Справа № 308/9712/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 липня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000790 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:
Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000790 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у якому просить накласти арешт на транспортний засіб моделі «Ява» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонити використання та розпоряджання транспортним засобом «Ява» д.н.з. НОМЕР_1 та визначити місце його зберігання за адресою: м.Мукачево, вул.Об`їзна б/н до моменту визначення долі речового доказу.

Клопотання надійшло на адресу суду 28.07.2022 року поштовими засобами зв`язку. Згідно відмітки на поштовому конверті клопотання здано на пошту 16.07.2022 року.
Клопотання обґрунтовано тим, що органом досудового розслідування встановлено, що 15 липня 2022 року о 17 год. 15 хв. в м.Ужгород, по вул. Закарпатській, біля буд №44/3 водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем «Skoda Superb» днз НОМЕР_2 здійснив поворот праворуч при цьому допустив зіткнення з мотоциклом «Ява» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався в попутному напрямку по правому краю дороги. В результаті зіткнення водій мотоциклу отримав тілесні ушкодження.

16 липня 2022 року відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000790 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

15 липня 2022 року в ході проведення огляду місця події транспортні засоби: «Skoda Superb» днз НОМЕР_2 та мотоцикл «Ява» д.н.з. НОМЕР_1 було вилучено, а в подальшому поміщено на спец майданчик тимчасового затриманих транспортних засобів ГУНП в Закарпатській області за адресою: м.Мукачево, вул. Об`їзна б/н, Ужгородського району, так як останні є тимчасово вилученим майном.

Прокурор посилається на те, що відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

16 липня 2022 року постановою старшого слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, транспортний засіб «Ява» д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом.

Прокурор зазначає, що зважаючи на те, що вказаний транспортний засіб вважається знаряддям вчинення кримінально протиправних дій, його перебування на зберіганні у третіх осіб, створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своє чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України. При цьому просить врахувати, що перебування вказаного автомобіля на зберіганні у власника або особи, яка користується даним автомобілем у зв`язку з їхньою заінтересованістю, що може виразитися у пошкодженні, перетворенні, псуванні, приховуванні згаданого вище майна, може вплинути повноту та достовірність проведеної експертизи, оскільки на даний час виникла необхідність у призначенні ряду судових експертиз (експертизи технічного стану, транспортно-трасологічної експертизи, авто технічну з метою встановлення причин, що слугували настанню ДТП).

У клопотанні вказано, що зважаючи на те, що мотоцикл «Ява» д.н.з. НОМЕР_1 визнаний речовим доказом, останній може бути використаний під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Окрім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що мотоцикл «Ява» д.н.з. НОМЕР_1 згідно наданих пояснень належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. На момент вчинення ДТП перебував у його володінні. На момент підготовки клопотання реєстраційні документи встановлюються.
Сторона обвинувачення просить врахувати, що транспортний засіб являється засобом вчинення кримінального правопорушення (злочину), оскільки завдяки вищезазначеному транспортному засобу було спричинено тілесні ушкодження, внаслідок порушення правил дорожнього руху.

З огляду на те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні, а також те, що у разі задоволення вказаного клопотання може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч.1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, прокурор просить накласти арешт на вилучений транспортний засіб.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду клопотання про арешт майна, в судове засідання не з`явився. При цьому, подав заяву, згідно якого просив розглянути клопотання про арешт тимчасово вилученого майна без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.
Власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання про арешт майна повідомлений належним чином.
Згідно ч.1 ст.172 КПК України неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям учасників судового провадження фіксування кримінального провадження в суді технічними засобами не здійснювалося.
Згідно ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно змісту ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Слідчим суддею встановлено, що Ужгородське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження за №0000790 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Згідно долученого до матеріалів клопотання витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000790 досудове розслідування проводиться за фактом того, що 15 липня 2022 року о 17 год. 15 хв. в м.Ужгород, по вул. Закарпатській, біля буд №44/3 водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем «Skoda Superb» днз НОМЕР_2 здійснив поворот праворуч при цьому допустив зіткнення з мотоциклом «Ява» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався в попутному напрямку по правому краю дороги. В результаті зіткнення водій мотоциклу отримав тілесні ушкодження.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.07.2022 року слідує, що слідчим Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 в присутності водія транспортного засобу Шкода днз НОМЕР_2 ОСОБА_5 проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди за адресою: м.Ужгород, вул. Закарпатська, буд №44/3, в ході якого було виявлено та вилучено мотоцикл «Ява» д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль «Skoda Superb» днз НОМЕР_2 .

Постановою старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 від 16.07.2022 року автомобіль «Skoda Superb» днз НОМЕР_2 та мотоцикл «Ява» д.н.з. НОМЕР_1 у матеріалах досудового розслідування №0000790, що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2022 року визнано речовими доказами.

У письмових поясненнях від 15.07.2022 року ОСОБА_4 зазначив, що 15 липня 2022 року близько 17 год. 30 хв. він керував мотоциклом «Ява» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить йому.

Із матеріалів клопотання вбачається, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт перебувало у фактичному володінні ОСОБА_4 .

Зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.
Відповідно до положень ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Внесене прокурором в межах кримінального провадження №0000790 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано у визначений КПК України строк.
Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив збереження речових доказів у відповідності до п.1 ч.2 ст.170 КПК України.
Речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
В ч.2 ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Як вбачається з матеріалів клопотання досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України, якою встановлено відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для арешту майна, оскільки воно відповідає критеріям речового доказу, на такому майні збереглися сліди злочину від їх взаємного контактування, та прокурор довів можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні. Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх використання, перетворення, передачі, відчуження, оскільки існують відповідні ризики. Крім цього слідчий суддя враховує, що в даному кримінальному провадженні залучення вказаного майна необхідне для проведення судових експертиз (експертизи технічного стану, транспортно-трасологічної експертизи, авто технічну з метою встановлення причин, що слугували настанню ДТП), для їх детального огляду та фіксації на них слідової інформації (деформацій) внаслідок зіткнення, характеру їх утворення, що виправдовує мету збереження речового доказу. Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження використання, перетворення, передачі, відчуження майна, інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.
При цьому, слідчим суддею враховано, що відповідно до положень ч.2 статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, після проведення певних процесуальних та слідчих дій, буде встановлена належність або неналежність вилученого майна до обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженню, що не позбавляє права зацікавлених осіб ставити питання про скасування арешту в порядку статті 174 КПК України.
Разом з тим, вимога щодо визначення місця зберігання транспортного засобу «Ява» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м.Мукачево, вул.Об`їзна б/н до моменту визначення долі речового доказу є необґрунтована, оскільки вирішення питання про визначення місця зберігання арештованого майна виходить за межі повноважень слідчого судді.
Так, речові докази відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК є процесуальним джерелом доказів у кримінальному провадженні. При цьому їх зберігання є однією з гарантій реалізації завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК, та умовою дотримання прав осіб, права котрих було обмежено, у тому числі й майнові, щодо речей чи майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні і на яке ухвалою слідчого судді уже накладено арешт.
Чинний кримінальний процесуальний закон у ст. 100 чітко передбачає порядок зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про спеціальну конфіскацію. Зокрема, у ч. 2 цієї статті регламентовано, що зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» затверджено Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження. Так, забезпечення схоронності тимчасово вилученого майна врегульовано у п. 27 вказаного Порядку, де зазначено, що схоронність такого майна забезпечується згідно з пунктами 1-26 цього Порядку до повернення майна власнику у зв`язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно.
Враховуючи наведене, приходжу до висновку про часткове задоволення вимог клопотання прокурора.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000790 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про арешт майна, - задовольнити частково.
Накласти арешт на транспортний засіб (мотоцикл) моделі «Ява» д.н.з. НОМЕР_1 , який на момент вилучення перебував у володінні ОСОБА_4 , який було вилучено 15.07.2022 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди за адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонити користування та розпорядження транспортним засобом моделі «Ява» д.н.з. НОМЕР_1 .

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1