Справа № 950/602/21
Провадження № 1-кп/950/42/22
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2022 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000022 за обвинуваченням

ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України; уродженець м. Лебедин; зареєстрований: АДРЕСА_1 ) у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
У провадженні суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, яке обґрунтовує тим, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема ризик переховування обвинуваченого від суду та вчинення ним нових кримінальних правопорушень. На думку прокурора існують ризики того, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я за яке передбачено суворе покарання в тому числі довічне позбавлення волі. Також останній обвинувачується у вчиненні злочинів проти власності. При цьому ОСОБА_7 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, у 2019 році вже перетинав кордон України, офіційно не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом токсикоманія. Разом із тим наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, на думку прокурора, обґрунтовується тим, що раніше обвинувачений був засуджений за вчинення злочинів проти власності, в тому числі умисного тяжкого злочину проти статевої свободи та статевої недоторканності, судимість за які не знята та не погашена. При цьому інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб та не визначати розмір застави, вважає наведені у клопотанні ризики обґрунтованими та не спростованими стороною захисту.

Захисник у судовому засіданні проти клопотання прокурора заперечував та зазначив, що до ОСОБА_7 можливо обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки ризики наведені прокурором не обґрунтовані та фактично зводяться до тяжкості інкримінованих злочинів. При цьому ризик впливу на свідків відсутній так як усі свідки вже допитані судом. Разом із тим на даний час конвоювання обвинуваченого до суду не здійснюється у зв`язку з воєнним станом, що перешкоджає належному дослідженню матеріалів кримінального провадження.

Також захисник вказує на те, що мати ОСОБА_7 працює за кордоном та може надавати сину матеріальну допомогу на підтвердження чого надав копію її заяви, а рідний дядько обвинуваченого на даний час проживає за місцем реєстрації ОСОБА_7 , є для обвинуваченого авторитетною особою та здатен впливати на його поведінку.

ОСОБА_7 у судовому засіданні (в режимі відеоконференції) підтримав думку свого захисника та зазначив, що в разі зміни запобіжного заходу зобов`язався належним чином виконувати усі передбачені законом обов`язки.

Заслухавши думки учасників судового провадження, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

З огляду на зазначені положення, в контексті оцінки поданого прокурором клопотання, суд оцінює зазначені у ньому ризики виходячи із наступного.

Так, суд вважає наявним ризик переховування обвинуваченого від суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні п`яти епізодів кримінальних правопорушень, серед яких нетяжкі та тяжкий злочини проти власності, а також особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, за який передбачено покарання в тому числі у виді довічного позбавлення волі.

Таким чином, на думку суду існує потенційно імовірний ризик того, що розуміючи тяжкість покарання обвинувачений може вдатися до ухилення від розгляду кримінального провадження щодо нього.

В контексті наведеного ризику переховування суд враховує особу ОСОБА_7 , який на момент затримання не працював, має судимість за умисні злочини в тому числі злочини проти власності та статевої свободи та статевої недоторканності особи, як зазначив захисник обвинуваченого у судовому засіданні, до вчинення ОСОБА_7 злочинів призвело зловживання ним алкоголем. Також, вході розгляду даного кримінального провадження судом було допитано свідків обвинувачення, а саме ОСОБА_8 , яка повідомила, що у день коли ОСОБА_7 приніс до будинку речі, які він імовірно виніс із будинку потерпілої, вони удвох приблизно з 11 години ранку вживали горілку.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі «Лабіта проти Італії» зазначив, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Суд також враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків у місці його постійного проживання.

Так, ОСОБА_7 є особою молодого віку, не має у власності нерухомого майна або іншого цінного майна, яке б завадило йому вчинити дії, спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності. Доказів зворотного стороною захисту суду надано не було.

У обвинуваченого відсутні утриманці, мати як повідомив захисник працює за кордоном, за місцем реєстрації ОСОБА_7 проживав один із співмешканкою, офіційно не працював. Також обвинувачений не має дітей, інших утриманців, що завадило б йому ухилитися від суду та належним чином виконувати процесуальні обов`язки.

При цьому доводи сторони захисту про те, що на обвинуваченого має вплив та є авторитетом для нього рідний дядько ОСОБА_9 , який може впливати на поведінку останнього, судом оцінюються критично з огляду на те, що зазначена особа не змогла запобігти протиправній поведінці обвинуваченого, що в кінцевому випадку призвело до тяжких наслідків, які стали підставою для даного провадження, в тому числі смерті потерпілої.

Копія документа, наданого захисником на підтвердження майнового стану матері ОСОБА_7 та її офіційного працевлаштування, складена польською мовою, що унеможливлює для суду встановити дійсний зміст даного документа.

Також суд вважає наявним ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 має непогашену судимість за вчинення злочинів проти власності та умисного тяжкого злочину проти статевої свободи та статевої недоторканності, що не заперечується стороною захисту у судовому засіданні.

При цьому виходячи із пред`явленого обвинувачення, спостерігається стійка негативна поведінка обвинуваченого про що також свідчить вчинення декількох кримінальних правопорушень протягом короткого періоду часу.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що виключно запобіжний захід у вигляді тримання ОСОБА_7 під вартою може запобігти ризикам, які встановлені судом, та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого у зв`язку із чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

З огляду на положення п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд, враховуючи надані йому повноваження, не визначає розмір застави та не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин суд вважає за необхідне продовжити застосований відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 07.07.2022 року включно.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 331 КПК України, суд

у х в а л и в:
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України; уродженець м. Лебедин; зареєстрований: АДРЕСА_1 ) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» на строк до 07.07.2022 року включно.

Копію ухвали негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, направити Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3