Провадження №1-кп/522/2419/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000623, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2022 року, на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Степанівки, Сумського району, Сумської області, із середньою освітою, одруженого, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

- 14.08.2001 року Сумським районним судом Сумської області за ч.2 ст.140 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік із конфіскацією майна, на підставі ст.1 п. «а» Закону України «Про амністію» від 05.07.2001 року звільненого від покарання,
- 07.03.2002 року Зарічним районним судом м. Суми за ч.2 ст.187 КК України до позбавлення волі строком на 7 років із конфіскацією майна, ухвалою апеляційного суду від 21.05.2002 року, вирок змінено, та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Прилукським міським судом Чернігівської області 17.06.2004 року була винесена постанова, згідно до якої засуджений був звільнений 25.06.2004 року умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 5 місяців 19 днів,

- 14.11.2008 року Сумським районним судом Сумської області за ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до позбавлення волі строком на 2 роки. Брянковським районним судом Луганської області 22.05.2009 року була винесена постанова, та засудженому, згідно до ст.82 КК України було змінено покарання на виправні роботи на невідбутий строк 10 місяців 29 днів, із утриманням 10 % зарплати у дохід держави, у зв`язку із чим його було звільнено із виправної колонії 30.05.2009 року,
- 24.12.2009 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.3 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.ст.71, 72 КК України із частковим приєднанням невідбутого покарання за попереднім вироком Сумського районного суду Сумської області від 14.11.2008 року, та призначено остаточне покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільненого 04.11.2011 року Брянковським міським судом Луганської області, який виніс 27.10.2011 року постанову, та на підставі ст.82 КК України покарання було замінено на виправні роботи на невідбутий строк 1 рік 11 місяців 1 день, із утриманням 10 % зарплати на користь держави,

- 11.10.2012 року Зарічним районним судом м. Суми за ч.2 ст.187, ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 7 років із конфіскацією майна, на підставі ст.71 КК України із частковим приєднанням невідбутого покарання за попереднім вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.12.2009 року, та остаточно призначено покарання у вигляді 7 років 1 місяць позбавлення волі,

- 12.02.2013 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 5 років із конфіскацією майна, на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за цим вироком, та вироком Зарічного районного суду м. Суми від 11.10.2012 року остаточно призначено покарання у вигляді 7 років 1 місяця позбавлення волі. Звільненого 14.11.2017 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова, яким 06.11.2017 року була винесена ухвала, та засуджений був звільнений умовно достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці,

- 16.12.2019 року Сумським районним судом Сумської області за ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. Звільненого 05.07.2021 року, згідно до ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.06.2021 року умовно - достроково на невідбутий строк 9 місяці 2 дні,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, суд
В С Т А Н О В И В:
02.07.2022 року о 13 годині 22 хвилині ОСОБА_3 перебував на розі вулиць Маразлієвської, та Базарної, у місті Одесі, підшукуючи особу, майном якої можливо відкрито заволодіти. ОСОБА_3 , помітивши в зазначеному місці раніше незнайомого ОСОБА_6 , 1965 року народження, який в руках тримав барсетку, всередині якої знаходились особисті речі потерпілого ОСОБА_6 , вирішив відкрито заволодіти зазначеною барсеткою. При цьому, ОСОБА_3 попередньо вирішив для себе, що для подолання можливого опору потерпілого, та забезпечення доступу до майна потерпілого, для забезпечення раптовості своїх дій, до потерпілого необхідно застосувати насильство у вигляді нанесення ударів кулаками в обличчя.

При цьому ОСОБА_3 було достовірно відомо, що на території України впроваджено воєнний стан, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні військовий стан; а відповідно до Указу Президента України від 14.03.2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 15.03.2022 року №2119-ІХ з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб військовий стан в Україні продовжено, а також відповідно до Указу Президента України від 17.05.2022 року №341/2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 22.05.2022 року №2263-ІХ з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року військовий стан в Україні продовжено строком на 90 діб, а також посилено кримінальну відповідальність за вчинення корисливих злочинів проти власності відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» №2117-ІХ від 03.03.2022 року.

Діючи повторно, з указаною метою та, переслідуючи ціль особистого збагачення, ОСОБА_3 прослідував вслід за ОСОБА_6 по вулиці Базарній, у напрямку вулиці Леонтовича, очікуючи на слушну нагоду для вчинення пограбування. Помітивши, що ОСОБА_6 присів перепочити на лавку біля будинку АДРЕСА_2 , тримаючи в руках барсетку з особистими речами, ОСОБА_3 вирішив реалізувати свій зазначений намір.

Реалізуючи свій намір, ОСОБА_3 , в указаний день та час, раптово для потерпілого, підійшов до нього та, діючи відкрито, наніс ОСОБА_6 один удар кулаком в обличчя, завдавши потерпілому фізичного болю, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Від зазначеного удару ОСОБА_6 впав на землю, випустивши з рук зазначену барсетку з особистим майном, яку ОСОБА_3 , діючи відкрито, підняв з землі та, тримаючи в руках втік з місця заволодіння зазначеним чужим майном. Зазначеними навмисними діями ОСОБА_3 заволодів наступним майном ОСОБА_6 , а саме барсеткою вартістю 200 грн., в якій знаходились: мобільний телефон «Хіаоmі Redmi Note 8 Pro» 4/64 GB у корпусі червоного кольору з сім карткою «Водафон» НОМЕР_1 вартістю 5000 грн., паспорт громадянина України на ім`я потерпілого, банківська картка банку «Восток», банківська картка «ОТП-Банку», які не мають грошової цінності для потерпілого, а також грошові кошти у сумі 3500 грн.

У судовому провадженні обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні указаного кримінального правопорушення, та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, що описані в обвинувальному акті, та при призначенні йому покарання просив застосувати ст.69 КК України, а також пояснив, що у нього не було наміру викрадати паспорт потерпілого, та він не знав, що у барсетці є документи.
До судового засідання потерпілий ОСОБА_6 не з`явився, письмово просив проводити судове засідання без його присутності.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні указаного кримінального правопорушення повністю доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.4 ст.186 КК України, яквідкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, вчинений в умовах воєнного стану.

У ст.65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», у редакції від 06.11.2009 року, призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст.69 КК) ( 2341-14 ) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу та те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.
Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , який схильний до вчинення кримінальних правопорушень, неодноразово був засуджений, тривалий час перебував у місцях позбавлення волі, та не встав на шлях виправлення, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність однієї обставини, що пом`якшує покарання , суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі, так як його виправлення, та перевиховання неможливо без ізоляції від суспільства, та менш суворий вид покарання буде недостатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі вище указаного, суд вважає, що такий вид покарання буде достатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Так як обвинувачений ОСОБА_3 схильний до вчинення кримінальних правопорушень, характеризується негативно, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, у цього обвинуваченого відсутні декілька обставин, що пом`якшують покарання, та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним тяжкого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про те, що відсутні законні підстави, для застосування вимог ст.69 КК України, та призначення йому покарання нижче від найнижчої межі, або іншого, більш м`якого виду основного покарання не зазначеного у санкції статті.

На підставі вимог ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами ч.1 цієї статті. На підставі зазначеного, суд вважає необхідним зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк відбування покарання, по зазначеному вироку суду, строк його перебування під вартою з 01.09.2022року до 28.09.2022 року із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Питання про долю речових доказів суд вирішує, відповідно до вимог ч.2 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 367-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та призначити йому покарання за указаною частиною указаної статті позбавлення волі строком на 7 /сім/ років.

Строк відбування покарання за цим вироком Приморського районного суду м. Одеси обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з01.09.2022 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 01.09.2022 року до 28.09.2022 року із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Залишити міру запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили.
Речові докази: цифровий диск DVD R із відеозаписом, отриманий згідно запиту слідчого до адміністрації громадської організації «Паркінго», та цифровий диск DVD R із відеозаписом, отриманий згідно запиту слідчого до адміністрації громадської організації «Cooffince» зберігати у матеріалах кримінального провадження .

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1
28.09.2022