про долю речових доказів і документів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України. Процесуальні витрати відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст.366-371,373-375 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_14 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одну тисячу триста шістдесят) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_28 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_14 ( АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_28 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) 10000 (десять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти вимог цивільного позову ОСОБА_28 відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_11 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_14 ( АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_11 ( АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) 1042 (одну тисячу сорок дві) грн. 35 коп. на відшкодування майнової шкоди, та 5000 (п`ять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди, а всього 6042 (шість тисяч сорок дві) грн. 35 коп.

В задоволенні решти вимог цивільного позову ОСОБА_11 відмовити.

Речові докази: жіночі джинси після набрання вироком законної сили залишити потерпілій ОСОБА_11 (т.2, а.м.к.п.105-106)

Документи: матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 14 жовтня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000489, ДВД-диски із відеозаписами слідчих дій (т.2, а.м.к.п. 35, 38, 43, 74, 77, 82, 99), після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок подається через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Кам`янець-Подільського
міськрайонного суду
Хмельницької області ОСОБА_1