Провадження № 1-«кс»/522/5496/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_2 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000272 від 27.02.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2,3 ст. 110, ч. 1 ст. 263 КК України, за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання, в провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного 02.03.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000272 від 27.02.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2, 3 ст. 110, ч. 1 ст. 263 КК України, за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, процесуальне керівництво якого здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно повідомлення ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області від 02.03.2022, в умовах російського військового вторгнення в Україну та ведення Російською Федерацією війни проти України забороненими міжнародним законодавством способами та засобами, отримано дані про діяльність в Україні та зокрема в Одеському регіоні окремих груп осіб, які вчиняють умисні дії на користь ворога, чим умисно вчиняють дії, спрямовані на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, які призводять до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

Крім того, відповідно до листа Подільського РВ УСБУ в Одеській області вх. № 65/16/2243 від 08.08.2022, задокументовано злочинну діяльність мешканця Подільського району Одеської області, громадянина України ОСОБА_4 , який використовує власну сторінку російської соціальної мережі «Однокласники», та виправдовує, визнає правомірною збройну агресію російської федерації проти України.

Встановлено, що ОСОБА_4 , докази щодо його протиправної діяльності, пов`язані із порушенням територіальної цілісності України та виправдування і визнання правомірною збройну агресію російської федерації проти України може зберігати на власному мобільному телефоні, а також на власному ПЕОМ за адресою свого мешкання.

08.09.2022, в період з 09 год. 00 хв. до 10 год. 00 хв., старшим слідчим криміналістом слідчого відділу УСБУ в Одеській області майором юстиції ОСОБА_5 , на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.08.2022 ОСОБА_6 , проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

1. ноутбук;

2. модем для входу в мережу Інтернет.

Метою накладення арешту на майно, згідно п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, є: збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.

Підставою накладення арешту на майно, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, є наявність достатніх підстав вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є матеріальним об`єктом, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження;

Прокурор до суду не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, яке підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності прокурора.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали які обґрунтовують його доводи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Таким чином, на підставі вищезазначеного, можна дійти висновку, що вказані речі та документи відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, у зв`язку з чим, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, на вилучені речі та документи необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів та проведення з ними в подальшому відповідних експертних досліджень.

Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Враховуючи викладене вище та практику ЄСПЛ, застосування якої є безумовною складовою національного законодавства, є обґрунтовані підстави накладення арешту на відповідне майно, що при наявних обставинах кримінального провадження є виправданим та пропорційним заходом забезпечення кримінального провадження, який при наявних потребах досудового розслідування виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт майна.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Таким чином, суд вважає, що клопотання є законним, обґрунтованим, та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_2 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000272 від 27.02.2022, в ході проведення 08.09.2022 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1. ноутбук;

2. модем для входу в мережу Інтернет.

Заборонити власникам та/або володільцям вказаного майна володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: