Справа № 297/85/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2022 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про вирішення питання долі речових доказів у кримінальному провадженні,

встановив:

22 серпня 2022 року адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до Берегівського районного суду із клопотанням про вирішення питання долі речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно змісту клопотання, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 16.12.2020 у межах кримінальної справи №308/5155/20 внесеного до ЄРДР за №0000306 від 23.08.2017 накладено арешт у вигляді заборони на відчуження та користування земельною ділянкою :10:001:0112, власником якої є ОСОБА_4 ..
Згодом, ухвалою Берегівського районного суду від 01.02.2021 у межах кримінальної справи №297/85/21 кримінальне провадження №0000306 від 23.08.2017, предметом якого була згадана земельна ділянка, закрито. Питання раніше накладеного арешту та долю речових доказів судом не вирішено.
Представник вважає, що подальший арешт земельної ділянки є
безпідставним та таким, що порушує інтереси ОСОБА_4 ..
У зв`язку з цим, представник просив скасувати арешт, накладений ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 16.12.2020 по справі №308/5155/20 в межах кримінального провадження №0000306 від 23.08.2017, на земельну ділянку за кадастровим номером :10:001:0112.
Учасники процесу в судове засідання не з`явилися.

Представником ОСОБА_3 була подана заява, згідно якої просив справу розглянути без його участі та без участі власника речового доказу, просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 в судове засідання також не з`явився, ним був поданий лист, згідно якого вважав клопотання безпідставним. Так, прокурор зазначив, що у зв`язку з набранням законної сили ухвали Берегівського районного суду від 01.02.2021, Берегівська окружна прокуратура звернулася до Берегівського районного суду з позовною заявою в інтересах Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області до Великобийганської сільської ради та ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення Астейської сільської ради № 223 від 04.08.2015 та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію прав власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,1529 за кадастровим номером :10:001:0112.Згідно ухвали Берегівського районного суду від 30.09.2021 року по справі №297/2079/21 даний позов перебуває на розгляді. Враховуючи те, що ухвала Берегівського районного суду від 01.02.2021 набрала законної сили ще в березні 2021 року, а відповідач лише через 1,5 року звертається про скасування арешту, свідчить про те, що відповідач має намір відчужити земельну ділянку, що може перешкодити або зробити неможливим виконання вказаного рішення суду по справі. У зв`язку з вищенаведеним, просив у клопотанні відмовити.
Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 16.12.2020 року у межах кримінального провадження №0000306 від 23.08.2017 під час досудового розслідування був накладений арешт у вигляді заборони на відчуження та користування, зокрема земельною ділянкою :10:001:0112, власником якої є ОСОБА_4 (а.с. 4-7,8).
Ухвалою Берегівського районного суду від 01.02.2021 року за клопотанням прокурора кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000306 від 23.08.2017 року закрито та звільнено підозрювану ОСОБА_6 , громадянку України у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 ч. 2 КК України, від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (а.с. 9-11). Ухвала суду набрала законної сили 09.02.2021 року.
Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

На час розгляду клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000306 від 23.08.2017 року, на підставі наявних у суду матеріалів справи, які були надані державним обвинувачем, не було жодних відомостей про речові докази у справі, про накладені арешти або інші заходи забезпечення кримінального провадження.

Таким чином суд був позбавлений можливості вирішити питання про арешт майна.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Суд констатує, що заперечення прокурора є безпідставним виходячи з наступного.
Статтею 149 ч. 2 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту .

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Отже, в порядку цивільного судочинства, на будь-якій стадії розгляду справи сторона, в даному випадку прокурор, не позбавлений можливості звертатися до суду із заявою про забезпечення позову.

За таких обставин, суд вважає, що оскільки у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000306 від 23.08.2017 року ухвалено судове рішення, яким закінчено судовий розгляд, закрито кримінальне провадження та не було вирішено питання про скасування арешту майна, яке було накладено під час досудового розслідування слідчим суддею, тому у відповідності ч. 4 ст. 174 КПК України клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , підлягає до задоволення.

Керуючись п. 14 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України,

ухвалив:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про вирішення питання долі речових доказів у кримінальному провадженні задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 16.12.2020 року по справі №308/5155/20 в межах кримінального провадження №0000306 від 23.08.2017, на земельну ділянку за кадастровим номером :10:001:0112.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Лайош ГАЛ