Провадження № 1-кп/554/1260/2022
В И Р О К
іменем України

17.10.2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
та обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження за обвинувальним актом, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001760 від 01.09.2022 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, неодруженого, раніше несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Полтави, громадянки України, освіта професійно-технічна, не працюючої, незаміжньої, раніше несудимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , разом із ОСОБА_5 31.08.2022 року, близько 20 год. 00 хв., перебуваючи поблизу будинку № 5 по вул. Щепотьєва у м. Полтаві, знайшли банківську картку «Приват Банк» золоту «Універсальну» № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_6 .
Далі, ОСОБА_4 , діючи спільно у групі та за попередньою змовою із ОСОБА_5 , того ж дня, близько 20 год. 00 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, в період дії воєнного стану, який введено Указом Президента України від 24.02.2022 року за № 64/2022, переконавшись, що їхні дії є непоміченими, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи у магазині «Маркетопт», розташованого по вул. Станіславського, 14/2 у м. Полтаві, розрахувались знайденою банківською карткою за продукти харчування на суму 37 грн. 20 коп.
Того ж дня, близько 20 год. 05 хв. ОСОБА_5 , діючи спільно у групі та за попередньою змовою із ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію умислу на таємне викрадення чужого майна, в період дії воєнного стану, який введено Указом Президента України від 24.02.2022 року за № 64/2022, переконавшись, що їхні дії є непоміченими, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи у магазині «Маркетопт», розташованого по вул. Станіславського, 14/2 у м. Полтаві, розрахувалась знайденою банківською карткою за продукти харчування на суму 37 грн. 20 коп.
Наступного дня, 01.09.2022 року, неодноразово, близько 13 год. 50 хв., 13 год. 59 хв., 14 год. 02 хв., 14 год. 04 хв. ОСОБА_4 діючи спільно у групі та за попередньою змовою із ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію умислу на таємне викрадення чужого майна, в період дії воєнного стану, який введено Указом Президента України від 24.02.2022 року за № 64/2022, переконавшись, що їхні дії є непоміченими, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи у магазині «Сімейний», розташованого по вул. Щепотьєва, 7 у м. Полтаві, розрахувався знайденою банківською карткою за продукти харчування на суму 49 грн. 50 коп., 442 грн. 90 коп., 160 грн. 00 коп., 229 грн. 90 коп. відповідно.
Далі, 01.09.2022 року близько 14 год. 07 хв., ОСОБА_4 , діючи спільно у групі та за попередньою змовою із ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію умислу на таємне викрадення чужого майна, в період дії воєнного стану, який введено Указом Президента України від 24.02.2022 року за № 64/2022, переконавшись, що їхні дії є непоміченими, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи у закладі харчування «Мама Піца», розташованого по бул. Щепотьєва, 7/12 у м. Полтаві, розрахувався знайденою банківською карткою за зроблене замовлення на суму 350 грн. 00 коп.
Таким чином, ОСОБА_4 , діючи спільно у групі та за попередньою змовою із ОСОБА_5 , реалізуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, в період дії воєнного стану, який введено Указом Президента України від 24.02.2022 року за № 64/2022, діючи умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом, спричинили ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1290 грн. 49 коп.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся. Фактичні обставини справи не оспорював, підтвердивши факти і обставини їх вчинення, так як це зазначено вище.

Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, в скоєному щиро розкаялася. Фактичні обставини справи не оспорювала, підтвердивши факти і обставини їх вчинення, так як це зазначено вище.

Пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

Враховуючи те, що обвинувачені в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, беручи до уваги, що обвинувачені та інші учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці

доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кримінальне правопорушення було вчинено обвинуваченими, в діянні обвинувачених є склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а тому вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, має професійно-технічну освіту, не працює, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Вивченням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_5 встановлено, що вона раніше не судима, має професійно-технічну освіту, не працює, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає їх щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінального правопорушення, данні про особи обвинувачених, беручи до уваги конкретні обставини у справі, визнані судом пом`якшуючими, відсутність обтяжуючих покарання обставин за скоєне, критичну оцінку ними своєї протиправної поведінки, враховуючи умови їх життя, думку прокурора, яка вважала за доцільне призначення обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі із звільненням від його відбування з випробуванням, суд вважає, що їх виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень можливо в умовах без реального відбування покарання у виді позбавлення волі (термін покарання призначається судом з урахуванням вимог ст. 69-1 КК України - не більше двох третин максимального строку найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті кримінального закону, що передбачає відповідальність за скоєне), при застосуванні ст.75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням з покладенням на них додаткових обов`язків, передбачених ст. 76 КК України при звільненні від відбування покарання з випробуванням.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року).

Запобіжні заходи відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не застосовувались.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Доля речового доказу вирішується у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 370 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

У відповідності до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з іспитовим строком один рік.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

У відповідності до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з іспитовим строком один рік.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 06.09.2022 року на банківську картку «Приват Банк» золоту «Універсальну» № НОМЕР_1 - скасувати.

Речовий доказ - банківську картку «Приват Банк» золоту «Універсальну» № НОМЕР_1 - переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області повернути законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженими в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий -