Єдиний унікальний номер судової справи 201/725/22
Номер провадження 1-кп/201/510/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 19 грудня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001141 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянки України, із середньою освітою, не заміжньої, офіційно не працевлаштованої, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 13.10.2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

- 13.10.2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 26.11.2014 постановою Красногвардійського районного суду на підставі ч.4 ст. 70 КК України вирок змінено та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 30.11.2015 року Кіровським районним судом за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років шість місяців позбавлення волі; 26.04.2018 за відбуттям покарання

- 15.11.2019 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді арешту 4 місяця;
- 11.12.2019 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України, звільнена від призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки;
- 09.09.2020 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік;
- 15.09.2020 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 18 грудня 2021 року приблизно о 14 годині 10 хвилин, перебуваючи у приміщенні супермаркету «Варус9» ТОВ «Омега», який розташований в ТЦ «Нагорка» за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, 8А, побачила в холодильнику ікру лососеву зернисту з/б «Шаланда», 275 г., яку визначила об`єктом свого злочинного посягання.

Після цього, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, взяла з холодильника ікру лососеву зернисту з/б «Шаланда», 275 г. у кількості одна штука вартістю 825,87 гривень та поклала її до правої кишені куртки.

Далі, ОСОБА_4 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, обійшла касову зону зі сторони входу з викраденим майном, не розрахувавшись за товар, тим самим виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак не довела злочин до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки була зупинена працівником супермаркету «Варсу-9» ТОВ «Омега» біля касової зони та у зв`язку з чим не змогла розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.
Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у закінченому замаху на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка) кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України визнала повністю і суду показав, що 18 грудня 2021 року приблизно о 14 годині 10 хвилин вона перебувала у приміщенні супермаркету «Варус9» ТОВ «Омега», який розташований в ТЦ «Нагорка» за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, 8А, де на у холодильнику побачила банку ікри лососеву, яку вирішила викрасти. З цією метою, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, вона сховала банку вказаної ікри в кишеню своєї куртки. Далі, вона обійшла касову зону зі сторону входу в магазин, не розрахувавшись на цей товар і на виході з супермаркету була зупинена працівником магазину. У судовому засіданні ОСОБА_4 не оспорювала ні обставини скоєння нею правопорушення, що інкримінується, ні найменування викраденого товару, ні його вартість. В скоєному щиро розкаялася і просила призначити покарання, не пов`язане із позбавленням волі.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачена повністю визнала свою вину в інкримінованому їй органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодилася з кваліфікацією вчиненого нею діяння, а так само визнала всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченої, наданими нею безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинене обвинуваченою дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України і ОСОБА_4 винна у їх вчиненні, так як вона своїми умисними діями, вчинила закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тому вона підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Дослідивши дані про особу обвинуваченої, судом встановлено, що ОСОБА_4 має середню освіту, не заміжня, офіційно не працевлаштована, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває, знаходилася в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями з 12.07.2013 року з метою профілактики з приводу розладів психіки та поведінки внаслідок вживання кількох наркотичних речовин та інших психоактивних речовин, вживання з шкідливими наслідками, знята з обліку з 12.07.2015 року у зв`язку із відсутністю даних.

При цьому суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_4 раніше судима за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала і знов вчинила умисний корисливий злочин, не відбувши покарання за попереднім вироком.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд визнає її щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 судом не встановлено.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд насамперед виходить із ступеню тяжкості вчиненого нею злочину та його наслідків, враховує особу обвинуваченої, обставину, яка пом`якшує покарання, наведену вище, та приходить до переконання, що виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових злочинів можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, та вважає, що останній має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння нею нових злочинів.

Разом із цим, під час судового розгляду даного кримінального провадження, встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 засуджена вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2020 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді 2 року 2 місяців позбавлення волі.

Отже, судом встановлено, що після постановлення вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2020 року і до повного відбуття покарання за цим вироком, обвинувачена ОСОБА_4 вчинила новий злочин, передбачені ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таким чином, під час судового розгляду зазначеного кримінального провадження встановлено, що після постановлення вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2020 року, але до повного відбуття покарання за цим вироком, обвинувачена ОСОБА_4 вчинила новий злочин, передбачені ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, тому суд вважає, що обвинуваченій має бути призначене покарання за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 71 КК України, тобто за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком до призначеного покарання за даним вироком.

В рамках даного кримінального провадження заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі і запобіжні заходи, не застосовувалися.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Так, під час досудового розслідування судовим експертом ОСОБА_5 проведено судово-товарознавчу експертизу № 61 від 11 січня 2022 року, та відповідно до звіту про фактичні затрати на проведення цієї експертизи вартість виконаних робіт склала 150 гривень.

Водночас, виходячи з того, що вищезазначений експерт не є експертом державної установи, судові витрати на проведення вказаної експертизи в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 124 КПК України не можуть бути стягнуті з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

-ікру лососеву зернисту «Шаланда» 275 г. у кількості однієї банки, яка відповідно до розписки передана на зберігання ОСОБА_6 необхідно повернути власнику цього майна ТОВ «Омега».
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370- 374, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту ОСОБА_4 частину покарання за попереднім вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2020 року та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 (двох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

Строк покарання слід рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 в порядку виконання вироку.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-ікру лососеву зернисту «Шаланда» 275 г. у кількості однієї банки, яка відповідно до розписки передана на зберігання ОСОБА_6 необхідно повернути власнику цього майна ТОВ «Омега».

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцятиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1