Справа № 308/2471/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження №308/2471/22, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових за № 0000322 від 10.10.2021 р. про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вузлове, Берегівського району, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,-

за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
В невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше липня 2021 року громадянин ОСОБА_3 умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, Чопська територіальна громада, село Червоне, надав невстановленій на даний час органом досудового розслідування особі установчі дані про себе шляхом пред`явлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон для подальшого виготовлення міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику вищевказаною невідомою особою та в подальшому отримав міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику від невстановленої на даний час органом досудового розслідування особи.
Окрім того, що 09 жовтня 2021 року о 13 годині 25 хвилин ОСОБА_3 , під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в міжнародному пункті пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Чоп (Тиса)» НОМЕР_1 прикордонного загону, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, Чопська міська територіальна громада, село Соломоново, умисно з метою звільнення від обов`язку перебування на самоізоляції в запобіганні поширення COVID-19 та зменшення кількості хворих з тяжким перебігом COVID-19, в порушення вимог підпункту 3 пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», зі змінами та доповненнями, як підставу звільнення від обов`язку перебування на самоізоляції в запобіганні поширення COVID-19 та зменшення кількості хворих з тяжким перебігом СOVID-19 на території України, пред`явив інспектору першої категорії Державної прикордонної служби України ОСОБА_6 завідомо підроблений документ, а саме міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби COVID-19, видане на його ім`я, яке посвідчене лікарем комунального некомерційного підприємства Ужгородський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Ужгородської районної ради ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що він не проходив установленої законом процедури отримання такого документу та, шо таке є підробленим, чим здійснив використання завідомо підробленого документу.
Органом досудового слідства дії ОСОБА_3 кваліфіковані як пособництво у підробленні документа який видається установою, яка має право видавати такі документи, з метою його використання, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.1 ст. 358 КК України та використання завідомо підробленого документа тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Вказана справа надійшла до суду з обвинувальним актом.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 подав до суду клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у звязку з дійовим каяттям. При цьому зазначив, що ОСОБА_3 уперше вчинив злочин невеликої тяжкості , вину свою у вчиненому визнає повністю, щиро розкаюється, активно сприяв розкриттю злочину, матеріальну шкоду злочином не завдано.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у скоєнні кримінальних правопорушень при обставинах викладених у обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, підтримав клопотання захисника ОСОБА_5 та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України та закрити провадження по справі.
У судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого та захисника про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у звязку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження через відсутність такої обов`язкової умови як вчинення ОСОБА_3 злочину вперше.
Заслухавши пояснення обвинуваченого, та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи прокурора, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно однією з обов`язкових умов для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК є вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, крім корупційних злочинів, вперше.

При цьому особою, яка вчинила злочин вперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів вищевказаної тяжкості, які утворюють сукупність, не перешкоджає для застосування ст. 45 КК України лише за умови, що вони не складають реальної сукупності.

За положеннями статті 33 Кримінального кодексу України сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден з яких її не було засуджено. При цьому не враховуються злочини, за які особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом.
Сукупність злочинів може бути ідеальною та реальною. Ідеальна сукупність виникає, коли особа однією дією вчиняє одночасно два або більше злочинів, відповідальність за які передбачено різними статтями КК. Ознаками ідеальної сукупності є вчинення злочину: а) одним діянням; б) в одному місці; в) одночасно, а також г) наявність усіх необхідних ознак, передбачених двома чи більше різними статтями КК. Реальна сукупність має місце, коли особа в різний час кількома різними та відокремленими одне від одного діяннями вчинила два або більше злочинів. Кожен зі злочинів, які становлять сукупність, кваліфікується окремо за відповідною статтею (частиною статті) КК.

Виходячи з матеріалів справи ОСОБА_3 обвинувачено у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, тобто у вчиненні двох кримінальних правопорушень, які вчинені в різний час, відокремленими одна від одної діями вчинені два окремі кримінальні правопорушення, що становить реальну сукупність злочинів, а тому застосування до обвинуваченого ст. 45 КК України є неможливим.

До аналогічної правової позиції дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 12 серпня 2020 року у справі за № 127/31068/19.

З огляду на вищезазначене суд дійшов висновку про відступіть правових підстав для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, оскільки обвинуваченому ОСОБА_3 інкримінується вчинення двох окремих кримінальних правопорушень, які вчиненні в різний час, що становить реальну сукупність злочинів, а тому застосування до нього ст. 45 КК України є неможливим.

На підставі наведеного суд відмовляє у задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000322 від 10.02.2021 по обвинуваченню ОСОБА_3 на підставі ст. 45 КК України
Керуючись ст.ст.12,45КК України, п.1ч.2ст.284, ст.ст.285,286,288 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження № 0000322 від 10.10.2021 по обвинуваченню ОСОБА_3 у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України - відмовити
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1