Справа №949/287/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2022 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 19 січня 2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , громадянки України, освіти середньої, непрацюючої, інвалід третьої групи загального захворювання, заміжньої, раніше несудимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 та частиною 1 статті 357 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

15 січня 2021 року біля 16:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу готелю "Дружба", що в м. Дубровиця, вул. 1000-ліття Дубровиці, 2, на тротуарі знайшла барсетку синього кольору, що належала ОСОБА_5 , піднявши яку, умисно, з корисливою метою, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, витягла звідти банківську картку іноземного зразка, видану польським банком "Сантандер" на ім`я ОСОБА_5 , поклала її до себе в куртку та в подальшому використала для вчинення крадіжки грошових коштів потерпілого, тим самим здійснила привласнення офіційного документа.

Своїми умисними протиправними діями, які виразились у привласненні офіційного документа, а саме банківської картки іноземного зразка, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 357 Кримінального кодексу України.

Крім цього, 15 січня 2021 року біля 17 год. 15 хв., ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись метою особистого збагачення, маючи умисел на крадіжку чужого майна (грошей), перебуваючи на АЗС "ОККО", що в с. Берестя, Сарненського району, шляхом оплати двома платежами по 200 грн. із привласненої банківської картки, належної ОСОБА_5 , здійснила заправку свого автомобіля пальним, чим спричинила ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 400 грн.

Своїми умисними протиправними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України.

Також, 15 січня 2021 року біля 17 год. 35 хв., ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, керуючись метою особистого збагачення, маючи умисел на крадіжку чужого майна (грошей), перебуваючи в приміщенні супермаркету "Льонок", що в м. Дубровиця, вул. Миру, 7, шляхом оплати одним платежем на суму 505 грн. із привласненої банківської картки, належної ОСОБА_5 , здійснила покупку продовольних товарів, чим спричинила ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 505 грн.

Своїми умисними протиправними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України.

Також, 15 січня 2021 року біля 17 год. 55 хв., ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, керуючись метою особистого збагачення, маючи умисел на крадіжку чужого майна (грошей), перебуваючи в приміщенні мінімаркету "Копійка", що в м. Дубровиця, вул. Миру, 116, шляхом оплати одним платежем на суму 600 грн. із привласненої банківської картки, належної ОСОБА_5 , здійснила покупку продовольних товарів, чим спричинила ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 600 грн.

Своїми умисними протиправними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнала повністю, підтвердивши зазначені у обвинувальному акті обставини та ствердила, що дійсно 15 січня 2021 року біля 16 год. 00 хв., вона, перебуваючи поблизу готелю "Дружба", на тротуарі знайшла барсетку синього кольору. Після цього, вона витягла із вказаної барсетки банківську картку іноземного зразка та поклала її до себе в куртку. В подальшому, вона заправила власний автомобіль, розраховуючись при цьому грошовими коштами із привласненої картки, а також двічі купувала продовольчі товари та розраховувалася даною карткою в магазинах . Згодом вона дізналася, що картка належить ОСОБА_5 .

У вчиненому обвинувачена ОСОБА_4 щиро розкаялася.

Крім повного визнання вини обвинуваченою, її вина у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень повністю доводиться доказами, отриманими в ході судового розгляду та наявними в матеріалах кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 надав на підтвердження вини обвинуваченої письмові докази, зібрані в ході досудового розслідування, у тому числі характеризуючі дані обвинуваченої.

Прокурор в судовому засіданні з огляду на пояснення та докази, зібрані в ході досудового розслідування і досліджені в ході судового розгляду характеризуючі дані, а також, враховуючи обставини справи, просив визнати обвинувачену ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 та частиною 1 статті 357 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання: за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України - штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України - 1 (один) рік позбавлення волі; за частиною 1 статті 357 Кримінального кодексу України - штраф у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, просив суд призначити обвинуваченій ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі зі звільненням обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 Кримінального кодексу України та встановленням іспитового строку терміном 1 (один) рік, а також покладенням обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченої, оцінивши у сукупності вищезазначені пояснення, а також дослідивши письмові докази, надані прокурором, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у скоєнні вищевказаних кримінальних правопорушень доведена в повному обсязі, а її дії правильно кваліфіковані за частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 та частиною 1 статті 357 Кримінального кодексу України.

Суд, за відсутності заперечень учасників судового провадження, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вважає доведеним, що обвинувачена ОСОБА_4 вчинила привласненна офіційного документа, а саме банківської картки іноземного зразка, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а тому її дії суд кваліфікує за частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 та частиною 1 статті 357 Кримінального кодексу України.

При обранні міри покарання обвинуваченій суд, відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог статті 12 Кримінального кодексу України відносяться до кримінальних проступків та нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченої, її характеристику за місцем проживання, негативне ставлення до скоєного, не перебуває на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра КНП "Дубровицька міська лікарня".

Обставинами, які відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд визнає те, що обвинувачена вину визнала повністю, щиро розкаялася та добровільно відшкодувала завдані збитки в повному обсязі.

Обставини, що відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , судом не встановлені.

При призначенні покарання суд також враховує і думку потерпілого ОСОБА_5 , який в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі. Претензій майнового характеру до обвинуваченої не має, оскільки завдана шкода відшкодована в повному обсязі. Просить суд обвинувачену сувого не карати.

Слід зазначити, що як передбачає стаття 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При цьому судом враховано положення пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Отже, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характеризуючі дані обвинуваченої, поведінку обвинуваченої після вчинення кримінальних правопорушень, суд приходить висновку, що обвинуваченій слід призначити покарання в межах санкцій частини 1 статті 185, частини 2 статті 185 та частини 1 статті 357 Кримінального кодексу України, за якою кваліфікуються її дії, а саме: за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України - штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України - 1 (один) рік позбавлення волі; за частиною 1 статті 357 Кримінального кодексу України - штраф у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити обвинуваченій ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі зі звільненням обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 Кримінального кодексу України та встановленням іспитового строку терміном 1 (один) рік, а також покладенням обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 , попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченої не застосовувалися.

Речові докази та витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 349, 368, 370, 371, 374, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 та частиною 1 статті 357 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання:

за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України - штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень);

за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України - 1 (один) рік позбавлення волі;

за частиною 1 статті 357 Кримінального кодексу України - штраф у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. (п`ятсот десять гривень).

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання - 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік з покладенням відповідно до частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1