Справа № 405/4129/22
провадження № 1-кс/405/2193/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2022 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчий ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`янівка Бобринецького району Кіровоградської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, працюючого фізичною особою - підприємцем, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000245 від 13.09.2021, -
встановив:

слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати до ОСОБА_4 , запобіжний захід тримання під вартою.
Слідчим зазначається, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, яке вчинене умисно з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення від незаконної діяльності, пов`язаної з сутенерством, вчиненого щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, ОСОБА_4 , веде антигромадський спосіб життя, що, на думку слідства, свідчить про стійку злочинну спрямованість особистості підозрюваного та про наявність передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 303 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до семи років.
З метою уникнення відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, що, на думку слідства, свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України.
Перебуваючи на свободі, маючи можливість вільного пересування та контактів, підозрюваний спроможний незаконно впливати прямо чи опосередковано на свідків з метою примушення до надання неправдивих даних щодо вчинення ним кримінального правопорушення з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Таким чином, викладені обставини, на думку сторони обвинувачення, з достатністю свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити спроби незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою.
З метою позбавлення підозрюваного можливості спілкуватися та впливати на свідків, є необхідність, що виправдовується потребами досудового розслідування, ізолювати ОСОБА_4 від зовнішніх контактів.
Також слідчим стверджується, що жоден з більш м`яких, ніж тримання під вартою запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам. Так особисте зобов`язання не може бути застосовано в зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Такі запобіжні заходи, як застава та домашній арешт застосовувати недоцільно у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 проживає поряд з місцем вчинення кримінального правопорушення, а тому може продовжити злочинну діяльність.
Інші, крім тримання під вартою запобіжні заходи, в цілому не зможуть запобігти вказаним ризикам вчинення підозрюваним дій щодо порушення покладених на нього законом обов`язків, а також забезпеченню швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, вказав на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри, існування ризиків передбачених п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.
Захисник в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував, вказав на необґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри, недоведеність заявлених ризиків, просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого.
Підозрюваний підтримав позицію захисник.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, якими обґрунтовується клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши доводи прокурора, пояснення захисника, з позицією якого погодився підозрюваний, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Встановлено, що слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженні відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000245 від 13.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303, ч. 2 ст. 302, ч. 1 ст. 263 КК України.
30.08.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, відповідно до якої: мешканець м. Кропивницького ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обравши об`єктом систематичної, антигромадської діяльності честь і гідність сексуального життя осіб жіночої статі, експлуатацію їх у якості повій, спонукаємий корисливим мотивом й метою незаконного збагачення, за рахунок забезпечення діяльності в зайнятті жінками проституцією систематичного надання сексуальних послуг невизначеному колу осіб за матеріальну винагороду та отримання як результат, постійного, основного джерела доходу, з початку вересня 2021 року став на шлях реалізації своїх протиправних намірів.
При цьому, усвідомлюючи труднощі досягнення одноособово вказаного злочинного результату, ОСОБА_4 , з метою втягнення у сутенерство інших осіб в якості співучасників, на початку вересня 2021 року, запропонував ніде не працюючим мешканцям м. Кропивницького ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , прийняти спільну участь у здійсненні сутенерства, як засобу незаконного отримання прибутку.
Спонукаємі корисливим мотивом й метою незаконного збагачення, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 надали свою згоду на спільну протиправну діяльність по забезпеченню зайняттям проституцією іншими особами жіночої статі, вступивши тим самим з ОСОБА_4 та між собою у злочинну змову, спрямовану на отримання матеріальної вигоди від заробітків по наданню сексуальних послуг.
З початку вересня 2021 року по теперішній час, ОСОБА_4 за місцем розташування готельно-банного комплексу, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , організував незаконну діяльність, в групі осіб з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які в свою чергу виконували функції адміністраторів, по забезпеченню заняття проституцією іншими особами жіночої статі з метою незаконного отримання прибутку.
З цією метою, у вказаний період часу, ОСОБА_4 , як особисто, так і через ОСОБА_7 , ОСОБА_8 або ОСОБА_9 , втягнув до заняття проституцією, ніде не працюючих: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , які добровільно надали свою згоду на систематичне надання сексуальних послуг невизначеному колу осіб чоловічої статі за матеріальну винагороду.
В ході досудового розслідування проводились негласні слідчі (розшукові) дії, за результатами яких зафіксовані телефонні розмови вищевказаних осіб між собою, які підтверджують надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду в приміщенні готельно-банного комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
За результатами проведення подальших оперативно-технічних заходів, негласних слідчих (розшукових) дій та слідчих (розшукових) дій встановлені наступні епізоди сутенерської діяльності:
- 12.08.2022 о 15:17 год., ОСОБА_7 , перебуваючи разом з жінками повіями на своєму робочому місці в приміщенні готельно-банного комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , виконуючи покладені на неї функції адміністратора, зустрілась з особою зі зміненими анкетними даними ОСОБА_16 та отримала від нього замовлення бані для відпочинку та послуг сексуального характеру. Поінформувавши ОСОБА_16 щодо вартості замовлених ним послуг - 1200грн. за дві години відпочинку в бані, повідомила про те, що послуги сексуального характеру будуть надаватись ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 як повією для реалізації безпосередньо нею таких послуг. Після зустрічі ОСОБА_16 з ОСОБА_13 , остання повідомила про необхідність надання їй грошових коштів в розмірі 70 грн. за послуги таксі та 3000 грн. за надання нею сексуальних послуг. Того ж дня, в період часу з 16:34 год. по 16:54 год., отримавши від ОСОБА_16 обумовлену суму грошових коштів, ОСОБА_13 виконала незаконні дії по наданню сексуальних послуг;
- 17.08.2022 о 13:21 год., ОСОБА_9 , перебуваючи разом з жінками повіями на своєму робочому місці в приміщенні готельно-банного комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , виконуючи покладені на неї функції адміністратора, зустрілась з особою зі зміненими анкетними даними ОСОБА_17 та отримала від нього замовлення бані для відпочинку та послуг сексуального характеру. Поінформувавши ОСОБА_17 щодо вартості замовлених ним послуг - 1200грн. за дві години відпочинку в бані, повідомила про те, що послуги сексуального характеру будуть надаватись жінкою на ім`я ОСОБА_18 як повією для реалізації безпосередньо нею таких послуг. Після зустрічі ОСОБА_17 з жінкою на ім`я ОСОБА_18 , остання повідомила про необхідність надання їй грошових коштів в розмірі 3000грн. за надання нею сексуальних послуг. Того ж дня, в період часу з 15:14 год. по 15:25 год., отримавши від ОСОБА_17 обумовлену суму грошових коштів, жінка на ім`я ОСОБА_18 виконала незаконні дії по наданню сексуальних послуг.
Одержані від ОСОБА_13 та жінки на ім`я ОСОБА_18 - грошові кошти, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , 12.08.2022 і 17.08.2022 відповідно, передали ОСОБА_4 , які в подальшому були розподілені між учасниками злочинної групи.
Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри підтверджуються доданими до клопотання матеріалами, а саме: матеріалами виконання доручення слідчого від 24.06.2022; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 24.05.2022; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 13.08.2022; протоколом огляду покупця від 12.08.2022; протоколом огляду грошових купюр від 12.08.2022; протоколом огляду від 12.08.2022; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину протоколом огляду покупця від 17.08.2022; протоколом огляду грошових купюр від 17.08.2022; протоколом огляду від 17.08.2022, та іншими доданими до матеріалів клопотанням доказами,
Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( далі - ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру, розумна підозра передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року). У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й особисте зобов`язання.
При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі Мюррей проти Сполученого Королівства № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення(рішення у справі Мюррей проти Об`єднаного Королівства від 28.10.1994, Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30.08.1990).
Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК Кодексу.
З урахуванням наявності вищезазначених вагомих доказів обґрунтованості підозри, обставин вчинення злочину, його тяжкості, міри покарання, а також особи підозрюваного та її бажання уникнути кримінальної відповідальності, досудовим розслідуванням встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». Отже, слідчий суддя приймає до уваги тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та покарання, що підвищує ризик зникнення обвинуваченого від правосуддя.
У рішенні Європейського суду «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р. зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винним, з огляду на особу підозрюваного, визначає вірогідність переховування від органів розслідування та /або суду підозрюваного, на тому рівні, щоб їм запобігти можливо лише при застосуванні запобіжного заходу домашнього арешту.
Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 : раніше не судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного, корисливого злочину, працює фізичною особою підприємцем, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, не одружений, стан здоров`я, тяжкість можливого покарання.
При вирішенні клопотання суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.
Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.
Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення у справі «Ніколова проти Болгарії»). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ноймайстер проти Австрії» позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.
Отже, прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт для запобігання встановленим ризикам, які б давали змогу об`єктивному спостерігачу переконатись в тому, що запобігти вказаним ризикам можливо виключно застосувавши запобіжний захід тримання під вартою.
Як пояснив підозрюваний він має постійне місце проживання, стабільний дохід від здійснення підприємницької діяльності.
На переконання слідчого судді достатнім запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, за вказаного вище обґрунтування є домашній арешт до 30.10.2022, в межах строку досудового розслідування, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-179, 184, 194, 196 - 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчий ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 02.09.2022 по 30.10.2022 включно, в межах строку досудового розслідування.
Покласти на ОСОБА_4 по 30.10.2022 наступні обов`язки:
- не відлучатись з будинку АДРЕСА_3 , у період часу з 23 год. 00 хв. по 05 год. 00 хв., наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні за винятком їх участі у процесуальних діях.
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Контроль за виконанням ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків покласти на ГУНП в Кіровоградській області.
В іншій частині вимог клопотання, - відмовити.
Вручити копію цієї ухвали прокурору, підозрюваному, захиснику негайно після її оголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_19