печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:
27.06.2022 до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному проваджені № 0000042 від 06.03.2022.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив наступне.

Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000042 від 06.03.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 410 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено що 11.01.2022 ОСОБА_5 уклав контракт з Міністерством оборони України в особі військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 на проходження військової служби у Збройних Силах України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 2 від 11.01.2022 сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду командира взводу забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 1 від 24.02.2022 сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду діловода групи логістики військової частини НОМЕР_1 .

05.03.2022 близько 09 год 00 хв сержант ОСОБА_5 отримав усний наказ від начальника групи логістики військової частини НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_7 вибути до попереднього місця дислокації військової частини НОМЕР_1 спортивного комплексу ІНФОРМАЦІЯ_3 , де у ящиках для зброї мав забрати комплектуючі до АК-74 (пенали, масльонки пластикові та ін.), куди він направився того ж дня на власному автомобілі Фольксваген Т5, д.н.з. НОМЕР_2 спільно з військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 сержантом ОСОБА_8 та громадянином України ОСОБА_9 .

Прибувши до спортивного комплексу ІНФОРМАЦІЯ_3 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у підвальному приміщенні в ящиках від зброї, сержантом ОСОБА_5 було виявлено комплектуючі до АК-74, а саме: пенали, масльонки пластикові, а також один автомат АК-74 без магазину із серійним номером № НОМЕР_3 .

У цей час, у сержанта ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на заволодіння зброєю а саме: одним автоматом АК-74 без магазину із серійним номером № НОМЕР_3 .

Діючи на виконання свого злочинного умислу, приблизно о 09 год 30 хв 05.03.2022 сержант ОСОБА_5 перебуваючи у підвальному приміщенні спортивного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , скористався відсутністю інших військовослужбовців, не повідомляючи про свій злочинний умисел ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , викрав один автомат АК-74 № НОМЕР_3 без магазину, взявши вищевказаний автомат, який перебуває на балансі військової частини НОМЕР_1 і відповідно є військовим майном, сержант ОСОБА_5 , зберігаючи при собі переніс його до власного автомобіля Фольксваген Т5, д.н.з. НОМЕР_2 , де помістив до салону. Тоді ж продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, сівши за кермо автомобіля Фольксваген Т5, д.н.з. НОМЕР_2 сержант ОСОБА_5 перевіз АК 74 № НОМЕР_3 до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжив незаконно його зберігати до моменту вилучення представниками військової частини НОМЕР_1 о 15 год 00 хв 05.03.2022.

Згідно відповіді наданої Управлінням забезпечення засобами ближнього бою та розвідки озброєння ІНФОРМАЦІЯ_5 автомат системи АК 74 № НОМЕР_3 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Таким чином, сержант ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив викрадення військовослужбовцем зброї, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 410 КК України.

У той же час, 05.03.2022 близько 09 год 30 хв сержант ОСОБА_5 перебуваючи у підвальному приміщенні спортивного комплексу Льодового стадіону, за адресою: АДРЕСА_1 , оглядаючи ящики від зброї виявив один карабін СКС № Зр 3907 без магазину, який не перебував на балансі військової частини НОМЕР_1 . У цей час у сержанта ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, а саме: одного карабіну СКС № Зр 3907 без магазину.

Так, сержант ОСОБА_5 , о 09 год 30 хв 05.03.2022 перебуваючи у підвальному приміщенні на території спортивного комплексу «Льодовий стадіон», розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , скористався відсутністю інших військовослужбовців, не повідомляючи про це ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , привласнив знайдений карабін СКС № Зр 3907 без магазину, який зберігаючи при собі, переніс до власного автомобіля Фольксваген Т5, д.н.з. НОМЕР_2 , де помістив до салону. Тоді ж продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, сівши за кермо автомобіля Фольксваген Т5, д.н.з. НОМЕР_2 сержант ОСОБА_10 , перевіз карабін СКС № 3р 3907 до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжив незаконно його зберігати до моменту вилучення представниками військової частини НОМЕР_1 о 15 год 00 хв 05.03.2022.

Крім цього, сержант ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння бойовими припасами, у невстановлений час, але не пізніше 08.03.2022, перебуваючи на території спортивного комплексу «Льодовий стадіон» за попереднім місцем дислокації військової НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , у підвальному приміщенні привласнив знайдені 44 набої калібру 5,45*39мм та не маючи на те відповідного дозволу на придбання зазначених боєприпасів, зберігаючи при собі, перемістив указані бойові припаси до гаража № НОМЕР_4 ГБК «Киянка», перевіз за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 5, де продовжив їх зберігати без передбаченого законом дозволу до моменту вилучення працівниками правоохоронних органів, тобто до 20 год 22 хв 08.03.2022.

08.03.2022 року у період часу з 19 год 12 хв до 20 год 22 хв під час проведення обшуку в приміщенні гаражу № НОМЕР_4 , що розташований на території ГБК «Киянка» за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 5, яким користується сержант ОСОБА_5 та який на праві власності належить матері ОСОБА_5 ОСОБА_11 , було виявлено та вилучено 44 предмети ззовні схожі на набої калібру 5,45*39 мм з маркуванням «270 81».

Згідно висновку експерта КНДЕКЦ МВС України № СЕ-19/111-22/8835-БЛ від 21.03.2022 надані на дослідження набої в кількості 44 шт., вилучені з гаража № НОМЕР_4 , що розташований на території ГБК «Киянка» за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 5, належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є бойовими проміжними патронами, калібру 5,45*39мм, що споряджені кулею «ПС» зі сталевим осереддям та наданий на дослідження карабін СКС № 3Р 3907 вилучений за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , належить до бойової нарізної вогнепальної зброї, калібру 7,62*39.

Таким чином, сержант ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, тобто придбання, носіння і зберігання вогнепальної зброї та придбання, носіння і зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

23.06.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 410 КК України.

Вказані обставини, на думку слідчого, виправдовують застосування до підозрюваного домашнього арешту, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання та просили застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена, серед іншого, у рішеннях по справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому, відповідно до рішень ЄСПЛ, зокрема, у справах «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» від 29.11.1988 та «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 23.10.1994, факти, що підтверджують «обґрунтовану підозру», не повинні бути такого самого рівня, як факти, на яких має ґрунтуватись обвинувальний вирок чи навіть пред`явлення обвинувачення.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколами допиту свідка ОСОБА_12 від 08.03.2022 та 22.04.2022;

- протоколами допиту свідка ОСОБА_13 від 08.03.2022 та 22.04.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 08.03.2022;

- протоколом огляду відеозапису вилучення у карабіну СКС № 3Р 3907 та автомата АК 74 № 6520536 від 12.04.2022;

- протоколом обшуку гаража № НОМЕР_4 ГБК «Киянка» від 09.03.2022;

- протоколом допиту ОСОБА_14 від 08.04.2022;

- протоколом допиту ОСОБА_7 від 08.04.2022;

- протоколом допиту ОСОБА_15 від 08.04.2022;

- протоколом допиту ОСОБА_16 , від 10.04.2022;

- протоколом допиту ОСОБА_17 від 10.04.2022;

- протоколом Допиту ОСОБА_18 від 10.04.2022;

- протоколом допиту ОСОБА_19 від 14.04.2022;

- протоколом допиту ОСОБА_20 від 22.04.2022;

- протоколом допиту ОСОБА_8 від 26.04.2022;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.06.2022;

- іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

Приймаючи рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах.

Слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу необхідно враховувати, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Судовим розглядом, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 даних, що характеризують його особу, встановлено, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.

Долучені до клопотання докази, містять переконливі дані щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Доказів того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, а також інших учасників кримінального провадження, слідчому судді не надано. Твердження з приводу існування таких ризиків є сумнівними, з урахуванням встановлених обставин вчинення кримінального правопорушення та даних, які характеризують особу підозрюваного, та як наслідок розцінюється як домисел, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаного слідчому судді не надано, а тому такі твердження є лише припущеннями слідчого.

При цьому ризик переховування підозрюваного не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого застосування покарання та під впливом можливого тягаря призначення такого покарання у майбутньому.

Дані про особу підозрюваного, який є раніше не судимий, працевлаштований, має постійне місце проживання свідчить на користь останнього, та з урахуванням обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_5 , в свою чергу спростовує доводи слідчого щодо можливості існування неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та свідчить про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, враховуючи, що стороною обвинувачення було доведено наявність обґрунтованої підозри, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри, приходить висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000042 від 06.03.2022, а саме до 19.08.2022 включно, з одночасним покладенням на ОСОБА_5 процесуальних обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ :

Клопотання залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, як безпосередньо, так і через інших осіб;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 19.08.2022 в межах строку досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1