ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/450/22 Справа № 705/2322/22 Категорія: ч. 1 ст. 309 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції з

Уманським міськрайонним

судом Черкаської області:

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

законного представника

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси матеріали кримінального провадження № 0000349 за апеляційною скаргою прокурора Уманської окружної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 червня 2022 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Дяківка, Бершадського району, Вінницької області, українець, громадянин України, студент Державного навчального закладу «Уманський професійний ліцей», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

засуджений за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 686,48 грн.

Вирішена доля речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України.

в с т а н о в и л а :
Вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.06.2022 ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 25.05.2022 року близько 11 год. 50 хв., перебуваючи неподалік буд. АДРЕСА_3 , на земельному покритті під кущовими насадженнями помітив пакет, при відкритті якого виявив рослини роду конопель, у висушеному вигляді та усвідомлюючи, що дані рослини є наркотичним засобом, діючи умисно та цілеспрямовано, поклав вказаний пакет до рюкзака чорного кольору, який мав при собі, тим самим придбав та зберігав при собі дану речовину, не переслідуючи при цьому мети збуту.

25.05.2022 близько 12 год. 00 хв. працівниками УБН в Черкаській області під час патрулювання у зв`язку із введенням на підставі указу Президента України №64/2022 військового стану на території України від 24.02.2022 року, поблизу залізничного вокзалу в м. Умань, було помічено підозрілу особу, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого згідно ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» та ст. 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», було здійснено перевірку документів. Під час спілкування, на запитання працівників поліції чи має він при собі заборонені предмети чи речовини, останній повідомив, що має. Після чого на місце події було викликано слідчо-оперативну групу Уманського РУП ГУНП в Черкаській області. По приїзду слідчо-оперативної групи проведено огляд місця події під час якого, на пропозицію працівника поліції, в присутності понятих, майстра виробничого навчання ДНЗ «Уманський професійний ліцей» та рідної сестри, ОСОБА_7 добровільно видав із свого рюкзака чорного кольору, який він мав при собі полімерний пакет з речовиною рослинного походження зеленого та коричневого кольору, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/124-22/5237-НЗПРАП від 06.06.2022 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений канабіс, маса наркотичного засобу (канабісу) в перерахунку на висушену речовину становить 32,3г, відповідно, яку останній незаконно придбав та зберігав при собі без мети подальшого збуту.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор Уманської окружної прокуратури ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу в якій, не заперечуючи доведеності вини обвинуваченого, просила його змінити в частині призначеного покарання, призначивши покарання за ч. 1 ст. 309 КК України, із застосуванням ст.ст. 99, 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 450 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 7650 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , який є неповнолітнім, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, судом першої інстанції не дотримано положень ч. 2 ст. 53, ч. 2 ст. 99 КК України, згідно яких розмір штрафу неповнолітньому визначається в межах від 30 до 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкцією ч. 1 ст. 309 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу в розмірі від 1000 до 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки санкція ч. 1 ст. 309 КК України визначає мінімальну та максимальну межі покарання, тому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією цієї статті, може бути призначене лише з застосуванням положень ст. 69 КК України.

Прокурор вважає, що наявні за матеріалами провадження пом`якшуючі покарання обставини ОСОБА_7 щире каяття та вчинення кримінального проступку неповнолітнім, є обставинами, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з врахуванням позитивної характеристики, дають підстави для застосування положень ст. 69 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думки прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , його законного представника ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу прокурора, просили її задовольнити та пом`якшити призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у виді штрафу, застосувавши ст. 69 КК України, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення.

За змістом ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ґрунтуватись на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин провадження в їх сукупності, з дотриманням вимог щодо кримінального та кримінального процесуального закону.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, за яке він засуджений, відповідає фактичним обставинам провадження, докази на підтвердження встановлених судом обставин судом не досліджувалися відповідно до вимог ст. 382 ч.2 КПК України та ніким з учасників судового провадження не оспорюється.

Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України є правильною і в колегії суддів сумнівів не викликає.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Як встановлено в ході апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення, при призначенні ОСОБА_7 покарання у виді штрафу судом першої інстанції не дотримано вимог ч. 2 ст. 99, ст. 69 КК України, у зв`язку з чим вирок суду в цій частині підлягає зміні.

Зокрема, вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.06.2022 ОСОБА_7 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Разом з цим, відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_7 є неповнолітнім. Дана обставина була встановлена судом першої інстанції та врахована ОСОБА_7 при призначенні покарання, як пом`якшуюча покарання обставина.

Частиною 2 ст. 53 та ч. 2 ст. 99 КК України визначено, що неповнолітньому, покарання у виді штрафу призначається в межах від 30 до 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже максимальний розмір покарання у виді штрафу обвинуваченому ОСОБА_7 , який є неповнолітнім, може бути призначений у розмірі, що не перевищує 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкцією ч. 1 ст. 309 КК України передбачено покарання у виді штрафу від 1000 до 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до 2 років, або арешту на строк до 6 місяців, або обмеження волі на строк до 5 років.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Оскільки в апеляційній скарзі прокурор порушує питання про зміну вироку місцевого суду в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у вигляді штрафу, з застосуванням ч. 2 ст. 99, ст. 69 КК України, тобто про покращення становища останнього, тому суд апеляційної інстанції не розглядає можливість призначення альтернативних покарань, визначених санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, з врахуванням того, що вони погіршують становище обвинуваченого.

Відповідно до ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання й істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, визначеної в санкції статті КК України.

Колегія суддів вважає, що оскільки санкцію ч. 1 ст. 309 КК України визначено мінімальну та максимальну межі покарання у виді штрафу, від 1000 до 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а покарання неповнолітньому обвинуваченому у виді штрафу, з врахуванням положень ч. 2 ст. 99 КК України, може бути призначене в максимальному розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, тому призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання підлягає приведенню у відповідність вимогам ч. 2 ст. 99 КК України, шляхом його пом`якшення з застосуванням положень ст. 69 КК України.

З матеріалів кримінального провадження та вироку суду вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується позитивно, за час навчання в ДНЗ «Уманський професійний ліцей» зарекомендував себе з позитивної сторони, щиро розкаявся у вчиненому, проступок вчинив, будучи неповнолітнім, колегія суддів вважає, що за наявності вищезазначених обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, та за відсутності обставин, що обтяжують покарання, слід призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу із застосуванням ч. 2 ст. 99, ст. 69 КК України, тобто нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, а саме в розмірі 450 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В решті вирок суду слід залишити без змін.

З врахуванням викладеного апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а вирок суду зміні в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в бік пом`якшення, з наведених вище мотивів.

Керуючись ст. 405, п. 2 ч. 1 ст. 407, ст.ст. 409, 412, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Уманської окружної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 червня 2022 року щодо ОСОБА_7 - змінити в частині призначеного покарання останньому, пом`якшивши його зі штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., до штрафу з застосуванням ч. 2 ст. 99, ст. 69 КК України, у розмірі 450 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 7650 (сім тисяч шістсот п`ятдесят) грн..

В решті - вирок щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді