Справа №592/1435/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/195/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
Іменем України

29 березня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 592/1435/22 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 04.02.2022 про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою,

установила:

В поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою змінити стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід на домашній арешт із забороною залишати житло цілодобово, оскільки оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і є надто суворою.

04.02.2022 до Ковпаківського районного суду м. Сум з клопотанням, погодженим із прокурором Окружної прокуратури м. Суми, звернувся ст. слідчий СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що 02.02.2022 близько 18:05 ОСОБА_8 та інші, за попередньою змовою, біля буд. АДРЕСА_1 , з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинили розбійний напад на ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та заволоділи сумкою, в якій знаходилися грошові кошти в іноземній та національній валюті, документи і банківські карти, чим спричинили матеріального збитку на суму 608600 грн.

02.02.2022 до ЄРДР внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 КК, 03.02.2022 ОСОБА_8 затриманий в порядку ст. 208 КПК і йому вручене повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення.

Зважаючи на те, що в ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, то слідчий просив застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 04.02.2022 підозрюваному ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 01.04.2022 включно. Своє рішення слідчий суддя суду першої інстанції умотивував тим, що відсутні дані про те, що будь-який більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою зможе забезпечити правомірну процесуальну поведінку підозрюваного, достатньою мірою запобігти ризику переховування від органу досудового розслідування або суду. Враховуючи вимоги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК і зважаючи, що злочин був вчинений із застосуванням насильства та порушення підозрюваним умов раніше обраного запобіжного заходу, розмір застави у кримінальному провадженні слідчим суддею не визначався.

Приймаючи до уваги те, що учасники процесу в судове засідання не з`явились, прокурор ОСОБА_12 , захисник ОСОБА_13 надали суду клопотання про розгляд справи без їхньої участі, а підозрюваний ОСОБА_8 не заявляв клопотання про розгляд справи за його участю, колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд без участі сторін кримінального провадження та без фіксації судового засідання технічними засобами, що узгоджується з ч. 4 ст. 107, ч. 4 ст. 405 КПК.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, здійснивши розгляд клопотання слідчого, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, а не застосування будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого у ч. 1 ст. 176 КПК, та дотримався вимог ст. 176, 177, 178, 183 і 194 КПК, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість як застосування запобіжного заходу у виді тримання особи під вартою, а саме наявність у органу досудового розслідування щодо ОСОБА_8 обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК, існування ризиків, встановлених ст. 177 КПК, на які вказував слідчий у своєму клопотанні, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам. При цьому ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого корисливого кримінального правопорушення, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, існують реальні ризики того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні, і застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання визначеним в ухвалі слідчого судді ризиків.

При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри колегія суддів також враховує і усталену судову практику з цього питання ЄСПЛ, який у своїх численних рішеннях (зокрема від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п. 175) і від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення».

У справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), рішення від 28.10.1994, заява № 14310/88) ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу».

Питання про те, що «тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою» (п. 3 рішення від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v. Italy), заява № 9627/81).

Таким чином, наявні у теперішній час докази для визнання підозри обґрунтованою є достатніми, а доведення факту вчинення кримінального правопорушення є завданням подальшого досудового розслідування. При цьому, незважаючи на те, що на стадії застосування запобіжного заходу, слідчий суддя і зобов`язаний дослідити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК, а також встановити, чи доводять надані стороною обвинувачення докази наявність обставин, зазначених в ч. 1 ст. 194 КПК, але в той же час цей же слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які обставини вчинення кримінального правопорушення та давати безпосередньо оцінку доказам його вчинення.

Мають місце і заявлені у клопотанні слідчого ризики того, що ОСОБА_8 із-за тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час не встановлено місцезнаходження балончику, який використовувався підозрюваними при нападі, окрім цього не були відшукано усієї суми грошових коштів, якими заволоділи нападники, незаконно впливати на потерпілих інших підозрюваних, оскільки ОСОБА_8 обізнаний про місце роботи, спосіб життя потерпілих та враховуючи, що злочин було вчинено із застосуванням насильства та погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я, може впливати на них та інших підозрюваних, з метою зміни наданих показань.

Врахування тяжкості кримінального правопорушення у даному випадку має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинене кримінальне правопорушення підвищує ризик того, що ОСОБА_8 може іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, так як небезпека ризику переховування від органів досудового розслідування і суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

Вирішуючи питання про необхідність ув`язнення підозрюваного, колегія суддів враховує об`єктивну потребу в цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи. При цьому згідно ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також судової практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою; в кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Колегія суддів не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги захисника, оскільки при розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують тримання ОСОБА_8 вартою, а також встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК.

Надаючи оцінку можливості ОСОБА_8 переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, колегія суддів бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення майбутнього покарання, передбаченого за вчинення кримінального правопорушення, у разі визнання його винуватим у його вчиненні, може вдатися до відповідних дій.

Колегією суддів не встановлено істотних порушень положень КПК при розгляді слідчим суддею суду першої інстанції питання щодо обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Сум від 04.02.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_14 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4