Справа № 308/3725/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Велика Копаня Виноградівського району Закарпатської області, громадянина України, українця за національністю, з вищою освітою, приватного підприємця, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Ужгородським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2022 за №0000362.
В ході досудового розслідування встановлено, що 18 березня 2022 року близько 11 години 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в громадському місці - на вулиці неподалік будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, на фоні раптово виниклих неприязних відносин, в ході словесного конфлікту з потерпілими особами похилого віку, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , почав грубо порушувати громадський порядок та недотримуватись встановлених правил поведінки у громадських місцях, діючи з особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства, руками штовхнув ОСОБА_8 , від чого остання повалилася на землю та отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої великогомілкової кістки та забійної рани тім`яної ділянки голови, та в подальшому із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, а саме належного йому ножа, наніс ОСОБА_9 . ножове поранення в ділянці нижнього грудного відділу хребта зі спини.
За таких обставин ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України - а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
Орган досудового розслідування вважає, що наявні достатні підстави для обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою та недостатньо буде застосування інших більш м`яких заходів, виходячи з того, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а також в разі не обрання до нього запобіжного заходу, що пов`язаний із позбавленням волі, ОСОБА_6 метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, маючи реальну можливість спілкуватися з ними, будь-яким чином впливати на потерпілих, які є особами похилого віку, з метою зміни їх показів; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та, враховуючи зухвалість вчинення даного кримінального правопорушення, аналіз особистості ОСОБА_6 , існує реальний ризик вчинення ним інших кримінальних правопорушень.
З огляду на наведене, а також враховуючи те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти наведеним ризикам, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий просить обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні представник потерпілого підтримав клопотання, просив його задовольнити та обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з максимальним розміром застави. Зазначив, що потерпілі є людьми похилого віку, на час конфлікту з ними була малолітня дитина. Потерпілі переймаються через свою безпеку. Просив врахувати тяжкість інкримінованого правопорушення, а також обтяжуючи обставини.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначили про неправильність попередньої кваліфікації, відсутність ризиків на які вказує прокурор, а також відсутність обґрунтування, щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу. Зазначили, що підозрюваний не має наміру ухилятися від слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, впливати на свідків та потерпілих. Підтвердженням зазначеного також може свідчити поведінка підозрюваного. Оскільки, після подій, які стали підставою для обвинувачення, залишився на місці події, добровільно видав працівникам поліції ніж.

Крім того, просили врахувати, що підозрюваний є особою не молодого віку, має сім`ю, постійне місце проживання дітей, онуків, батьків похилого віку, є приватним підприємцем. За час свого життя, працюючи як в органах державної влади, так і в приватних структурах, набув багато міцних соціальних зв`язків, характеризується виключно позитивно, раніше ніколи не притягався до кримінальної відповідальності. З 2014 року безпосередньо захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримав статус учасника бойових дій. За період участі був відзначений державними нагородами.

Заслухавши пояснення прокурора з приводу внесеного клопотання, підозрюваного та його захисника, суд приходить до наступних висновків.
Ужгородським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2022 за №0000362.
19.03.2022 гр. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність гр. ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Також при обранні виду запобіжного заходу враховуються й вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Згідно з висновком, викладеним ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, не арештований, а сторона обвинувачення повинна продемонструвати дані, які свідчать з достатнім ступенем переконливості, що арештованому необхідно знаходитися під вартою.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, зокрема підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, маючи реальну можливість спілкуватися з ними, будь-яким чином впливати на потерпілих, які є особами похилого віку, з метою зміни їх показів; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Разом з тим, слідчим не доведено, що більш м`який запобіжний захід від такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, не здатний запобігти ризикам у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

За вищевказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, який є особою не молодого віку, має сім`ю, постійне місце проживання, дітей, онуків, батьків похилого віку, є приватним підприємцем, має міцні соціальні зв`язки, характеризується позитивно, раніше не судимий, є учасником бойових дій, відзначений державними нагородами, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В той же час, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, загальних засад кримінального провадження, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків з урахуванням початкової стадії досудового розслідування, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби.
Відповідно до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Керуючись ст. ст. 132, 177, 178, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання відмовити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому період часу з 22 год. 00 год. до 06 год. 00 хв. залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора та суду за вимогою;
-не залишати місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. без дозволу слідчого, прокурора, або суду.
Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом - до 16 травня 2022 року включно.
Контроль за виконанням ухвали слідчого судді доручити Ужгородському РУП ГУНП в Закарпатській області.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено і проголошено 22 березня 2022 року о 08 год. 50 хв.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1