Дата документу 29.07.2022
Справа № 501/1424/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2022 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області кримінальне провадження №0000217 від 10 березня 2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічівська (м. Чорноморська) Одеської області, громадянина України, який має середню освіту, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
В С Т А Н О В И В:
10 березня 2022 року, у період часу з 00 годин 00 хвилин до 01 годину 24 хвилин, за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 перебували ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , де всі разом вживали алкогольні напої в приміщенні кухні. На ґрунті сумісного вживання алкогольних напоїв, між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 раптово виникли неприязні стосунки, які спочатку переросли в словесний конфлікт, а потім в бійку. В ході бійки у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне, протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_6 схопив в праву руку ніж господарсько-побутового призначення та наніс ОСОБА_8 вісім ударів в область живота та спини, в результаті яких ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: рани, в кількості шести, задньої поверхні тулуба зліва (в нижній частини грудної клітини і в поперековій ділянці), на висоті від 110,0см до 121,0см від підошовної поверхні стоп і між задньою пахвовою та лопатковою лініями: рани № 1 і № 2 розташовані одна над одною на відстані 0,9 см одна від одної, між десятим і одинадцятим ребрами з рановими каналами, направленими ззаду-наперед і знизу-доверху, проникають в ліву плевральну порожнину з ушкодженням міжреберних м`язів між десятим і одинадцятим лівими ребрами та між задньою пахвовою і лопатковою лініями, з двома ушкодженнями на задній поверхні нижньої частки лівої легені; рана № З розташована на 2,0см нижче рани № 2 з рановим каналом, направленим ззаду - наперед і знизу-доверху, який сліпо закінчується на зовнішній поверхні одинадцятого ребра; рана № 4 розташована на 3,5см нижче рани № 3 з рановим каналом, направленим ззаду-наперед, знизу-доверху і декілька зліва-направо, проникає в ліву плевральну порожнину з наскрізними ушкодженнями міжреберних м`язів між одинадцятим і дванадцятим лівими ребрами та між задньою пахвовою і лопатковою лініями, наскрізними ушкодженнями заднього краю селезінки і заднього відділу купола діафрагми зліва та ушкодженням нижньої поверхні нижньої частки лівої легені; рана № 5 розташована 1,0 см нижче рани № 4 з рановим каналом, направленим ззаду-наперед, знизу-доверху і зліва-направо, проходить в підшкірно-жировий клітковині і сліпо закінчується на зовнішній поверхні одинадцятого ребра; рана № 6 розташована правіше і на 3,0см нижче рани № 5 з рановим каналом, направленим ззаду-наперед, знизу-доверху і зліва-направо, проходить в товщі верхньої частини лівого поперекового м`язу і сліпо закінчується в товщі м`яза; рана передньої черевної стінки зліва (рана № 7), на висоті 102,0см від підошовної поверхні стоп і по лівій середній ключичний лінії та на рівні і на 6.5см лівіше пупка з рановим каналом, направленим спереду-назад і декілька знизу-доверху, проникає в черевну порожнину, з наскрізними ушкодженнями черевної стінки і очеревини та наскрізними ушкодженнями стінок тонкої кишки; рана задньої поверхні нижньої третини лівого плеча (рана № 8) з рановим каналом, направленим ззаду-наперед і знизу-доверху і сліпо закінчується в м`язах плеча, з ушкодженням дрібних судин.
Рани передньої поверхні черевної стінки зліва і задньої поверхні тулуба зліва (в нижній частини грудної клітини і в поперековій ділянці) та задньої поверхні лівого плеча є колото-різаними, на що вказують її подібні морфологічні особливості (веретеноподібних форм, з рівними і добре зіставними краями та з одним закругленим і одним гострокутним кінцями, з добре зіставними стінками ранових каналів, переважання глибині ран над їх довжиною), а також дані медико-криміналістичного дослідження вказують на те, що дані рани утворилися від дії клинка плаского колюче-ріжучого знаряддя типу ножа, що має обушок і лезо, при максимальній ширині зануреної частини від 1,6см до 3,5см, утворені від восьми дій травмуючого предмету, до якого потерпілий був звернений відповідними частинами тіла.
Проникаючі колото-різані поранення живота з ушкодженням стінки тонкої кишки та задньої поверхні грудної клітини зліва (в нижній частини грудної клітини і в поперековій ділянці) з ушкодженням селезінки і лівої легені (рани № 1,2,4,7), що призвело до шоку (травматичного і геморагічного), має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, згідно з п. 2.1.1 (а) та п. 2.1.3 (й,к,о) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (далі Правила).
Від отриманих тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 впав на підлогу, а ОСОБА_6 продовжив реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на умисне, протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , що виразилось у нанесенні ударів ногою в область обличчя ОСОБА_8 , в результаті яких останньому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-лицьової травми: забійна рана обличчя (біля зовнішнього кінця правої брови, на 1,0см від зовнішнього кута ока і на висоті 164,0см від підошовної поверхні стоп) з крововиливом в м`яких тканинах з внутрішньої поверхні, закриті переломи кісток носа і верхньої щелепи зліва. Забійна рана обличчя (біля зовнішнього кінця правої брови), закриті переломи кісток носа і верхньої щелепи зліва утворилися від дії тупого (тупих) предмета (предметів), індивідуальні особливості якого (яких) в ушкодженнях не відобразилися і до яких потерпілий був звернений відповідними частинами голови та про кількість дій предметів, що травмувало висловитися неможливо.
Закриті переломи верхньої щелепи зазвичай у живих осіб призводить до розладу здоров`я на строк понад трьох тижнів і має ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості, згідно з п. 2.2.2 Правил.
Забійна рана обличчя, закритий перелом кісток носа та непроникаючі колото-різані рани задньої поверхні тулуба зліва без ушкоджень внутрішніх органів і великих судин (рани № 3,5,6) та лівого плеча (рана № 8) без ушкодження великих судин, як разом так і окремо взяті, зазвичай у живих осіб призводять до розладу здоров`я на строк понад шести днів і не більш трьох тижнів і має ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, згідно з п.2.3.3 Правил.
Наявність темно-червоних крововиливів в краях забійної рани і в слизовий оболонці верхньої щелепи, а також по краях колото-різаних ран і в стінках ранових каналів свідчать про те, що усі виявлені тілесні ушкодження утворилися прижиттєво. Встановлена при судово-гістологічному дослідженні ступінь реактивних змін на ушкодження (виявлення в ушкодженнях легені і селезінки, очеревини, в ушкодженні стінки тонкої кишки; в ушкодженні лівого поперекового м`яза не різко виражених початкових реактивних змін) вказують на те, що усі виявлені тілесні ушкодження могли бути утворені в один короткий проміжок часу в межах від декількох десятків секунд до декількох хвилин, до настання смерті ОСОБА_8 .
ОСОБА_6 , впевнившись, що його неправомірні дії призвели до смерті ОСОБА_8 , довівши свій злочинний намір спрямований на протиправне заподіяння смерті іншій людині, до кінця, пішов на кухню вказаної квартири, де продовжив вживати алкогольні напої, залишивши ОСОБА_8 без ознак життя на підлозі в коридорі.
Смерть ОСОБА_8 перебуває в прямому причинному зв`язку з виявленим проникаючим колото-різаним пораненням передньої черевної стінки з ушкодженням стінки тонкої кишки та проникаючими колото-різаними пораненнями задньої поверхні грудної клітини і поперекової ділянки зліва з ушкодженнями селезінки і лівої легені, з внутрішньо-плевральною і внутрішньочеревною кровотечею (скупчення в лівій плевральній порожнині і черевній порожнині по 300 мл рідкої крові) і настала від шоку (травматичного і геморагічного).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення частково та надав показання суду, що в ніч з 09 на 10 березня 2022 року перебував з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та братом ОСОБА_7 , у квартирі останнього та зранку вживали всі разом алкогольні напої. Після опівночі 10 березня 2022 року між ним та Олійником стався конфлікт на ґрунті ревнощів до Шарапанівської. Олійник перший піднявся та вдарив його у груди, на що він також відповів ударом. Після цього ОСОБА_11 схопив кухонного ножа, який був на столі та почав йому погрожувати, розмахувати ножем, повідомляючи, що він його вб`є. Він почав відходити у більш широке місце коридору, потім вдарив ОСОБА_11 та той впав на підлогу впустивши ножа. Після чого наніс ще декілька ударів ногою по обличчю ОСОБА_11 . Після чого ОСОБА_11 став підніматися при цьому намагався підняти ніж, однак він був хуткіше і схопив ніж раніше. Олійник почав його бити по голові та тулубу, на що він, прикриваючись рукою почав бити його ножем навмання по тілу. Після чого останній впав біля стіни, говорячи, що як підійметься вб`є, потім пішов до кухні та поклав ніж у раковину, також перевірив, що ОСОБА_11 ще був живий. Через деякий час приїхала поліція. У вчиненому розкаявся, вбивати не хотів.
Дослідивши докази, суд доходить таких висновків.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у вбивстві ОСОБА_8 , крім його показань, підтверджується дослідженими судом доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_5 показала суду, що ОСОБА_8 - її брата - в ніч з 09 на 10 березня 2022 року вбили. Мобільний телефон брата їй повернули, інші обставини кримінального правопорушення їй не відомі. З братом були доволі близькі стосунки, ходили один до одного у гості, проводили свята, у її сім`ї були з померлим добрі стосунки.
Свідок ОСОБА_10 показала суду, що зранку 10 березня 2022 року вона, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_12 перебували в дома у ОСОБА_7 , вживали алкогольні напої. Приблизно до опівночі ОСОБА_11 побажав піти додому разом і з нею, а ОСОБА_6 приревнував її, та запропонував ОСОБА_11 вийти в іншу кімнату поговорити. Коли вийшли до коридору почалася бійка. ОСОБА_6 перший вдарив Олійника кулаком по голові рази два, той впав на бік. Потім ОСОБА_11 почав чинити опір, однак ОСОБА_13 продовжив бити руками та ногами в область живота більше 20 разів. Олійник наносив не сильні удари ногами по ОСОБА_6 . Коли ОСОБА_11 перестав рухатися ОСОБА_6 перестав його бити. Коли ОСОБА_6 взяв ніж не бачила. Коли почалася бійка, ОСОБА_7 вже спав, вона з ОСОБА_14 його розбудили та він викликав поліцію. ОСОБА_15 тілесні ушкодження не наносив, оскільки був в стані сильного алкогольного сп`яніння. Не бачила ножа під час бійки, можливо його застосовували коли вона з ОСОБА_14 виходили з кухні будити ОСОБА_7 , тілесних ушкоджень у обвинуваченого не бачила.
Свідок ОСОБА_7 надав показання суду, що він є рідним братом ОСОБА_6 , з померлим дружили. Того дня з 09 на 10 березня 2022 року, він разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 разом сиділи на кухні випивали, все було добре, потім він пішов спати, а інші залишилися вживати алкоголь. Потім його розбудили ОСОБА_10 та ОСОБА_16 , повідомили, що брат б`ється з ОСОБА_11 . Коли вийшов з кімнати, то побачив на підлозі Олійника, потім ОСОБА_11 вдарив брата головою о стінку, та він почав їх розбороняти. Він побачив, як ОСОБА_11 першим вдарив ОСОБА_17 , потім ОСОБА_18 декілька разів вдарив ОСОБА_11 , той впав, потім піднявся та продовжилася бійка. ОСОБА_18 почав виштовхувати ОСОБА_11 з квартири. Не бачив, що б у брата був ніж. Побачив Олійника на підлозі та подумав, що він втратив свідомість. Намагалися Олійника привести до тями, але той вже помер. Крові спочатку не бачив. Потім викликав поліцію.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується також дослідженими судом матеріалами кримінального провадження:
рапортом за повідомленням зі служби «102» та витягом з ЄРДР (т.1, а.с.93, 94);
протоколом огляду місця події (т.1, а.с.102-124, заява про дозвіл на проведення огляду - 101, ухвала слідчого судді - 125), відповідно до якого під час огляду місця події квартири АДРЕСА_3 , було виявлено труп ОСОБА_8 з ознаками насильницької смерті у вигляді колото-різаних ран, сліди бурого кольору, одяг зі слідами бурого кольору, мобільні телефони, предмети зовні схожі на ножі, кросівки з плямами бурого кольору, які постановою слідчого долучені до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів (т.1, а.с.126);
висновком експерта №127 від 18 квітня 2022 року (т.1, а.с.135-138), відповідно до якого у ОСОБА_8 виявлені наступні тілесні ушкодження:
закрита черепно-мозкова травма: забійна рана обличчя (біля зовнішнього кінця правої брови, на 1,0 см від зовнішнього кута ока і на висоті 164,0 см від підошовної поверхні стоп) з крововиливом в м`яких тканинах з внутрішньої поверхні, закриті переломи кісток носа і верхньої щелепи зліва;
рани, в кількості шести, задньої поверхні тулуба зліва (в нижній частині грудної клітини і в поперековій ділянці), на висоті від 110,0 см до 121,0 см від підошовної поверхні стоп і між задньою паховою та лопатковою лініями: рани №1 і №2 розташовані одна над одною на відстані 0,9 см одна від одної, між десятим і одинадцятим ребрами; з рановими каналами, направленими ззаду-наперед і знизу-доверху, проникають в ліву плевральну порожнину з ушкодженням міжреберних м`язів між десятим і одинадцятим лівими ребрами та між задньою пахвовою і лопатковою лініями, з двома ушкодженнями на задній поверхні нижньої частки лівої легені; рана №3 розташована на 2,0 см нижче рани №2; з рановим каналом, направленим ззаду-наперед і знизу-доверху, який сліпо закінчується на зовнішній поверхні одинадцятого ребра рана №4 розташована на 3,5 см нижче рани №3, з рановим каналом, направленим ззаду-наперед, знизу-доверху і декілька зліва-направо, проникає в ліву плевральну порожнину з наскрізними ушкодженнями міжреберних м`язів між одинадцятим і дванадцятим лівими ребрами та між задньою пахвовою і лопатковою лініями, наскрізними лініями, наскрізними ушкодження заднього краю селезінки і заднього відділу купола діафрагми зліва та ушкодженням нижньої частки лівої легені; рани №5 розташована 1,0 см нижче рани №4, з рановим каналом, направленим ззаду-наперед, знизу-доверху і зліва-направо, проходить в підшкірно-жировий клітковині і сліпо закінчується на зовнішній поверхні одинадцятого ребра; рана №6 розташована правіше і на 3,0 см нижче рани №5, з рановим каналом направленим ззаду-наперед, знизу-доверху і зліва-направо, проходить в товщі верхньої частини лівого поперекового м`язу і сліпо закінчується в товщі м`яза;
рана передньої черевної стінки зліва (рана №7), на висоті 102,0 см від підошовної поверхні стоп і по лівій середній ключичний лінії та на рівні і на 6,5 см лівіше пупка; з рановим каналом, направленим спереду-назад і декілька знизу-доверху, проникає в черевну порожнину, з наскрізними ушкодженням черевної стінки і очеревини та наскрізними ушкодженнями стінок тонкої кишки;
рана задньої поверхні нижньої третини лівого плеча (рана №8), з рановим каналом, направленим ззаду-наперед і знизу-доверху і сліпо закінчується в м`язах плеча, з ушкодженням дрібних судин.
Забійна рана обличчя (біля зовнішнього кінця правої брови), закриті переломи кісток носа і верхньої щелепи зліва утворилися від дії тупого (тупих) предмета (предметів), індивідуальні особливості якого (яких) в ушкодженнях не відобразилися і до яких потерпілий був звернений відповідними частинами голови та про кількість дій предметів, що травмували висловитися неможливо.
Рани передньої поверхні черевної стінки зліва і задньої поверхні тулуба зліва (в нижній частині грудної клітини і в поперековій ділянці) та задньої поверхні лівого плеча є колото-різаними, на що вказують її подібні морфологічні особливості ( веретеноподібних форм, з рівними і добре зіставними краями та з одним закругленим і одним гострокутним кінцями, з добре зіставними стінками ранових каналів, переважання глибині ран над їх довжиною), а також дані медико-криміналістичного дослідження вказують на те, що дані рани утворилися від дії клинка плоского колюче-ріжучого знаряддя типу ножа, та має обушок і лезо, при максимальній ширині зануреною частини від 1,6 см до 3,5 см, утворені від восьми дій травмуючого предмету, до якого потерпілий був звернений відповідними частинами тіла.
Наявність темно-червоних крововиливів в краях забійної рани і в слизовій оболонці верхньої щелепи, а також по краях колото-різаних ран і в стінках ранових каналів свідчать про те, що усі виявлені тілесні ушкодження утворилися прижиттєво. Встановлена при судово-гістологічному дослідженні ступеня реактивних змін на ушкодження (виявлення в ушкодження легені і селезінки, очеревини, в ушкодженні стінки тонкої кишки; в ушкодженні лівого поперекового м`яза не різко виражених початкових реактивних змін) вказують на те, що усі виявлені тілесні ушкодження могли бути утворені в один короткий проміжок часу в межах від декількох десятків секунд до декількох хвилин, до настання смерті ОСОБА_8 .
Враховуючи встановлення подібних морфологічних особливостей (темно-червоних крововиливів з нечіткими контурами) і реактивних змін (за даними судово-гістологічного дослідження) в виявлених ушкодженнях, що утворені в один короткий проміжок часу, висловитися про послідовність заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 не представляється можливим.
Проникаючі колото-різані поранення живота з ушкодженням стінки тонкої кишки та задньої поверхні грудної клітини зліва (в нижній частині грудної клітини і в поперековій ділянці) з ушкодженням селезінки і лівої легені (рани № 1, 2, 4,7), що призвело до шоку (травмуючого і геморагічного), має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, згідно з п.2.1.1 (а) та п.2.1.3. (й,к,о) Правил.
Закриті переломи верхньої щелепи зазвичай у живих осіб призводить до розладу здоров`я на строк понад трьох тижнів і маж ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості, згідно з п.2.2.2 Правил.
Забійна рана обличчя, закритий перелом кісток носа та непроникаючі колото-різані рани задньої поверхні тулуба зліва без ушкоджень внутрішніх органів і великих судин ( рани №3,5,6) та лівого плеча (рана №8) без ушкодження великих судин, як разом так і окремо взяті, зазвичай у живих осіб призводять до розладу здоров`я на строк понад шести днів і не більш трьох тижнів і має ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, згідно з п.2.3.3. Правил.
Смерть ОСОБА_8 перебуває в прямому причинному зв`язку з виявленим проникаючим колото-різаним пораненням передньої черевної стінки з ушкодженням стінки тонкої кишки та проникаючими колото-різаними пораненням задньої поверхні грудної клітини і поперекової ділянки зліва з ушкодженнями селезінки і лівої легені, з внутрішньо-плевральною і внутрішньочеревною кровотечею (скупчення в лівій плевральній порожнині і черевній порожнинах по 300 мл рідкої крові настала від шоку - травматичного і геморагічного).
При судово-медичний експертизі трупа 11 березня 2022 року була встановлена наступна ступінь прояву трупних явищ (трупні плями блідо-фіолетового кольору, вогнищевого характеру, розташовані на задній поверхні тіла, добре виражені, при триразовому дозованому натисканні на них плунжером динамометра у плині 3 секунд із силою 2 кг/см.кв. не змінюють своє забарвлення (досліджувалися в 08.10-08.20 годин); трупне заклякання добре рівномірно виражено у всіх звичайно досліджуваних групах м`язів; ознаки гнильних змін не виражені» Дані зміни свідчать про те, що смерть ОСОБА_8 могла настати в строк, зазначених в «Постанові про призначення судово-медичної експертизи» та в матеріалах кримінального провадження, тобто 10 березня 2022 року.
Заподіяння виявлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 тілесних ушкоджень власноруч можна виключити.
При судово-медичному дослідження крові від трупа ОСОБА_8 виявлений етиловий спирт у концентрації 2,65 ‰, що за життя могло відповідати сильному алкогольному сп`янінню (т.1, а.с.139 акт №879/127).
судово-медичним дослідженням (обстеженням) №308, від 16 березня 2022 року (т.1, а.с.140), відповідно до якого кров трупа ОСОБА_8 відноситься до групи О (І) з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за системою АВО.
висновком експерта №636/127 від 29 березня 2022 року (т.1, а.с.141-142), відповідно до якого даних судово-медичної експертизи гістологічних препаратів шматочків тканин від тр. ОСОБА_8 , встановлено: ушкодження легені та селезінки у вигляді дефектів щілиноподібної форми з відносно рівними краями раневого каналу та крововиливами в краях; ушкодження очеревини у вигляді дефекту щілиноподібної форми з відносно рівними краями раневого каналу та крововиливами в краях, ушкодження стінки тонкої кишки з боку серозної оболонки з крововиливами у краях пошкодження; ушкодження лівого поперекового м`яза у вигляді дефекту щілиновидної форми з відносно рівними контурами раневого каналу, з крововиливами в краях ушкодження - з нерізко вираженими початковими реактивними змінами.
Нерівномірно виражене повнокров`я судин венозного руслу, нерівномірно виражене кровонаповнення судин артерійного руслу в тканинах, надісланих на дослідження внутрішніх органів.
Нерізко виражений периваскулярний кардіосклероз, дистрофія кардіоміоцитів, вогнищевий інтерстиційний перивазальний ліпоматоз міокарда;
актом судово-медичного дослідження (обстеження) №105 від 22 березня 2022 року (т.1, а.с.143-147), відповідно до якого на клапті шкіри лівої задньої поверхні грудної клітини і поперекової ділянки, вилученої від трупа ОСОБА_8 , виявлені 6 пошкоджень. Пошкодження «1», розташоване на клапті справа, є колото-різаним, та могло утворитися в результаті дії клинка плаского колюче-ріжучого предмету, що має обушок та лезо, при максимальній ширині зануреної частини, не більше 3,3 см. Пошкодження «2», розташоване на клапті справа, є колото-різаним, та могло утворитися в результаті дії клинка плаского колюче-ріжучого предмету, що має обушок та лезо, при максимальній ширині зануреної частини, не більше 3,5 см. Пошкодження «3», розташоване в середній частині клаптя, є колото-різаним, та могло утворитися в результаті дії клинка плаского колюче-ріжучого предмету, що має обушок та лезо, при максимальній ширині зануреної частини, не більше 1,6 см. Пошкодження «4», розташоване на клапті зліва, в нижній третині, є колото-різаним, та могло утворитися в результаті дії клинка плоского колюче-ріжучого предмету, що має обушок та лезо, при максимальній ширині зануреної частини, не більше 1.8 см. Пошкодження «5», розташоване на клапті зліва, в нижній третині, є колото-різаним, та могло утворитися в результаті дії клинка плоского колюче-ріжучого предмету, що має обушок та лезо, при максимальній ширині зануреної частини, не більше 2,6см. Пошкодження «6», розташоване на клапті зліва, у верхній третині зліва, та могло утворитися в результаті дії клинка плаского колюче-ріжучого предмету, що має обушок та лезо, при максимальній ширині зануреної частини, не більше 3,1 см.
На клапці шкіри передньої черевної стінки зліва, виявлено пошкодження, яке є колото-різаним, та могло утворитися в результатів дії клинка плаского колюче-ріжучого предмету, що має обушок та лезо, при максимальній ширині зануреної частини, не більше 3,1 см;
постановою слідчого про долучення до матеріалів кримінального речових доказів (т.1, а.с.149), а саме: кінцеві відділи нігтьових пластин пальців правої кисті, кінцеві відділи нігтьових пластин пальців лівої кисті ОСОБА_8 ;
лікарським свідоцтвом про смерть №127 ОСОБА_8 (т.1, а.с.150), відповідно до якого ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина смерті: шок, інші уточнені травми з залученням декількох ділянок тіла, напад з використанням гострого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкоджень;
протоколом затримання ОСОБА_6 від 10 березня 2022 року в поряду ст. 208 КПК України (т.,1 а.с.157-161), під час якого у нього було вилучено футболку фіолетового-сірого кольору, яку упаковано до сейф-пакету №0007633, штани спортивні синього кольору упаковані до сейф-пакету №INZ4022908, кросівки фірми «Пума» чорного кольору упаковані до сейф-пакету №INZ4022909;
протоколом відібрання біологічних зразків для експертизи у ОСОБА_6 (т.1, а.с.169-170);
протоколом огляду місця події приміщення моргу Чорноморського ООБСМЕ в м. Чорноморську Одеської області (т.1, а.с.165-169), під час якого було вилучено одяг шкарпетки чоловічі чорного кольору; джинси темно-синього кольору; труси темного кольору; кофта чорного кольору з капюшоном, які запаковано до сейф-пакету ЕХР0426820, та долучені до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів (т.1, а.с.170-171);
висновком експерта №249 від 3 квітня 2022 року (т.1, а.с.173-177), відповідно до якого:
кров потерпілого ОСОБА_8 відноситься до групи О з ізогемагглютінінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО;
кров підозрюваного ОСОБА_6 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО.
На футболці, спортивних штанах та парі кросівок підозрюваного ОСОБА_6 знайдена кров людини, при встановленні групової приналежності якої в об`єкті №1 на футболці, в об`єкті №8 на спортивних штанах і в об`єктах №9,11,14 на пару кросівок виявлений тільки антиген Н, властивий, як основний, групі О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, в об`єкті №2 на футболці, в об`єктах №10,13 на парі кросівок виявлено антиген В і Н, властиві носіям зазначених групових факторів системи АВО.
Таким чином, враховуючи результатами досліджень і групові характеристики підекспертних, не виключається можливість походження крові в об`єктах №1,8,9,11,14 як від потерпілого ОСОБА_8 так і від підозрюваного ОСОБА_6 , при наявності у останнього пошкоджень із зовнішньою кровотечею на момент події. В об`єктах №2,10,13 присутність крові підекспертних (носіїв антигену Н) можлива тільки як домішка до крові особи (осіб), носія (носіїв) антигену В, як з супутнім антигеном Н, так і без нього;
висновком експерта №143 від 15 квітня 2022 року (т.1, а.с.179-185), відповідно до якого на клапті шкіри лівої задньої поверхні грудної клітини і поперекової ділянки, вилученої від трупа ОСОБА_8 , виявлені 6 пошкоджень. Пошкодження «1», розташоване на клапті справа, є колото-різаним, та могло утворитися в результаті дії клинка плаского колюче-ріжучого предмету, що має обушок та лезо, при максимальній ширині зануреної частини, не більше. 3,3 см. Пошкодження «2», розташоване на клапті справа, є колото-різаним, та могло утворитися в результаті дії клинка плаского колюче-ріжучого предмету, що має обушок та лезо, при максимальній ширині зануреної частини, не більше 3,5 см. Пошкодження «З», розташоване в середній частині клаптя, є колото-різаним, та могло утворитися в результаті дії клинка плаского колюче-ріжучого предмету, що має обушок та лезо, при максимальній ширині зануреної частини, не більше 1,6 см. Пошкодження «4», розташоване на клапті зліва, в нижній третині, є колото-різаним, та могло утворитися в результаті дії клинка плаского колюче-ріжучого предмету, що має обушок та лезо, при максимальній ширині зануреної частини, не більше 2,8 см. Пошкодження «5», розташоване на клапті зліва, в нижній третині, є колото-різаним, та могло утворитися в результаті дії клинка плаского колюче-ріжучого предмету, що має обушок та лезо, при максимальній ширині зануреної частини, не більше 2,6см. Пошкодження «6», розташоване на клапті зліва, у верхній третині зліва, та могло утворитися в результаті дії клинка плаского колюче-ріжучого предмету, що має обушок та лезо, при максимальній ширині зануреної частини, не більше 3,1 см.
На клапті шкіри передньої черевної стінки зліва, виявлено пошкодження, яке є колото-різаним, та могло утворитися в результаті дії клинка плаского колюче-ріжучого предмету, що має обушок та лезо, при максимальній ширині зануреної частини, не більше 3,1 см.
Не виключає можливості заподіяння вищеописаних колото-різаних пошкоджень на клаптях шкіри, клинком наданого ножа. Індивідуальні особливості травмуючого предмета в пошкодженнях не відобразилися;
висновком експерта №227 від 04 квітня 2022 року (т.1, а.с.187-188), відповідно до якого кров підозрюваного ОСОБА_6 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО;
висновком експерта №144 від 21 квітня 2022 року (т.1, а.с.190-200), відповідно до якого викладені на клапті шкіри лівої задньої поверхні грудної клітини і поперекової ділянки, вилученої від трупа ОСОБА_8 , виявлені пошкодження, які за описом співпадають з висновками експерта №143 від 15 квітня 2022 року (т.1, а.с.179-185).
На клапті шкіри передньої черевної стінки зліва, виявлено пошкодження, яке є колото-різаним, та могло утворитися в результаті дії клинка плаского колюче-ріжучого предмету, що має обушок та лезо, при максимальній ширині зануреної частини, не більше 3,1 см.
На худі, який належав ОСОБА_8 виявлено 12 колото-різаних пошкоджень на худі (8 на спинці зліва та 4 на задній поверхні лівого рукава), які мають схожі морфологічні ознаки та могли утворитися в результаті дії клинка плаского колюче-ріжучого предмету, що має обушок та лезо, при максимальній ширині зануреної частини не більше 3,7 см. Інших пошкоджень на худі не виявлено.
На джинсових брюках пошкоджень не виявлено.
Не виключає можливості заподіяння вищеописаних колото-різаних пошкоджень на клаптях шкіри та на худі, клинком наданого ножа. Індивідуальні особливості травмуючого предмета в пошкодженнях не відобразилися.
Пошкодження, виявлені на худі, могли утворитись не менш ніж від 12 впливів плаского колюче-ріжучого предмету, що має обушок та лезо;
висновком експерта №238 від 31 березня 2022 (т.1, а.с.203-204), відповідно до якого на марлевому тампоні зі змивом з рукоятки ножа, вилученого при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_2 , кров не знайдена;
висновком експерта №240 від 11 квітня 2022 року (т.1, а.с.206-209), відповідно до якого:
кров потерпілого ОСОБА_8 , 1983 року народження, відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за системою АВО;
кров підозрюваного ОСОБА_6 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за системою АВО.
На двох фрагментах марлі зі змивами з підлоги, вилученими з місця події за адресою: АДРЕСА_2 знайдена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В системи АВО, що не виключає походження крові від потерпілого ОСОБА_8 , (носія антигену Н), за умови відсутності ушкоджень з зовнішньою кровотечею на момент події у підозрюваного ОСОБА_6 , також носія антигену Н системи АВО;
висновком експерта 239 від 06 квітня 2022 року (т.1, а.с. 211-212), відповідно до якого на двох фрагментах марлі зі змивами з обох рук підозрюваного ОСОБА_6 кров не знайдена;
висновком експерта №105 від 12 квітня 2022 року (т.1, а.с.214-215), відповідно до якого в піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок обох рук підозрюваного ОСОБА_6 кров і ядровмісні епітеліальні клітини не знайдені;
висновком експерта №161 від 14 травня 2022 року (т.1, а.с.217-225), відповідно до якого методом ковзання, встановлено часткове суміщення накладань н фотознімку трупа ОСОБА_8 , а саме лобної ділянки справа, з рельєфом задніх відділів кросівок, які належать ОСОБА_6 .
Таким чином, не виключається можливість утворення відбитку речовини червоно-коричневого кольору, що схожа на кров на лобній ділянці голови справа, трупа ОСОБА_8 , підошвою кросівок наданими на експертизу;
висновком експерта №104 від 28 квітня 2022 року (т.1, а.с.228-231), відповідно до якого:
кров потерпілого ОСОБА_8 за ізосерологічною системою АВО відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В.
кров підозрюваного ОСОБА_6 за ізосерологічною системою АВО відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В.
В піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок обох рук потерпілого ОСОБА_8 знайдена кров, що належить особі (особам) чоловічої генетичної статі, та виявлений білок людини.
При визначенні групової належності крові та клітин виявлений лише антиген Н ізосерологічної системи АВО, що, як основний, властивий групі крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, що не виключає походження знайдених в препаратах крові та клітин від чоловіка (чоловіків) з вищевказаною групою крові, в тому числі як від самого потерпілого ОСОБА_8 , так і від підозрюваного ОСОБА_6
результатами токсилогічних досліджень від 15 березня 2022 року (т.2, а.с.10), відповідно до якого в крові та сечі ОСОБА_6 етанолу не виявлено;
відповідно до довідки КНП «Чорноморська лікарня» ЧМР Одеського району Одеської області (т.2, а.с. 11), відповідно до якої скарг від ОСОБА_6 не надходило, та видимих ушкоджень не має;
протоколом пред`явлення особи для впізнання (т.2, а.с.12-15), відповідно до якого свідок ОСОБА_19 впізнала ОСОБА_6 , як її сина.
Таким чином, ОСОБА_6 своїми діями, що виразилися в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивство), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.
При цьому, суд критично відноситься до показань ОСОБА_7 наданих в судовому засіданні про те, що він нібито не бачив ножа під час бійки оскільки згідно телефонограми на «102» зафіксована від нього інформація, про те, що брат «ножем» вбив чоловіка», та іншими наявними в матеріалах кримінального провадження доказів зазначених вище.
З тих саме підстав суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_10 , в частині того, що вона нібито не бачила ножа під час бійки обвинуваченого із загиблим.
При цьому судом встановлено, що свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , спостерігали за бійкою між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 та, принаймні, під час її фінальної частини, коли, як стверджує обвинувачений наносив удари ножем Олійнику, після яких той вже не піднявся.
Таким чином, суд показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , щодо відсутності ножа у ОСОБА_6 під час бійки, оцінює як їх намагання створити, на їх розум, більш сприятливі умови захисту, штучно знижуючи рівень небезпечності дій обвинуваченого.
Висновки суду щодо відсутності підстав для зміни кваліфікації кримінального правопорушення.
Оцінюючи позицію сторони захисту про те, що спричиненню ножового поранення Олійнику передувало застосування до обвинуваченого фізичного насильства з боку самого постраждалого, суд виходить з наступного.
Дійсно, відповідно до ч. 2 ст. 27 Конституції України кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.
В ч. 3 ст. 36 КК України закріплено, перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, такої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.
Згідно статті 36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Право на необхідну оборону виникає лише за наявності для цього певної підстави (юридичного факту). Відповідно до ч. 1 ст. 36 КК такою підставою є лише вчинення особою суспільно небезпечного посягання.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України № 1 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про необхідну оборону» при розгляді справ даної категорії суди повинні з`ясовувати, чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.
Відповідно до п. 5 цієї ж постанови, щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини.
Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 КК України.
Не є перевищенням меж необхідної оборони і не має наслідком кримінальну відповідальність застосування зброї або будь-яких інших засобів чи предметів для захисту від нападу озброєної особи або нападу групи осіб, а також для відвернення протиправного насильницького вторгнення у житло чи інше приміщення, незалежно від тяжкості шкоди, яку заподіяно тому, хто посягає.
Отже, для констатації того, що оборона перебуває у межах необхідності, дії щодо оборони повинні відповідати конкретній обстановці з урахуванням особистих уявлень особи, що обороняється.
Водночас, сам ж ОСОБА_6 у своїх показаннях не висвітлював застосування до нього насильства з боку Олійника у тій мірі, щоб це створювало реальну або хоча б уявну загрозу його життю чи здоров`ю.
Такий висновок суду підкріплюється й тим, що у обвинуваченого не виявлені тілесні ушкодження, які б могли виникнути під час цієї бійки, відповідно до довідки КНП «Чорноморська лікарня» ЧМР Одеського району Одеської області (т.2, а.с. 11).
За таких обставин суд вважає, що існування у ОСОБА_6 обґрунтованих побоювань у своїй безпеці на час початку конфлікту об`єктивно не підтверджено.
Враховуючи зазначене, суд вважає, що у обвинуваченого не було невідкладної необхідності в заподіянні шкоди постраждалому, а дії Олійника не загрожували негайною і невідворотною шкодою для охоронюваних правом інтересів обвинуваченого, а тому останній не знаходився у стані необхідної оборони.
Не встановлено наявності у ОСОБА_6 в момент події злочину й афективного стану, який унеможливив би його відповідальність.
Так, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 179 від 12 травня 2022 року (т.2, а.с. 1-4) ОСОБА_6 психічних розладів не виявляв та не виявляє на час проведення експертизи, у період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, отже міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на час проведення експертизи також може усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Відповідно до пункту 22 постанови Пленуму Верховного суду України від 02 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» питання про умисел, у тому числі на позбавлення іншої особи життя, необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. <…> Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного.
Хоча експертними дослідженнями і не встановлено як були розташовані один до одного ОСОБА_8 та ОСОБА_6 під час нанесення останнім ножових поранень загиблому, однак місцерозташування семі ударів ножем в область спини та один в область живота може безумовно свідчити, про відсутність дій з боку обвинуваченого як з ознаками необхідної оборони так і її перевищення. Крім того, відбитки взуття ОСОБА_6 зі слідами рідини червоно-коричневого кольору схожої на кров на обличчі загиблого свідчить про жорстокість та цинічність поведінки обвинуваченого.
Оцінивши надані в даному кримінальному провадженні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що матеріалами справи доведено наявність у ОСОБА_6 умислу на позбавлення життя ОСОБА_8 .
При цьому суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України».
Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
За сукупним аналізом доказів у справі, суд приходить до переконливого висновку, що ОСОБА_6 «поза розумним сумнівом» вчинив вбивство ОСОБА_8 .
Висновки суду щодо недопустимості доказів.
Сторона обвинувачення в обґрунтування обвинувачення ОСОБА_6 також надала суду протокол слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_6 .
Суд вважає даний протокол слідчого експерименту недопустимим доказом з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Частиною першою статті 86 КПК України встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Недопустимий доказ, про що зазначено в ч. 2 ст. 86 КПК України, не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Згідно ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Частиною другою статті 87 КПК України передбачено, що суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, порушення права особи на захист.
Суд зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, яке інкриміноване ОСОБА_6 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину.
Відповідно до ч. 1 ст. 52 КК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.
Судом встановлено, що слідчий експеримент, проведений 29 квітня 2022 року (т.1, а.с. 233-244) за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , хоча і містить згоду обвинуваченого ОСОБА_6 на проведення даної слідчої дії без участі захисника, однак слідчий в порушення ст. 49 КПК України не залучив захисника для проведення даної слідчої дії, тобто порушив право на захист обвинуваченого ОСОБА_6 .
За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 87 КПК України, суд вважає протокол слідчого експерименту від 29 квітня 2022 року недопустимим доказом.
При цьому суд зазначає, що визнання судом зазначеного доказу недопустимим, не спростовує висновки суду щодо винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд встановив, що він раніше не судимий (т.2, а.с.19), не одружений, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває (т.2, а.с.17, 18).
Обставин, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, необхідного та достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, та вважає, що йому має бути призначене покарання у виді позбавлення волі, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
За тих самих підстав суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливі лише в ізоляції від суспільства.
Потерпіла ОСОБА_5 звернулася до суду із цивільним позовом до обвинуваченого ОСОБА_6 стверджуючи, що вчиненим злочином їй завдана майнова шкода, пов`язана з витратами на поховання померлого ОСОБА_8 і моральна шкода, пов`язана із заподіянням їй моральних страждань (т.1, а.с.60-73).
Потерпіла ОСОБА_5 просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на свою користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 30000,00 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди - 1000000,00 грн.
Обвинувачений ОСОБА_6 не визнав заявлений до нього потерпілою цивільний позов в частині сумі відшкодування моральної шкоди.
Іншими учасниками судового провадження розмір цивільного позову також не оспорювався.
Викладеними вище доказами підтверджується розмір цивільного позову в частині матеріальної шкоди і підстави для його задоволення.
Відповідно до ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язано відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на похорон і на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.
Щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_6 суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам, дітям, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Відповідно до ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.
Судом встановлено, що в цивільному позові потерпіла ОСОБА_5 вказала, що її жіноче прізвище ОСОБА_11 , та вона була рідною сестрою померлого ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження. У 2015 році вона після одруження змінила прізвище на « ОСОБА_20 ». З померлим братом вона із своєю сім`єю періодично проводили дозвілля, сімейні свята, приходили один до одного у гості.
Суд вважає, що вищезазначені потерпілою ОСОБА_5 обставини щодо родинних зв`язків із померлим ОСОБА_8 не підпадають під вимоги ст.ст. 1168 та 1200 ЦК України, які містять виключний перелік осіб, які мають право на відшкодування моральної шкоди.
За таких обставин суд вважає, що вона не має права на відшкодування моральної шкоди за даним цивільним позовом, згідно вищезазначених положень ЦК України, у зв`язку із чим, у задоволенні її цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди слід відмовити.
Суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що, на думку суду, обґрунтовується наявністю ризиків того, що обвинувачений може переховуватись від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК), вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК), що підтверджується тяжкістю покарання, яке йому призначається судом.
При цьому судом приймається до уваги вік обвинуваченого та задовільний стан його здоров`я, незначну міцність його соціальних зв`язків в місті його постійного проживання, відсутність в нього родини та утриманців та відсутність у нього постійного місця роботи, відсутність у нього судимостей.
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України,
У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_6 винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, і призначити йому покарання у виді 8 років позбавлення волі.
Обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити незмінним до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання обвинуваченому обчислювати з 10 березня 2022 року, з моменту його затримання (т.1, а.с.157-161), зарахувавши йому, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, до строку покарання строк його попереднього ув`язнення, а саме знаходження його під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період з 10 березня 2022 року до набрання вироком законної сили.
Речові докази: диски залишити в матеріалах судового провадження; одяг, взуття, ніж з рукояткою коричневого кольору обмотаний зеленою ізолентою, змиви, зрізи нігтьових пластин знищити; 2 ножі з чорною рукояткою, 1 ніж з червоною рукояткою, скляні склянки, 1 туфель, мобільні телефони залишити (повернути) власникам, за належністю.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на її користь, в рахунок відшкодовування майнової шкоди 30000,00 грн.
В іншій частині цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 відмовити.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя