Справа № 302/692/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.07.2022смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі:

Головуючого - судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я кримінальне провадження відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Колочава Міжгірського району Закарпатської області, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні немає, не працюючого, інваліда ІІ групи, зареєстрованого та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 15.01.2004 року по 08.06.2022 року, всупереч вимогам діючого законодавства та спеціальних правил поводження з вибуховими речовинами, без відповідного на те дозволу, в підсобному приміщенні будинку АДРЕСА_1 , в якому останній проживає, умисно зберігав три металеві банки, в яких разом містилося 236,77 грам сипучих речовин сіро-зеленого кольору, що відповідно до висновку експерта №СЕ-19/107-22/5124-ФХВР від 15.06.2022 року є вибуховими речовинами метальної дії одноосновним та двохосновним бездимним порохом, що належав його батькові ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та працівниками ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області 08.06.2022 року під час проведення санкціонованого обшуку було виявлено та вилучено.

Таким чином, в період часу з 14.05.2004 року по 08.06.2022 року ОСОБА_4 , діючи умисно, в порушення вимог Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995 року, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС №662 від 21.08.1998 року та «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року, зберігав вибухові речовини без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, визнав повністю, проти фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті не заперечує, кваліфікацію інкримінованого кримінального правопорушення не оспорює та суду пояснив про обставини вчинення ним злочину, зазначивши про те, що дійсно у період з 2004 року по день проведення обшуку та вилучення 08.06.2022 року в підсобному приміщенні, а саме в сараї за місцем свого мешкання в АДРЕСА_1 без відповідного на те дозволу зберігав три металеві банки, в яких знаходилися вибухові речовини (порох), що належав його батькові ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Та як зазначає ОСОБА_4 вказаними вибуховими речовинами він не користувався, за них взагалі забув, та в подальшому 08.06.2022 року ці вибухові речовини були виявлені та вилучені працівниками поліції під час проведення на території його домоволодіння обшуку. З висновком експерта згодний, загальну вагу вилучених речовин не оспорює. У вчиненому ОСОБА_4 щиро розкаюється, свою вину усвідомлює та визнає у повному обсязі. Запевнив суд, що належні відповідні висновки для себе зробив та подібного більше не повториться. Просить суд суворо його не карати та не позбавляти волі.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиції є добровільними, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному суді.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, та на теперішній час обвинувачується у вчиненні злочину проти громадської безпеки, який відноситься до категорії тяжких злочинів. Разом з тим, ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, в ході судового розгляду кримінального провадження активно сприяв встановленню істини по даному кримінальному провадженні, що суд відносить до обставин, які пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 під час судового розгляду не встановлено.

Крім того, на теперішній час ОСОБА_4 є особою похилого непрацездатного віку, є інвалідом ІІ групи, пенсіонер, має регулярний дохід та постійне джерело прибутку у виді пенсії та соціальних виплат, на диспансерному обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, має стійкі соціальні зв`язки: одружений, неповнолітні діти, непрацездатні особи на його утриманні не знаходяться. Також ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та чітко визначене місце проживання, за яким характеризується виключно позитивно, скарг від сусідів на його поведінку не надходило. З урахуванням сімейного та матеріального становища, тяжкості та обставин вчинення кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його похилого віку та незадовільного стану здоров`я, суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_4 покарання, не пов`язане з ізоляцією його від суспільства та знаходить достатні підстави для застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України та звільнення його від покарання протягом випробувального строку мінімальної тривалості.

Підстав для застосування положень статі 69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено.

Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст.124, ст.126 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням у даному кримінальному провадженні експертів для проведення судової вибухово-технічної експертизи за експертною спеціальністю 5.1 «Дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу» №СЕ-19/107-22/5124-ФХВР від 15.06.2022 року в розмірі 1510 грн.24 коп.

Долю речових доказів суд вважає необхідним вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 в ході досудового слідства не обирався.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 366-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання протягом випробувального строку один рік, зобов`язав засудженого повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням у даному кримінальному провадженні експертів для проведення судової вибухово-технічної експертизи за №СЕ-19/107-22/5124-ФХВР від 15.06.2022 року в розмірі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки.

Речові докази у даному кримінальному провадженні три металеві банки з сухою сипучою речовиною сіро-зеленого кольору (порох), загальною вагою 236,77 грам, які упаковано у спец.пакет НПУ № ЕХР 0259821 та знаходяться на відповідальному зберіганні в камері схову речових доказів ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області (кримінальне провадження №0000085) знищити.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

Міжгірського районного суду

Закарпатської області