КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах КП «КИЇАВТОШЛЯХМІСТ» на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 вересня 2021 року у кримінальному провадженні № 0001193, -

ВСТАНОВИЛА:
Зазначеною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001193 та накладено арешт на майно, яке було вилучене 15 вересня 2021 року в ході проведення обшуку в приміщенні Комунального підприємства «КИЇАВТОШЛЯХМІСТ» за адресою: місто Київ, вулиця Набережно-Печерська дорога, будинок 2, а саме на фінансово-господарські та інші документи відповідно до протоколу обшуку від 15.09.2021року.
В ухвалі слідчий суддя зазначив, що відповідно до ст. 98, ч.10 ст.170, ч.2 ст.173 КПК України є підстави для накладення арешту на вказане майно, з метою його збереження, оскільки дане майно є предметом кримінального правопорушення та визнано речовими доказами.
В апеляційній скарзі адвокат просить поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що повний текст ухвали КП «КИЇАВТОШЛЯХМІСТ» отримав лише 25.10.2021 року Також апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в ухвалі слідчого судді невмотивовано, яким чином майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена без належного об`єктивного з`ясування обставин кримінального провадження, має ознаки однобічності і необ`єктивність судового розгляду, істотно порушує справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням КПКУкраїни та кримінального провадження. При цьому адвокат зазначає, що вилучене майно не є засобом, знаряддям кримінального правопорушення, не зберігало на собі його сліди, не є предметом кримінального правопорушення, не одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, не є доказом вказаного кримінального правопорушення. Окрім того, апелянт вказує, що слідчим суддею не надано належної оцінки тій обставині, що в матеріалах відсутні відомості про вчинення посадовими особами комунального підприємства «Киівавтошляхміст» кримінального правопорушення, у зв`язку з проведенням процедури закупівлі за бюджетні кошти обмежувальних антипаркувальних стовпчиків, як і відсутні відомості про те, що службові особи КК «Киівавтодор» та КП «Київавтошляхміст» діючи за попередньою змовою з службовими особами інших комунальних підприємств міста Києва здійснили розтрату бюджетних коштів шляхом придбання за завищеною вартістю за встановлення обмежувальних антипаркувальних стовпчиків. Також апелянт звертає увагу на те, що при прийнятті рішення слідчим суддею порушена територіальна підслідність розгляду даного клопотання, так як орган досудового розслідування розташований у Шевченківському районі міста Києва і слідчі СУ головного слідчого управління Національної поліції у м. Києві не уповноважені на вчинення будь яких слідчих дій у даному кримінальному провадженні.

Колегія суддів приймає до уваги доводи апелянта щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, так як згідно наявної в матеріалах провадження інформації копію ухвали отримали КП «КИЇАВТОШЛЯХМІСТ» лише 25.10.2021 року.

В судове засідання апеляційної інстанції прокурор повторно не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги при цьому не надав суду підтвердження поважної причини неприбуття до суду, а тому колегія суддів вирішила розглянути апеляційну скаргу без участі прокурора, що не суперечить положенням ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката, який просив задовольнити апеляційні вимоги, вивчивши матеріали провадження за клопотанням органу досудового розслідування, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Відповідно до положень ч. 2 п.1 ст. 171 КПК України в клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту.

З матеріалів справи вбачається, що слідчою групою слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001193 від 03 липня 2020 року за фактом привласнення та розтрати коштів бюджету міста Києва службовими особами КК «Київавтодор», КП «Київавтошляхміст», КП ШЕУ Подільського району, КП ШЕУ Дарницького району, КП ШЕУ Святошинського району, КП ШЕУ Голосіївського району, КП ШЕУ Солом`янського району, КП ШЕУ Оболонського району, та КП ШЕУ Печерського району, КП ШЕУ Шевченківського району, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.
В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування цілком слушно звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене 15 вересня 2021 року в ході проведення обшуку в приміщенні Комунального підприємства «КИЇАВТОШЛЯХМІСТ» за адресою: місто Київ, вулиця
Набережно-Печерська дорога, будинок 2, а саме на фінансово-господарські та інші документи відповідно до протоколу обшуку від 15.09.2021року,оскільки останнє відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та є метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, а саме з тих підстав, що воно відповідає критеріям, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, що має місце в даному випадку. Крім того постановою старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 від 15 вересня 2021 року вилучене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні речовими доказами.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, в клопотанні органу досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, у відповідності до яких необхідно накласти арешт на майно, з метою його збереження, оскільки за матеріалами доданими до клопотання про накладення арешту на майно, зокрема, фінансово-господарські та інші документи КП «КИЇАВТОШЛЯХМІСТ» можуть свідчити, у сукупності, про вчинення особами кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Що стосується доводів апелянта про те, що клопотання органу досудового розслідування про арешт майна розглянуто без додержання вимог КПК України і тимчасово вилучене майно підлягало поверненню, то колегія суддів не бере їх до уваги, так як слідчий суддя при розгляді клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на майно вилученого ході проведення обшуку дотримався вимог ст. 170 КПК України, за якою арешт допускається, зокрема з метою збереження речових доказів. Також колегія суддів зважує на ту обставину, що слідчим суддею 02 вересня 2021 року Голосіївського районного суду міста Києва у даному кримінальному провадженні надавався дозвіл на проведення обшуку за вказаною вище адресою.

Не заслуговують на увагу колегії суддів і доводи апелянта щодо порушення територіальної підсудності розгляду даного клопотання та не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки відповідно до постанови т.в.о. заступника начальника Головного управління Національної поліції у місті Києві - начальника слідчого управління ОСОБА_8 від 14 вересня 2021 про призначення групи слідчих, місцем розташування органу досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001193 визначено приміщення Головного управління Національної поліції у місті Києві за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 114, що знаходиться у Голосіївському районі міста Києва.
Доводи апелянта про те, що в матеріалах відсутні відомості про вчинення посадовими особами КК «Киівавтодор» та КП «Київавтошляхміст» кримінального правопорушення ч.3 ст. 191 КК України не є переконливими так як потребують перевірки під час розгляду по суті

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, посилання апелянта на відсутність будь-яких правових підстав для накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку не може прийматися до уваги.

З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах КП «Київавтошляхміст» - без задоволення.

Керуючись ст.ст.98, 117, 131, 132, 170- 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Поновити адвокату ОСОБА_5 , в інтересах КП «КИЇАВТОШЛЯХМІСТ» строк на апеляційне оскарження.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 29 вересня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001193 та накладено арешт на майно, яке було вилучене 15 вересня 2021 року в ході проведення обшуку в приміщенні Комунального підприємства «КИЇАВТОШЛЯХМІСТ» за адресою: місто Київ, вулиця Набережно-Печерська дорога, будинок 2, а саме на фінансово-господарські та інші документи відповідно до протоколу обшуку від 15.09.2021року - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах КП «КИЇАВТОШЛЯХМІСТ» - без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 .

Справа № 11-сс/824/712/2022

Єдиний унікальний номер 752/17618/21-к
Категорія ст. 172 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9
Доповідач - ОСОБА_1