Справа № 752/6631/18
Провадження № 1-кп/752/1077/22
УХВАЛА

08 лютого 2022 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

в ході судового розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001008 від 03 лютого 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_7 ,

встановив:

На розгляді Голосіївського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13 грудня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 10 лютого 2022 року включно.

Враховуючи, що у суду відсутня можливість закінчити судовий розгляд кримінального провадження в період граничного строку визначеного запобіжного заходу, суд відповідно до приписів ч. 3 ст. 331 КПК зобов`язаний вирішити питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

В судовому засіданні прокурор вказав на необхідність продовження тримання обвинуваченого під вартою, мотивуючи тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення та наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Захисник заперечив проти проти продовження строку дії запобіжного заходу, вказавши на відсутність зазначених у ст. 177 КПК ризиків. Послався на тривалий час перебування ОСОБА_5 під вартою, що, на думку захисника, виключає ризик переховування від суду; наявність у обвинуваченого власного житла та матері похилого віку, яка страждає на ряд захворювань. Просив змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, що буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Обвинувачений підтримав позицію захисника. Просив змінити запобіжний захід на більш м`який.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 ст. 177 КПК передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 ст. 178 КПК передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до приписів ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оцінка обґрунтованості підозри в даному випадку здійснюється не в контексті доведення чи недоведення винуватості обвинуваченого. За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у ст. 5 параграфу 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Вимога обґрунтованої підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За результатами дослідження в судовому засідання матеріалів справи, пояснень учасників судового провадження, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення.

Разом із тим, судом з`ясовано, що обвинувачений вже чотири роки перебуває під вартою в межах даного кримінального провадження, що є тривалим строком, при цьому йому на праві часткової власності належить житло у м. Києві, де він проживає разом із матір`ю похилого віку, котра має ряд хронічних захворювань та потребує догляду.

На думку суду, ризикам які слугували підставою для обранная та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даний час можливо запобігти шляхом застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту на певний період доби з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК.

Керуючись статтями 177,178, 181, 194, 331 КПК, суд
постановив:
Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши до 08 квітня 2022 року включно залишати житло у період доби з 19:00 до 09:00 наступного дня, за адресою: АДРЕСА_1 .

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

Зобов`язати прибувати за кожною вимогою до суду та на підставі ст. 194 КПК покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-утримуватися від позапроцесуального спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

-не відлучатися без дозволу суду з населеного пункту, де він проживає;

-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинувачених, які перебувають під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цих осіб, вим агати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого для негайної постановки ОСОБА_5 на облік і повідомлення про це суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3