Справа № 194/938/22
Номер провадження 1-кс/194/236/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2022 року Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.08.2022 року №0000110 за ч. 1 ст. 162 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Прокурор Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 звернулась до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.08.2022 року №0000110 за ч. 1 ст. 162 КК України.
В своєму клопотанні посилається на те, що 13.08.2022 року приблизно о 23:45 год., невідома особа незаконно проникла до будинку АДРЕСА_1 , чим порушила її право на недоторканість житла.
14.08.2022 року по даному факту СД ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області розпочато кримінальне провадження № 0000110 котре було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.162 КК України.
14.08.2022 року слідчим СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 було проведено огляд місця події, а саме домоволодіння АДРЕСА_1 , в ході проведення якого було виявлено рюкзак чорного кольору, який був поміщений до спеціального пакету № INZ4069072, кросівок чорного кольору з написом «POGO», який був поміщений до спеціального пакету № INZ 4068890 та цеглу червоного кольору з отворами, що було поміщено до білого пакета та опечатано паперовою биркою з відповідними написами, які в ході проведення огляду місця події вилучені до ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.
15.08.2022 року дізнавачем СД ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 було проведено огляд предмета, а саме спеціального пакета № INZ4069072, в якому знаходиться рюкзак. В ході огляду предмета в присутності двох запрошених понятих вказаний спеціальний пакет за допомогою ножиців було відкрито. Оглядом встановлено, що в середині спеціального пакету № INZ4069072 мається рюкзак чорного кольору з білою полосою в нижній частині передній стороні рюкзака. В середині вказаного рюкзака знаходиться металевий предмет квадратної форми з отвором в верхній частині предмета. На предметі мається номер «99848» та напис мовою оригіналу «шахта Западно-Донбасская». В ході огляду рюкзак чорного кольору в середині якого мається металевий предмет квадратної форми та первинне пакування поміщені до спеціального пакету № WAR 1709785 та опечатано.
Враховуючи, що рюкзак чорного кольору, кросівок чорного кольору з написом «POGO» та цегла червоного кольору з отворами визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та те, що до зазначеного речового доказу необхідний доступ експертам, які проводитимуть експертизи по провадженню, а також вони можуть містити інші відомості, які будуть використані, як доказ факту чи обставин, під час розслідування кримінального провадження, з метою забезпечення кримінального провадження, а саме збереження та запобігання можливої втрати або знищення речових доказів у кримінальному провадженні, у прокурора виникла необхідність у накладенні арешту на зазначені речові докази.
У зв`язку з вищезазначеним, прокурор вважає, що рюкзак чорного кольору, кросівок чорного кольору з написом «POGO» та цегла червоного кольору з отворами, мають значення речового доказу, та з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, просить накласти арешт на зазначене майно на підставі ст. 170 КПК України, шляхом заборони їх відчуження, розпорядження та користування.
Дослідивши клопотання слідчого про арешт майна на предмет його відповідності вимогам ст. 171 КПК України, приходжу до наступних висновків.
Частиною 2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
14.08.2022 року вказаний факт був внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000110, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 438 КК України.
До даного клопотання прокурором додано: витяг з ЄРДР №0000110 від 14.08.2022 року; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або іншу подію від 14.08.2022 року; письмові пояснення ОСОБА_5 від 14.08.2022 року; письмові пояснення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; протокол огляду місця події від 14.08.2022 року; протокол огляду предмета від 15.08.2022 року; постанову про визнання в якості речового доказу від 15.08.2022 року.
Однак, прокурором в клопотанні у відповідності до п.3 ч.3 ст. 171 КПК України не зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. Отже, прокурором не зазначено кому саме належить вказане майно, яке необхідно заарештувати, не зазначені ПІБ фізичних осіб/найменування юридичних осіб та адресу їх проживання/перебування/юридичну адресу або доказі, які свідчать про неможливість встановлення володільців майна.
В той же час, зазначення осіб (власника, фактичного володільця), яким належить майно, яке планується арештувати, має суттєве значення для розгляду клопотання про арешт майна слідчим суддею, оскільки рішення слідчого судді може впливати на права власників та володільців цього майна.
Відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю, в тому числі і іншого власника майна. Неприбуття власника майна в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання в разі, якщо він належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання.
Ч.2 ст.172 КПК України, дає право слідчому судді розглянути клопотання слідчого, прокурора про арешт майна без повідомлення власника майна лише щодо майна, яке не було тимчасово вилучене.
Але, в той же час, ч.7 ст.170 КПК України зобов`язує слідчого суддю ухвалу, прийняту за наслідками розгляду клопотання про арешт майна вручити присутнім під час оголошення ухвали фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, а у разі їх відсутності під час оголошення ухвали надіслати їм копію ухвали не пізніше наступного дня після її постановлення.
Тобто, з аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що клопотання повинно бути викладено так, щоб слідчий суддя мав можливість з його змісту та доданих до нього документів, встановити власників або фактичних користувачів майна, на яке слідчий просить накласти арешт та належним чином повідомити вказаних осіб про дату, час і місце судового засідання або надіслати їм копію ухвали, прийняту за наслідками розгляду клопотання про арешт майна.
Але, вказаних вимог ч.2 ст.171 КПК України, слідчим не дотримано, що унеможливлює слідчого суддю з`ясувати хто ж саме є власником або фактичним користувачем майна та в подальшому при вирішенні цього клопотання повідомити останніх про прийняте рішення суду.
За приписами ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Таким чином, слідчий суддя позбавлений можливості визначити власників вилученого майна, для можливості викликати останніх у судове засідання, оскільки при вирішенні питання про накладення арешту на вказане майно може порушувати права третіх осіб, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, що згідно з положеннями ч. 3 ст. 172 КПК України є підставою для його повернення, з наданням строку для усунення недоліків протягом 72 годин.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 171, 172 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.08.2022 року №0000110 за ч. 1 ст. 162 КК України повернути прокурору для усунення недоліків.
Встановити строк для усунення зазначених у клопотанні недоліків протягом 72 годин з моменту отримання копії ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1