Справа №481/134/22
Провадж.№1-кп/481/53/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року Новобузький районний суд Миколаївської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Новий Буг Миколаївської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 04 січня 2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого оператором газової топкової Вільнозапорізької ЗОШ, не одруженого, не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився та зареєстрований у АДРЕСА_2 , фактично проживає у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, не судимого

з участю: прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 -

встановив:

10 листопада близько 15.00 год ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , маючи кримінально протиправний умисел на незаконне зайняття водним промислом, з корисливих мотивів, без належного дозволу на вилов водних біоресурсів, взявши із собою завчасно підготовлене незаконне знаряддя лову підсадку, електричний ліхтар, гумовий човен, прибули до річки Інгул, що неподалік с.Майорівка Баштанського району (колишнього Новобузького району) Миколаївської області. Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне зайняття водним промислом, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , 10.11.2021 у період з 21.00 год. по 22.00 год. таємно, в темну пору доби, в порушення ст.ст. 27, 63 Закону України «Про тваринний світ», ст. 26 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» та положень п.п. 3.15, 4.5 «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 № 19, де вказано, що забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного плавання), промислових та інших засобів лову, виготовлених з сіткоснастевих і інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм, а також забороняється лов раків у нерестовий період, під час линьки і виношування ікри, а також у темну пору доби (пізніше години від заходу сонця та раніше години до його сходу) із застосуванням підсвічування, а також з перевищенням гранично допустимої для вилову у водоймі загального користування кількості раків на одну особу, використовуючи незаконне знаряддя лову - підсаку, присвічуючи електричним ліхтарем видобули з річки Інгул, що неподалік с. Майорівка Баштанського району (колишнього Новобузького району) Миколаївської області 91 (дев`яносто одну) особину раків річкових.
Цього ж дня 10.11.2021 приблизно о 22:00 год. співробітниками Управління, державного агентства меліорації та рибного господарства в Миколаївській області на р. Інгул, що неподалік с.Майорівка Баштанського району (колишнього Новобузького району) Миколаївської області виявлено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в яких вилучено незаконне знаряддя лову - одну підсаку, виготовлену з сіткоснастевого матеріалу, з кроком вічка - 30 мм., один електричний ліхтарик, один гумовий човен «БНТЕЬ» без бортових номерів, 91 (дев`яносто одну) особину раку річкового.
Відповідно до розрахунку Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Миколаївській області від 15.11.2021 та висновку судової інженерно-екологічної експертизи Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 358/369/21-27 від 27.01.2022 розмір шкоди завданої рибному господарству України внаслідок незаконного вилову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 водних біоресурсів, а саме: раку річкового у кількості 91 (дев`яносто однієї) особини, становить 303 212 грн.
Своїми протиправними діями, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заподіяли істотну шкоду запасам водних біоресурсів України в сумі 303 212 грн., на що вказує вартість предмета незаконного вилову, кількість добутого.
Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 249 КК України.

В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, визнав повністю та надав показання, якими підтвердив усі обставини, вчиненого ним порушення. Так, він пояснив, що 10 листопада 2021 року близько 15.00 години він разом із ОСОБА_4 поїхали на рибалку на річку Інгул, що у с. Майорівка Баштанського району Миколаївської області. Із собою взяли: підсадку, електричний ліхтар та гумовий човен. Ловлячи рибу, побачили раків, яких теж вирішили наловити, хоча розуміли, що діють протиправно. Наловили 91 раків. Усвідомлювали, що заподіювали шкоду, проте не сподівалися, що таку значну. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо його не карати.

ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, визнав повністю та надав показання, якими підтвердив усі обставини вчиненого ним порушення та повністю підтвердив показання, надані ОСОБА_3 . У вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо його не карати.

Крім повного визнання обвинуваченими своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні, вчиненому при викладених вище обставинах, доведена зібраними в ході досудового слідства доказами у справі, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.
Відтак, з врахуванням вимог ч.3ст. 349 КПК України, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, враховуючи згоду учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити вирок суду з цих обставин в апеляційному порядку.

Сукупність зібраних доказів вказує на те, та суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 за попередньою змовою із ОСОБА_4 10 листопада 2021 року у темну пору доби із застосуванням підсвічування, а також з перевищенням гранично допустимої для вилову у водоймі загального користування кількості раків на одну особу, використовуючи незаконне знаряддя лову підсадку, присвічуючи електричним ліхтарем видобули із річки Інгул 91 особину раків річкових, тобто вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 249 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Згідно матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, ОСОБА_3 , останній проживає у АДРЕСА_1 , по місцю проживання характеризується позитивно, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не знаходиться, до кримінальної відповідальності раніше притягувався.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні є: щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

Згідно матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , останній проживає у АДРЕСА_1 , по місцю проживання характеризується позитивно, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не знаходиться, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні є: щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

При призначені покарання ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, які не є тяжкими, спосіб вчинення проступку і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення правопорушення, особу обвинуваченого, який не вперше притягається до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується позитивно, наявність пом`якшуючої покарання обставин - щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.

Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_3 щиро розкаявся, його критичне ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, поведінку після вчинення проступку, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст. 75 КК України, ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При призначені покарання ОСОБА_4 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, які не є тяжкими, спосіб вчинення проступку і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення правопорушення, особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується позитивно, наявність пом`якшуючої покарання обставин - щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.

Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся, його критичне ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, поведінку після вчинення проступку, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст. 75 КК України, ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Запобіжний захід до обвинувачених не застосовувався.

Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати по справі стягнути із обвинувачених.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до приписів ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначити покарання у виді 02 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 01 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначити покарання у виді 02 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази конфіскувати в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 4530 гривень 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1