ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2022 року місто Львів

Франківський районний суд міста Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, раніше судимий вироком Залізничного районного суду м. Львова від 23.11.2020 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді одного року обмеження волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю один рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України,

встановив:

ОСОБА_4 , 25.08.2021 близько 20:10 години, перебуваючи у приміщенні магазину №98 ТОВ «Сільпо-Фуд», що по вул. Наукова, 35А у м. Львові, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав із торгового стелажа магазину майно ТОВ « Сільпо-Фуд», а саме: шоколад: Max Fun фруктово-ягідний у кількості 10 штук вартістю по 35,54 грн. кожна, шоколад Max Fun манго-анан-марак-карам-кульк у кількості 10 штук вартістю по 35,54 грн. кожна, а всього майна на суму 710,80 грн., який помістивши в кишені своєї куртки, в яку був одягнутий, пройшовши через касу без оплати товару, покинув приміщення магазину. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв ТОВ «Сільпо-Фуд», матеріальну шкоду на загальну суму 710,80 грн.

Крім цього, ОСОБА_4 , 06.09.2021 близько 13:42 години, перебуваючи у приміщенні магазину № 98 ТОВ «Сільпо-Фуд», що по вул. Наукова, 35А в м. Львові, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав із торгового стелажа магазину майно ТОВ «Сільпо-Фуд», а саме цукерки Фереро Роше Діамант, вартістю 243,50 грн., які, помістивши під куртку, в яку був одягнутий, пройшовши через касу без оплати товару, покинув приміщення магазину. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв ТОВ «Сільпо-Фуд» матеріальну шкоду на суму 243,50 грн.

Також, ОСОБА_4 , 09.09.2021 близько 14:20 години, перебуваючи в приміщенні магазину № 98 ТОВ «Сільпо-Фуд», що по вул. Наукова, 35А в м. Львові, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав із торгового стелажа магазину майно ТОВ «Сільпо-Фуд», а саме цукерки Фереро Роше Діамант, вартістю 281,45 грн., які помістивши під куртку, в яку був одягнутий, пройшовши через касу без оплати товару, покинув приміщення магазину. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв ТОВ «Сільпо-Фуд» матеріальну шкоду на суму 281,45 грн.

Окрім цього, ОСОБА_4 , 08.04.2022, близько 13:25 години, в умовах воєнного стану, який введено Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №64/2022 від 24.02.2022 , діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи у приміщенні ТЦ ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», що по вул. Володимира Великого, 58 у м. Львові, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав із торгового стелажу ТЦ майно ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» шоколад «Мілка Молцфункар 300» в кількості 3 штуки, вартістю по 84,50 грн. кожна, шоколад «Мілка К.миг 300» в кількості 3 штуки, вартістю по 84,50 грн. кожна, шоколадні батончики «Лайн стандарт 42г» в кількості 3 штуки, вартістю по 9,30 грн. кожен, а всього майна на суму 445, 75 грн., яке помістивши під куртку та в кишені куртки, в яку був одягнений, пройшовши через касу без оплати товару, намагався покинути приміщення ТЦ, однак з причин, що не залежали від його волі, не довів свій умисел до кінця, оскільки при виході із приміщення центру з викраденим майном був зупинений працівниками охорони.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю. Дав покази, які в повній мірі відповідають фабулі обвинувачення та вищенаведеним встановленим судом обставинам. Пояснив, що дії відбувались у період часу, у спосіб, за обставин, які зазначені в обвинувальних актах. Мотиви і мета вчинення злочину, а також майно яке він викрав, та намагався викрасти, в обвинувальних актах відображені вірно. ОСОБА_4 пояснив, що крадіжки зазделегідь планував, пізніше викрадене майно продавав на ринку, в основному ринку "Провесінь" за півціни, бо йому потрібні були кошти, оскільки стабільної роботи обвинувачений не мав. Також обвинувачений зазначив, що особою з інвалідністю не є. Щодо замаху на крадіжку майна в ТЦ ТОВ "Ашан Україна Гіпермаркет " в період воєнного стану, то зазначив, що йому не було відомо, що за це посилено відповідальність. У вчиненому ОСОБА_4 розкаюється. Просить суворо не карати.

Зважаючи на повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, суд, на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки цього не заперечили учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються.

Між тим, суд з`ясував в обвинуваченого та інших учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснив сторонам кримінального провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини даної справи у апеляційному порядку.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і повно відображають обстановку і обставини вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, підстав для самообмови судом не встановлено.

Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України за епізодами кримінального правопорушення, які мали місце 25.09.2021р., 06.09.2021р., 09.09.2021р., та своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, який мав місце 08.04.2022р.

При цьому, кваліфікуючи дії обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив декілька тотожних злочинів, а відтак, кваліфікація його дій за ч.2 ст. 185 КК України є вірною за всіма епізодами крадіжок, що узгоджується з правовим висновком ВП Верховного Суду, викладеним у постанові від 22.05.2018 року у справі №187/1354/15 (провадження №51-1017км18), згідно з якою вчинення кількох епізодів тотожних злочинів повинно кваліфікуватися за однією статтею КК України, а не за кожен із них окремо, оскільки вони підпадають під дію однієї і тієї ж частини статті закону України про кримінальну відповідальність і повторної кваліфікації не потребують.

Пом`якшуючою покарання ОСОБА_4 обставиною щодо вчиненням ним кримінальних правопорушень , передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, є щире каяття.

Обтяжуючою покарання ОСОБА_4 обставиною за злочин, кваліфікований за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, є рецидив кримінальних правопорушень, з огляду на наявність в ОСОБА_4 непогашеної судимості за умисне кримінальне правопорушення за ч.1 ст.185 КК України згідно з вироком Залізничного районного суду м.Львова від 23 листопада 2020р.

Суд не вбачає підстав для визнання пом`якшуючою обставиною за злочин, передбачений ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, вчинення такого злочину за складних матеріальних обставин, з огояду на те, що такий вчинено в умовах воєнного стану. В період воєнного стану посилено відповідальність за кримінальні правопорушення щодо викрадення чужого майна, що відповідає засадам кримінального судочинства. Крім цього, поведінка обвинуваченого свідчить, що він на шлях виправленнях не став, оскільки будучи засудженим за злочини проти власності, надалі продовжує вчиняти кримінальні правопорушення проти власності.

Під час судового розгляду судом детально проаналізовано поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 після вчинення злочинів, рівень суспільної небезпеки обвинуваченого, наслідки суспільно-небезпечних діянь останнього, особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію порушень, ймовірність вчинення ним нових злочинів, зважено на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги характер та тяжкість вчинених ним злочинів, форму вини, спосіб вчинення злочинів, стадію злочинів, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, відношення обвинуваченого до скоєного, те, кількість епізодів кримінальних правопорушень, а саме 4, ту обставину, що кримінальне правопорушення вчинено під час іспитового строку, тобто порушено умови застосування ст.75 КК України, невідшкодування потерпілому шкоди за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.185 КК України, наявність пом`якшуючої обставини: щире каяття, наявність обтяжуючої обставини, передбаченої п.1) ч.1 ст.67 КК України, під час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, а саме: рецидив злочинів. Суд також враховує фактичні обставини справи і тяжкість заподіяних злочином наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання скарг не поступало.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України, метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

При цьому, суд виходить з того, що каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства. Відтак покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевказані обставини, а також вчинення злочинів під час іспитового строку, наявність обтяжуючої обстави, суд не вбачає підстав для застосування ст.69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 .

Беручи до уваги вказані обставини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей, за якими кваліфіковано дії обвинуваченого.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання, що відповідає положенням статті 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

На переконання суду, таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Крім цього, встановлено, що вироком Залізничного районного суду м. Львова від 23.11.2020 ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді одного року обмеження волі, з призначенням на підставі ст.75 КК України іспитового строку тривалістю один рік.

Таким чином, на підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України, обвинуваченому необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання у виді одного місяця позбавлення волі за попереднім вироком до покарання за даним вироком, шляхом часткового складання призначених покарань.

Запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Початок строку відбування покарання засудженому необхідно рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 08 квітня 2022 року.

Питання речових доказів по справі вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України - у виді двох років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України - у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України, до покарання за цим вироком частково приєднати ОСОБА_4 невідбуту частину покарання у виді одного місяця позбавлення волі, призначеноговироком Залізничного районного суду м. Львова від 23.11.2020.

Остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання 08 квітня 2022 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Речові докази:

-диски DVD-R у кількості однієї штуки, CD-диск у кількості двох штук, CD-R диск у кількості однієї штуки залишити при матеріалах кримінального провадження;

-три плитки шоколаду «Milka», з цілими лісовими горіхами, молочною та карамельною начинками, вагою по 300 грам; три плитки шоколаду «Milka» з мигдальною начинкою з какао, з карамельною начинкою і шматочками карамелізованого солоного мигдалю, три батончики «Lion» - повернути потерпілому ТЦ ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет».

-кепку чорного кольору, безрукавку чорного кольору повернути ОСОБА_4 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку, з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали (постанови) суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1