Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1280/22
Провадження № 1-кп/542/126/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2022 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження №0000135 від 17.09.2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчук Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
В С Т А Н О В И В :

16.09.2022, близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 перебували на польовій дорозі поблизу будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин відбувся конфлікт, під час якого у ОСОБА_4 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 прибув до домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де з території його господарства взяв ручні граблі,та повернувся до ОСОБА_3 , де між ними продовжився конфлікт. Після чого потерпілий ОСОБА_3 вирушив додому по польовій дорозі в напрямку будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, направленим на умисне нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, наздогнав потерпілого ОСОБА_3 ,та коли останній розвернувся і став обличчям до його обличчя, ОСОБА_4 , тримаючи в правій руці граблі за дерев`яний держак, наніс один удар планкою металевою частиною граблів зверху вниз ОСОБА_3 по голові в область лобної ділянки зліва, в результаті чого останній впав на землю на лівий бік.
У потерпілого ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани шкіри та м`яких тканин лобної ділянки зліва, яка утворилася від однократної дії тупого твердого предмету, вектор дії якого був направлений переважно спереду-назад, індивідуальні та конструкційні властивості травмуючого предмету в морфологічній характеристиці виявленого тілесного ушкодження при цьому не відобразилися, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №207 від 21.09.2022 року утворились можливо в строк вказаний в постанові та кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином ОСОБА_4 вчинив нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України.
28 вересня 2022 року була укладена Угода про примирення між потерпілим ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .
Відповідно до укладеної угоди:
- підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість в зазначеному діянні;
- потерпілий ОСОБА_3 погоджується з кваліфікацією діяння ОСОБА_4 за ч.2 ст.125 КК України; ніяких матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Сторони угоди узгодили покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В підготовчому судовому засіданні потерпілий та обвинувачений підтримали угоду про примирення та просили її затвердити.
Прокурор просив затвердити угоду про примирення.
Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до ч.3 ст. 469 КПК України Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.
Матеріальних та моральних претензій з боку потерпілого ОСОБА_3 до обвинуваченого ОСОБА_4 немає.
Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, зокрема ст.ст. 470-473, та Кримінального Кодексу України. Її умови відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Підозрюваний під час досудового розслідування та обвинувачений в підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; підозрюваному під час досудового розслідування та як обвинуваченому в підготовчому судовому засіданні роз`яснені: наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст.476 КПК України.
Так, під час підготовчого судового засідання ОСОБА_4 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.2 ст.125 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.
Також судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_3 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, неодружений, задовільно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Згідно з ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Згідно зі ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Процесуальні витрати, які підлягають стягненню на користь потерпілого або держави, відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 374-376, 394-395, 474, 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Затвердити Угоду про примирення від 28 вересня 2022 року, укладену між потерпілим ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000135 від 17.09.2022 року.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду, з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Новосанжарського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1