Провадження № 1-кс/761/8660/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року м. Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 191 100 000 008 92 від 24.10.2019, у якому

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Києва, громадянка України, українка, з вищою освітою, яка офіційно не працевлаштована, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні малолітню дитину, інвалід ІІ групи, зареєстрована та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , не судима,

підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 клопотання слідчого СУ ГУНП в Київські області ОСОБА_7 про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 08.08.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України, а саме: у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України; у закінченому замаху на незаконне заволодіння шляхом шахрайства важливим особистим документом, вчинене з корисливих мотивів, організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 357 КК України; у підробленні офіційного документа, який видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, з метою використання його іншою особою, вчинене організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 358 КК України; у підробленні офіційного документа, який видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, з метою використання його іншою особою, вчинене повторно, організованою групою, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України.

Слідчий вважав, що підозрювана ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, які у ньому зазначені.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання слідчого, наполягаючи на необґрунтованості оголошеної ОСОБА_4 підозри, оскільки вважав, що орган досудового розслідування не зміг належним чином обґрунтувати та довести причетність останньої до вчинення вказаних правопорушень.

Також захисник наполягав на відсутності зазначених стороною обвинувачення ризиків непроцесуальної поведінки ОСОБА_4 , оскільки остання має міцні соціальні зв`язки, займається волонтерською діяльністю, надає медичну допомогу військовослужбовцям, є особою з інвалідністю ІІ групи, хворіє, постійно проходить медичне обстеження та відповідне лікування, має на утриманні малолітню доньку, тобто переховуватись чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню наміру не має.

Підозрювана підтримала думку захисника та просила відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, вивчивши надані суду матеріали, дійшов висновку про таке.

У силу ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити, чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри; чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, на які вказує слідчий; чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами певною мірою підтверджується наявність в діях підозрюваної ОСОБА_4 ознак інкримінованих злочинів.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваної, слідчий суддя відмічає, що ризиком у цьому випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя приймає до уваги, що не виключено, що ОСОБА_4 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень, може вчинити дії щодо ухилення від органу досудового розслідування та суду.

Водночас, відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, її моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

Керуючись наведеним, слідчий суддя враховує дані про особу ОСОБА_4 , її соціальний статус, репутацію, наявність хвороби, малолітньої дитини на утриманні, постійного місця мешкання на території м. Києва, відсутність судимостей.

Сукупність зазначених даних, відсутність у наданих стороною обвинувачення матеріалах підтвердження ймовірності вчинення з боку підозрюваної дій, спрямованих на умисне ухилення від органу досудового розслідування або реальних намірів вдатися до таких дій приводить до висновку про низьку ймовірність існування вказаного вище ризику.

Крім того, малоймовірними є ризики того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність, здійснювати незаконний вплив на свідків чи інших підозрюваних.

Водночас, слідчий суддя вважає, що не безпідставним є ризик того, що підозрювана може спотворити чи знищити речі та документи, що мають значення для встановлення обставин вчинення інкримінованого злочину.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведена наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

Відповідно до ч. 2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до раніше не судимої особи може бути застосований лише у разі, якщо вона підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Покарання за ч. 4 ст. 190 КК передбачає позбавлення волі понад зазначений строк.

Водночас слідчий суддя звертає увагу, що ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Хайредінов проти України» зазначив, що тримання особи під вартою буде свавільним, якщо національні суди не розглянули можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вказана вище позиція ЄСПЛ кореспондується з покладеним ч. 3 ст. 176 КПК на слідчого суддю обов`язком відмовити у застосуванні ініційованого стороною обвинувачення запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що наведені у клопотанні обставини є достатніми для переконання, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Відповідно до ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК, слідчий суддя зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі вік, міцність соціальних зв`язків у місці її постійного проживання, репутацію підозрюваної, її майновий стан тощо.

Враховуючи перелічене вище, слідчий суддя дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що належну процесуальну поведінку підозрюваної не зможе забезпечити інший, менш суворий, ніж тримання під вартою, запобіжний захід, оскільки підозрювана ОСОБА_4 має міцні соціальні та сімейні зв`язки, постійне місце мешкання на території м. Києва, має інвалідність ІІ групи, є тяжкохворою, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_7 відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на неї обов`язок прибувати до слідчого СУ ГУ НП у Київській області, яким здійснюється досудове розслідування у вказаному провадженні, за першою вимогою.

Крім того, покласти на підозрювану ОСОБА_4 такі обов`язки:

-не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

-повідомляти слідчого, прокурора, суд (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця перебування.

Строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків встановити по 08 жовтня 2022 року включно.

Підозрювану письмово під розпис повідомити про покладені на неї обов`язки та роз`яснити, що у разі їх невиконання до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних громадян.
Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

На ухвалу прокурором, підозрюваною, її захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1