Справа № 567/1303/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2022 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі :

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої - цивільного позивача ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000100 по обвинуваченню ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Квасилів Рівненської області, громадянина України, неодруженого, працючого менеджером з постачання у ФОП ОСОБА_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання : АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

встановив:

17 червня 2021 року ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи таємно, керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення, поєднаного з проникненням у житло, шляхом злому вхідних дверей, проник до житлового будинку, що знаходиться на території господарства, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , що в АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав електрокамін марки «ЭКУ-05/220» вартістю 400 грн., в`язальні спиці у кількості 2 шт. вартістю 43,34 грн., 4 упаковки лез марки «Лезвия» ціною по 26,67 грн. за одну упаковку, загальною вартістю 106,68 грн., термометр марки «Москва» вартістю 75 грн., кухонні тарілки в кількості 5 шт. вартістю 944,45 грн., глечик чорного кольору вартістю 138,33 грн., вазу світло-коричневого кольору вартістю 106,67 грн., глечик білого кольору вартістю 183,33 грн., дерев`яні ложки в кількості 2 шт. вартістю 106,66 грн., вазу коричневого кольору вартістю 76,67 грн., тканину вартістю 604 грн. та механічну головоломку (кубик Рубика) вартістю 350 грн., що на праві приватної власності належать ОСОБА_4 .

Викрадене майно ОСОБА_5 привласнив та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 3 135,13 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України винним себе визнав повністю, підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення так як вони зазначені в обвинувальному акті та пояснив, що 17.06.2021 р. він перебував в с.Верхів та мав з собою металошукач з метою віднайти антикварні предмети. Перебуваючи на території однієї з присадибних ділянок в с.Верхів він помітив закинутий житловий будинок, який як він потім дізнався належить ОСОБА_4 , та вирішив проникнути до нього, сподіваючись, що всередині будинку можуть знаходитись предмети антикваріату. Пояснив, що він розумів, що проникає в чужий будинок. Викрадене майно він виніс з будинку та поклав у багажник автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 . В подальшому він був затриманий працівниками поліції, які вилучили в нього викрадені речі. Зазначив, що злочин вчиняв самостійно та в приміщення будинку він проникав без сторонньої допомоги. Через деякий час він навідався до потерпілої з метою попросити вибачення, а також відшкодувати шкоду, завдану їй крадіжкою. Вказав, що в рахунок відшкодування завданої злочином майнової шкоди він передав для потерпілої вказану нею грошову суму в розмірі 15000 грн., окрім того в рахунок завданої моральної шкоди відшкодував 5000 грн., які передав потерпілій шляхом здійснення поштового переказу. Окрім того, на прохання потерпілої він забив дошками пошкоджені двері та одне з вікон. Заявлений потерпілою цивільний позов про відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 000 грн. визнав частково, а саме у раніше сплаченому розмірі 5000 грн., в іншій частині проти позову заперечив. У вчиненому розкаюється та просить вибачення у потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні 22.12.2021 р. пояснила, що про вчинення крадіжки з її будинку вона дізналася від дільничного офіцера поліції, який повідомив їй про крадіжку у день вчинення злочину - 17.06.2021 року. Після цього вона приїхала на місце злочину та помітила, що вхідні двері до належного їй житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_3 були зірвані, всередині будинку був безлад, стеля зірвана, ще одні міжкімнатні двері також були зірвані. Речі, які знаходились у скринях, на поличках, тощо, були скинуті на підлогу. Частину викрадених речей вона виявила одразу та іншу частину викрадених речей виявила згодом. Пояснила, що у вищевказаному житловому будинку з квітня 2014 року вона не проживає та час від часу до нього навідується. Востаннє у вищевказаному житловому будинку вона була у листопаді 2020 року та на її прохання за будинком доглядали сусіди. Через деякий час після крадіжки до неї по місцю її проживання приїхав ОСОБА_5 для того, щоб, як він поясив, попросити у неї вибачення за скоєне. Від такої поведінки обвинуваченого вона розгубилася та в подальшому при визначенні розміру майнової шкоди, завданої їй крадіжкою з проникненням до житла, вказала суму «на око» у розмірі 15 000 грн., яку отримала від ОСОБА_5 . Окрім того, просила обвинуваченого, щоб він поїхав і забив дошками пошкоджені вхідні двері та вікно, що він і зробив. Зазначила, що перелік та вартість викрадених речей нею не оспорюються, водночас вказала, що розмір завданої їй злочином матеріальної шкоди є більшим, проте який повний розмір такої шкоди вказати не змогла. Заявлений нею до обвинуваченого цивільний позов про відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 000 грн. підтримала з підстав, наведених у ньому, просила його задовольнити у повному розмірі, мотивуючи тим, що вищевказаної суми вистачить їй для відновлення її психологічного стану, погіршення якого було пов`язане з пережитими нею душевними стражданнями, яких вона зазнала у зв`язку з проникненням до будинку та крадіжкою належних їй речей. При визначені міри покарання ОСОБА_5 вказала, що каяття обвинуваченого було формальним, він є потенційно небезпечний та просила призначити йому покарання, передбачене санкцією ч.3 ст.185 КК України, яке пов`язане з реальним позбавленням волі. В судові засідання 29.12.2021р., 20.01.2022р., 23.02.2022 р., 15.03.2022р. 05.04.2022 р. потерпіла не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. 20.04.2022 р. потерпіла в судове засідання також не з`явилася, перед початком судового засідання особисто подала до суду заяву, в якій просила відкласти розгляд справи, мотивуючи тим, що вона відмовляється приймати участь у судових дебатах напередодні релігійного свята Пасхи (Великодня). Вищевказана заява потерпілої була вирішена протокольно з урахуванням думки інших учасників судового розгляду та відповідне рішення було занесено до журналу судового засідання.

Судом встановлено, що обставини справи встановлені даним вироком, а саме місце, час, спосіб вчинення та наслідки злочину, форма вини і мотиви злочину ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

Визнавши недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, або взагалі звільненням від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція учасників судового розгляду щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого і зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України обвинуваченим скоєно тяжкий злочин, санкція якого не передбачає інших видів покарання, окрім як позбавлення волі.

Беручи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується негативно як особа відносно якої неодноразово надходили скарги від жителів смт.Квасилів та як особа, яка неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, працевлаштований та по місцю роботи характеризується позитивно, проживає у цивільному шлюбі та має на утриманні малолітню дитину, завдана потерпілій шкода відшкодована частково.

Згідно довідки КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» від 11.07.2021 р. ОСОБА_5 під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Відповідно до ст.66 КК України суд враховує, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданого збитку.

Водночас, обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 відсутні.

Відповідно до змісту досудової доповіді, складеної Рівненським районним відділом №1 Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області вбачається, що з врахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, та у разі звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вбачає за доцільне покласти на нього додаткові обов`язки, передбачені ч.3 ст.76 КК України.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Ця функція потребує врахування та оцінки конкретних обставин провадження, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, і за змістом якої суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, суд, урахувавши тяжкість злочину, особу винного та інші обставини провадження, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Так, згідно з вимогами ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших злочинів, враховуючи наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах нагляду за ним та постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації, та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням - встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Одночасно, при визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, вид і строк призначеного покарання, обставини, що характеризують особу обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває та вважає за необхідне встановити його строком на 1 рік 6 місяців.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При вирішенні заявленого потерпілою цивільного позову суд виходить з наступного.

Потерпіла ОСОБА_4 звернулася з позовом до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, та просила стягнути з ОСОБА_5 на свою користь моральну шкоду в розмірі 500 000 грн., мотивуючи тим, що внаслідок вчинення злочину їй було завдано моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях через вчинену крадіжку. Протиправні умисні дії обвинуваченого спричинили їй моральні страждання, призвели до нервового стресу та депресії. Постійна стурбованість, пригніченість та відсутність душевної рівноваги негативно впливає на її самопочуття. Постійні переживання приносять неспокій та негативно впливають на її здоров`я. Внаслідок пережитого нею було втрачено відчуття внутрішньої рівноваги, їй складно відчувати себе у безпеці та вона переживає страх з приводу того, що подібне може трапитись у майбутньому.

Згідно ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Беручи до уваги доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні крадіжки, поєднаної з проникненням у житло, а також з урахуванням доводів наведених потерпілою як на підставу своїх позовних вимог, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову та наявність підстав для часткового його задоволення, виходячи з наступного.

З огляду на встановлені обставини справи, приймаючи до уваги принципи, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, а також обсяг заподіяної потерпілій шкоди, глибину та тривалість її моральних страждань внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, та враховуючи те, що потерпіла впродовж тривалого часу з 2014 року не проживає у належному їй житловому будинку, що знаходиться в АДРЕСА_3 , з проникненням у який було вчинено крадіжку, та беручи до уваги, що викрадене майно віднайдено та буде повернуто потерпілій після завершення кримінального провадження, зважаючи на те, що обвинувачений добровільно переказав поштовим переказом на користь потерпілої 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, що підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта» від 21.12.2021 р., що мало місце до звернення потерпілої до суду з вищевказаним позовом, суд з урахуванням засад розумності та справедливості, приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з обвинуваченого, окрім раніше сплаченої суми, на користь потерпілої моральної шкоди в розмірі 4 000 грн.

Відшкодування моральної шкоди, завданої фізичній особі неправомірними діями, має на меті, як компенсацію потерпілій особі завданих збитків, так і запобігання вчиненню злочинцем неправомірних дій у майбутньому.

Суд також наголошує, що моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 в ході судового розгляду не застосовувався, клопотань щодо обрання запобіжного заходу не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

При вирішенні питання про відшкодування процесуальних витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про залучення експерта. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на проведення двох судових експертиз у даному кримінальному провадженні становлять 5 491,84 грн., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з ОСОБА_5 витрат, пов`язаних з проведенням експертиз у вказаному розмірі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100, 118, 124, 129, 349, 368-371, 373-374 КПК України, -

ухвалив :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 1 (один) місяць.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Покласти на ОСОБА_5 відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України наступні обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Повідомити ОСОБА_5 про те, що він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та попередити його, що він протягом іспитового строку не повинен вчиняти нового кримінального правопорушення.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , фактичне місце проживання : АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) моральну шкоду у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 5 491 (п`ять тисяч чотириста дев`яносто одна) грн. 84 коп.

Речові докази :
- навісний замок пошкоджений, який поміщений до спецпакету НПУ ЕХР013158 та зберігається в камері схову ВП №3 Рівненського РУН ГУНП в Рівненській області знищити;
- металеву палицю типу «фомка», яка поміщена до сейфпакету НПУ ГСУ INZ1091188 та зберігається в камері схову ВП №3 Рівненського РУН ГУНП в Рівненській області конфіскувати;
- простирадло жовтого кольору із синіми вставками, яке поміщено до спецпакету НПУ ГСУ №7237543 та зберігається в камері схову ВП №3 Рівненського РУН ГУНП в Рівненській області - повернути законному володільцю;
- ліхтар чорного кольору, який поміщено до спецпакету НПУ ЕХР0131159 та зберігається в камері схову ВП №3 Рівненського РУН ГУНП в Рівненській області - повернути законному володільцю;
- гаманець чорного кольору «GOY РRОР» з наступним вмістом: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на автомобіль марки «BMW 525 TDS», д.н.з. НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 , власник ОСОБА_8 ( АДРЕСА_5 ); пластикова картка з-під сім-карти мобільного оператора «Лайфсел» № НОМЕР_7 ; пластикові клубні картки різних організацій та візитівки; грошові кошти номіналом по 1 долару США в кількості 2 шт., номіналом 1 гривня в кількості 1 шт., номіналом 2 гривні в кількості 1 шт., що поміщено до спецпакету НПУ ЕХР0252702 та зберігається в камері схову ВП №3 Рівненського РУН ГУНП в Рівненській області - повернути законному володільцю;
- 3 сліди пальців рук (виявлені на поверхні автомобіля марки «BMW 525 TDS», д.н.з. НОМЕР_5 ) та 6 слідів відбитків папілярних узорів пальців рук, які упаковані до спецпакету НПУ SUD3002227 та зберігаються в камері схову ВП №3 Рівненського РУН ГУНП в Рівненській області - знищити;
- гаманець із наступним вмістом: посвідчення водія НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_5 ; паспорт громадянина України НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_5 ; грошові кошти номіналом по 100 доларів США в кількості 2 шт., номіналом 100 грн. - 1 шт., 50 грн. - 1 шт., 20 грн. - 1 шт., 10 грн. - 1 шт., 5 грн. - 1 шт., 1 грн. - 1 шт., пластикові картки різних організацій та візитівки, які поміщено спец пакету НПУ SUD3002228 та зберігаються в камері схову ВП №3 Рівненського РУН ГУНП в Рівненській області - повернути ОСОБА_5 ;
- пластикові картки, візитівки та документи, які поміщено до спец пакету НПУ ГСУ INZ1091233 та зберігаються в камері схову ВП №3 Рівненського РУН ГУНП в Рівненській області - повернути законному володільцю;
- кухонні тарілки в кількості 5 шт., кухонні глечики в кількості 3 шт., ложки дерев`яні в кількості 2 шт., кварцовий глобус, ваза, тканина жовтого кольору, які поміщено до спецпакету експертної служби МВС №1976862 та зберігаються в камері схову ВП №3 Рівненського РУН ГУНП в Рівненській області - повернути потерпілій;
- обігрівач, фотографії, упаковки «Леза» в кількості 4 шт., спиці для в`язання в кількості 1 пара, барометр «Москва», які поміщено до спецпакету експертної служби МВС № 3273119 та зберігаються в камері схову ВП №3 Рівненського РУН ГУНП в Рівненській області - повернути потерпілій;
- кросівки марки «Nіке», які поміщено до спецпакету НПУ № ЕХР0343330 та зберігаються в камері схову ВП №3 Рівненського РУН ГУНП в Рівненській області - повернути законному володільцю;
- автомобіль марки «BMW 525 TDS», д.н.з. НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_8 та поміщено на майданчик для зберігання транспортних засобів у с.Городок, вул.Б.Штейнгеля, 90 Рівненської області - повернути законному володільцю;
- автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», моделі В6, д.н.з. НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання згідно розписки від 15.09.2021 р. для власниці ОСОБА_9 - вважати їй повернутим;
- грошові кошти в сумі 115 000 грн. (номіналом по 1000 грн. - 13 шт., загальна сума 13000 грн., номіналом по 500 грн. - 143 шт., загальна сума 71500 грн., номіналом по 200 грн. - 148 шт., загальна сума 29600 грн., номіналом по 100 грн. - 9 шт., загальна сума 900 грн.), які передані під розписку ОСОБА_5 - вважати йому повернутими.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1