Справа № 323/1438/21
Провадження № 1-і/191/10/22
У Х В А Л А
іменем України
25 серпня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого -судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове в режимі відеоконференції клопотання прокурора Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання в закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,
обвинуваченого у вчиненні суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки злочинів, передбачених ч.2 ст.15 п.1,7 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 ч.2 ст.194, ч.1 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Прокурор Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді утримання в психіатричному закладі в умовах, що виключають небезпечну поведінку, а саме в Комунальному підприємстві «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради», що знаходиться за адресою: м. Дніпро вул.Бехтєрєва,1.
В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_5 вчинивсуспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки злочинів, передбачених ч.2 ст.15 п.1,7 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 ч.2 ст.194, ч.1 ст.125 КК України, а саме: спричинення умисного легкого тілесного ушкодження; закінчений замах на умисне знищення майна вчинене шляхом підпалу; закінчений замах на умисне знищення майна вчинене шляхом підпалу; закінчений замах на умисне вбивство двох осіб з хуліганських мотивів. Ризики, передбачені п.1,3,5 ст.177 КПК України, що які слугували підставою для застосування запобіжною заходу у вигляді утримання в психіатричному закладі в умовах, що виключають небезпечну поведінку відносно ОСОБА_5 , на даний час не зникли та не зменшилися, оскільки ОСОБА_5 вчинив злочини, які відноситься до категорії особливо тяжкого та тяжкого злочинів, страждає на хронічне психічне захворювання, в силу ст.89 КК України не судимий, тому, усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним діяння та невідворотність покарання у виді позбавлення волі від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі, може залишити місце мешкання, тим самим переховавшись від суду, унеможлививши проведення за його участі необхідних слідчих дій для повного та всебічного судового розгляду, а також виконання у відношенні нього процесуальних рішень.

Крім того, ОСОБА_5 може завдати шкоди потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки недоведений ним злочин, в результаті якого могла бути заподіяна смерть останнім, припинений завдяки втручанню правоохоронних органів, яке полягало своєчасному наданні медичної допомоги потерпілим. У зв`язку з цим, просить продовжити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключає його небезпечну поведінку з посиленим наглядом, а саме КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради», на 60 діб.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав повністю та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 просила відмовити у задоволені клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді утримання в психіатричному закладі та обрати ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід.

Особа, стосовно якої передбачається застосування заходів медичного характеру, ОСОБА_5 також просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Суд, розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників провадження, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, вік обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, репутацію обвинуваченого, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.200 КПК України в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні, згідно з ч.ч.1, 2 ст.503 КПК України, змінено порядок досудового розслідування згідно з правилами кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 11 січня 2022 року ОСОБА_5 продовжено раніше обраний запобіжний захід у вигляді утримання в психіатричному закладі в умовах, що виключають небезпечну поведінку, до 11 березня 2022 року. На час перебування під дією запобіжного заходу ОСОБА_5 поміщено до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради», що знаходиться за адресою: м.Дніпро вул.Бехтєрєва,1.

Вказаний запобіжний захід було обрано та продовжено судом у зв`язку з тим, що були достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та потерпілих, переховуватися від суду та вчинити інші суспільно небезпечні діяння. Крім того, не було доведено, що за місцем проживання ОСОБА_5 не буде забезпечено належний догляд.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 29.06.2022 року ОСОБА_5 було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключає його небезпечну поведінку з посиленим наглядом на строк 2 місяці, тобто до 27.08.2022 року, оскільки до ОСОБА_5 неможливо було застосувати інший більш м`який запобіжний захід.
Європейський суд з прав людини встановив низку процедурних гарантій щодо застосування п."е" ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема: 1) позбавлення будь-кого свободи може відбуватися тільки в межах передбаченої законом процедури й не може бути свавільним; 2) особа не може бути позбавлена волі, якщо не буде достовірно встановлено, що вона є психічно хворою; 3) розлад психіки має бути встановлений об`єктивною медичною експертизою; 4) розлад психіки повинен мати такий характер або такий ступінь, який би виправдовував обов`язкове позбавлення свободи, а правомірність подальшого утримання особи в психіатричному закладі залежить від того, чи зберігається стан психічного розладу (рішення у справі "Вінтерверп проти Нідерландів" від 24 жовтня 1979 року).

Суд вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які враховувалися при застосування та продовженні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді утримання в психіатричному закладі в умовах, що виключають небезпечну поведінку, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, що мають ознаки в тому числі тяжких та особливо тяжких злочинів, судовий розгляд кримінального провадження наразі триває, не з`ясовані обставини вчиненого діяння та не досліджені всі докази.

Крім того, згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №32 від 16.06.2021 ОСОБА_5 , 1969 року народження, виявляв та виявляє у теперішній час ознаки хронічного психічного розладу у формі біполярного розладу, поточного маніакального епізоду з психотичними симптомами. Тому він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час, за своїм психічним станом, він також не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Таким чином, запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку ОСОБА_5 , відповідає характеру і тяжкості вчиненого діяння, позбавляє можливості перешкоджати інтересам правосуддя. Водночас обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, та з урахуванням даних про відсутність адекватного системного протирецидивного психіатричного супроводу за місцем проживання, передання ОСОБА_5 на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом, виключається.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про неможливість застосування до ОСОБА_5 іншого більш м`якого запобіжного заходу, а тому вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у вигляді утримання у психіатричному закладі в умовах, що виключають небезпечну поведінку , строком на 60 днів.

Керуючись ст. 177,178, 182, 183, 194, 331, 508 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання в закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме в Комунальному підприємстві «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради», що знаходиться за адресою: м.Дніпро вул.Бехтєрєва,1, строком на 60 днів, тобто до 23 жовтня 2022 року.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1