Справа №376/650/21 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2749/2022 Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
Іменем України

10 серпня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2022 року клопотання прокурора задоволено, продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 у ДУ «Київський слідчий ізолятор» на 60 днів, до 20 серпня 2022 року включно.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції дійшов висновку, що на даний час не заслухані в судовому засіданні потерпіла та свідки, не досліджені докази, отже жодних підстав для зміни обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який на даний час не має і учасниками процесу докази на підтвердження цих підстав суду надані не були, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися.
Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2022 року та ухвалити нову ухвалу, обравши ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує, що ухвалою суду жодні ризики відповідно до ст. 177 КПК України щодо обвинуваченого ОСОБА_6 не були встановлені, судом не досліджувалось, чи може до обвинуваченого бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, крім того судом не враховані дані про особу обвинуваченого, який має трьох малолітніх дітей, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, до того ж не враховано тривалість перебування обвинуваченого під вартою та стан його здоров`я.

Відповідно до ч.4 ст. 422-1 КПК України, яка набрала чинності 14.01.2021 року, у зв`язку з відсутністю клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.
Перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції при розгляді питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано та враховано всі обставини, за яких таке продовження можливе.

Так, судом першої інстанції були заслухані пояснення прокурора, обвинуваченого та його захисника для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом першої інстанції в сукупності та стали підставою для прийняття рішення.
Суд першої інстанції при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 належним чином дослідив всі обставини, які мають значення для вирішення даного питання, та правильно встановив, що продовжують існувати обґрунтовані ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, знищити та сховати або спотворити речові докази та документи, незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що прокурором доведено продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на час розгляду питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою жодним чином не зменшились і в сукупності з даними про особу обвинуваченого, на даному етапі провадження, вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного йому запобіжного заходу.
Рішення суду першої інстанції прийнято на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийнято відповідне рішення.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ухвалою суду жодні ризики відповідно до ст. 177 КПК України щодо обвинуваченого ОСОБА_6 не були встановлені на переконання колегії суддів, є необґрунтованими, оскільки питання щодо продовження строків тримання під вартою розглядалось судом в порядку, передбаченому ст. 331 КПК України, та з матеріалів провадження вбачається, що при продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого суд першої інстанції врахував існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, запобіганню яким може сприяти лише тримання обвинуваченого під вартою.
Доводи апелянта про те, що обвинувачений має трьох малолітніх дітей, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, не можуть слугувати підтвердженням його належної процесуальної поведінки та відсутності ризиків, як і тривалість перебування обвинуваченого під вартою.
Посилання захисника в апеляційній скарзі щодо стану здоров`я обвинуваченого також не можуть свідчити про зменшення встановлених судом ризиків чи можливість запобігання їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та не унеможливлює застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Твердження захисника про те, що судом не досліджувалось чи може бути до обвинуваченого застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, на думку колегії суддів є необґрунтованими, оскільки суд оцінив надані захисником документи, які можуть слугувати для обрання ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, та встановив що наразі вони не впливають на існування чи відсутність ризиків, встановлених під час судового розгляду та зазначив, що жодних підстав для зміни обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який на даний час не має і учасниками процесу докази на підтвердження цих підстав суду надані не були.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не інший запобіжний захід, у тому числі домашній арешт або особисте зобов`язання, як про це просить захисник, має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції має бути залишена без змін, а апеляційна скарга без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Суддя Суддя