У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.07.2022 Справа №607/8325/22

провадження № 1-кс/607/2588/2022

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , його представника - адвоката: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000924 від 02 липня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 355 КК України, про арешт майна,

встановила:

04 липня 2022 року, яке є першим робочим днем після 01 липня 2022 року, до слідчого судді надійшло вказане клопотання.

У клопотанні прокурор просить: накласти арешт на автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Transporter», р.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, VIN-код НОМЕР_2 ; ключі від вказаного автомобіля; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 /вказаного автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Transporter»/; балончик-ефектний засіб для самозахисту «PEPPER KO FOG»; балончик Терен-4м; предмети схожі на набої у кількості 14 штук; предмети схожі на набої у кількості 5 штук; предмет схожий на зброю; сумку (барсетку) чорного кольору, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаними речами; а також з метою проведення повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального провадження за № 0000924 від 02 липня 2022 року, дослідження усіх обставин кримінального правопорушення, а відтак проведення необхідних експертних досліджень автомобіля «Volkswagen», р.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, - дозволити його зберігання на території спеціального майданчика ГУНП в Тернопільській області за адресою: м. Тернопіль, вул. Бережанська, 44б.

Клопотання мотивоване викладом положень частин статей 98, 167, 170, 172 КПК України та тим, що вказане майно вилучене 01 липня 2022 року під час огляду місця події та визнане речовими доказами у кримінальному провадженні. Вилучені речові докази можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому з метою збереження речових доказів, які необхідні для проведення усіх необхідних експертиз, інших слідчих дій, для дослідження усіх обставин справи, а також те, що незастосування арешту даного майна шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування може призвести до приховування, пошкодження, зникнення даного майна або знищення слідчої інформації на ньому, зазначено в клопотанні.
В судовому засіданні прокурор вказані вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у клопотанні. Крім цього, пояснив, що арешт майна необхідний для проведення експертиз і віднайдення слідів вчинення кримінального правопорушення. У автомобілі «Volkswagen» особи приїхали на бійку та намагались залишити місце події. Сумка має бути оглянута, при цьому її власника ще не встановлено.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні заперечив проти накладення арешту на автомобіль «Volkswagen», належний ОСОБА_6 , а також на ключі до нього та свідоцтво про його реєстрацію. Вважає, що не зрозуміло, яке відношення має даний транспортний засіб до кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 345, 355 КК України, які розслідуються. Не заперечив проти накладення арешту на інші речі.

ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він має сім`ю та займається підприємницькою діяльністю, для якої необхідне використання вказаного автомобіля «Volkswagen». По обставинах кримінального провадження пояснив, що в нього складні стосунки з його братом ОСОБА_4 . Їхній батько на даний час перебуває в реанімації, оскільки тяжко хворіє. Тому він попросив брата повернути автомобіль «Audi», який він придбав для батька. На «заправці» у них з братом відбувся конфлікт, після чого він своїм автомобілем «Volkswagen» поїхав звідти. Однак був зупинений невідомими людьми, які не були у форменому одязі та його побили. Також, підтвердив, що вилучена сумка не його.

Допитана в судовому засіданні за клопотанням адвоката свідок ОСОБА_6 дала пояснення, які за своєю суттю підтверджують пояснення ОСОБА_4 щодо його стосунків з братом та обставин конфлікту з ним.

Заслухавши пояснення, вивчивши клопотання, дослідивши додані до нього копії документів, слідчий суддя вважає, що воно підлягає до задоволення частково з огляду на таке:
згідно матеріалів клопотання, слідчими СВ Тернопільського РУПГУНП в Тернопільській області та СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000924 від 02 липня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 355 КК України.

Згідно матеріалів клопотання досудовим розслідування встановлено, що 01 липня 2022 року до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшла заява від ОСОБА_4 за фактом примушування його до виконання цивільно-правових зобов`язань, вчинене за попередньою змовою групою осіб із заподіянням тілесних ушкоджень. Крім цього, 02 липня 2022 року до даного управління поліції надійшов рапорт від старшого оперуповноваженого УСР в Тернопільській області ДСР НП України капітана поліції ОСОБА_7 про те, що 01 липня 2022 року приблизно о 20:30 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи біля АЗС «Автотехсервіс», що по просп.. Злуки, 2б, у м. Тернополі, умисно спричинили йому тілесні ушкодження в ділянці чола та лівої лопатки під час виконання ним своїх службових обов`язків.

Як зазначає в клопотанні прокурор та вбачається із долученого до клопотання протоколу обшуку, 01 липня 2022 року слідчим було проведено огляд місця події прилеглої території до АЗС «Автотехсервіс», що по вул. Злуки, на якій знаходиться автомобіль Вольксваген модель Транспортер, н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, який був оглянутий. Під час цього огляду було вилучено сам автомобіль та речі, які в ньому були виявлені, про арешт яких розглядається дане клопотання. Дозвіл на проведення огляду у цьому автомобілі надав ОСОБА_4 згідно його заяви, що він підтвердив в судовому засіданні. Також, прокурор надав в судовому засіданні копію ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 липня 2022 року у справі № 607/8324/22 про надання дозволу на проведення вказаного огляду автомобіля згідно ст. 233 КПК України.

Постановами слідчого від 02 липня 2022 року усі вилучені речі та автомобіль визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000924 від 02 липня 2022 року.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , автомобіль «Volkswagen» моделі «Transporter», р.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, VIN-код НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.ч. 3-6 ст. 132 та п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним і яких є арешт майна, не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються. До клопотання слідчого, дізнавача, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Клопочучи про накладення арешту на майно, прокурор в клопотанні та в судовому засіданні зазначає, що воно містить ознаки речових доказів і вказаний захід забезпечення кримінального провадження необхідний для їх збереження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Як вбачається з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 1, 2, 5 та 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна, який накладається на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як уже зазначено вище, прокурор просить накласти арешт на автомобіль та інші речі.

Вирішуючи питання, чи справді усе зазначене прокурором майно, містить ознаки речових доказів, слідчий суддя виходить із фактичних обставин справи.

Так, як встановлено, досудове розслідування здійснюється за фактами можливого примушування ОСОБА_4 свого брата ОСОБА_4 до виконання цивільно-правових зобов`язань, а також можливого спричинення ОСОБА_4 працівнику поліції тілесних ушкоджень. На підтвердження цих обставин, прокурором надано, поряд з іншими процесуальними документами, протоколи допиту потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_7 від 02 липня 2022 року, у яких останні повідомили обставини вчинення кримінальних правопорушень.

За результатами дослідження наведених вище матеріалів досудового розслідування, слідчий суддя приходить до переконання, що стороною обвинувачення доведено існування на даний час розумних підозр вважати, що частина майна, яке було вилучено під час проведеного огляду та щодо якого подано дане клопотання про арешт, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК України. При цьому жодних заперечень щодо такого висновку учасниками розгляду не надано

З метою його збереження як речових доказів, від можливого його відчуження, знищення, приховування для проведення, згідно доводів прокурора, слідчих дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає до задоволення частково - накладенням арешту на зазначене майно, шляхом позбавлення права відчуження, користування, розпоряджання ним, оскільки вказаний захід забезпечення є доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, з огляду на те, що таке майно може бути використане як доказ для встановлення обставин у кримінальному провадженні, за винятком наступного.

Як наведено вище, власник автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Transporter», р.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 та його представник заперечують проти накладення арешту на нього, а також на ключі до нього та свідоцтво про його реєстрацію.

Згідно ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Втручання у таке право особи повинно бути виправданим, переслідувати легітимну мету та відбуватись у спосіб, визначений законом.

Поданим прокурором клопотанням в частині накладення арешту на автомобіль «Volkswagen» моделі «Transporter», р.н.з. НОМЕР_1 , ключі до нього та свідоцтво про його реєстрацію, не доведено, що існує легітимна мета накладення арешту на це майно, передбачена ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто що вони містять ознаки речових доказів.

Так, обґрунтовуючи необхідність накладення арешту на це майно, прокурор обмежився єдиним твердженням про те, що вони можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Однак, ні у клопотанні, ні у судовому засіданні не зазначив, яким саме чином це може бути зроблено. Не розкрито це питання і у вказаних постановах слідчого про визнання майна речовими доказами.
При цьому, слід мати на увазі, що питання присутності в майні ознак речового доказу вирішується крізь призму фактичних обставин справи, а саме правового змісту кримінальних правопорушень, які розслідуються. В даному кримінальному провадженні, як відображено у поданих матеріалах досудового розслідування, це насильство щодо працівника правоохоронного органу та примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань.
Як встановлено в судовому засіданні із пояснень ОСОБА_4 , з чим погодився прокурор, вказаним транспортним засобом ОСОБА_8 лише приїхав на місце зустрічі із потерпілим, де мав місце конфлікт, після чого ним поїхав та був зупинений працівниками поліції, після чого, згідно показань потерпілого ОСОБА_7 йому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спричинили тілесні ушкодження.
Крім цього, про існування можливих слідів злочинів у цьому автомобілі прокурором не згадується. Не виявлено таких і при його огляді, що доводиться відомостями, які містяться у вказаному вище протоколі огляду від 01 липня 2022 року.
Таким чином, слідчий суддя вважає, щопрокурором не доведено потребу в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт щодо зазначеного автомобіля, і відповідно щодо ключів до нього та свідоцтва про його реєстрацію, тобто можливість використання цього майна як доказу у кримінальному провадженні, що і є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора у цій частині згідно ч. 1 ст. 173 КПК України.

З врахуванням усіх наведених обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого слід задовольнити частково, наклавши арешт на частину вилученого під час огляду майна, а майно, щодо якого такого рішення не прийнято, - слід повернути особі, у яких воно було вилучено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
постановила:
клопотання прокурор задовольнити частково.
Накласти арешт, шляхом позбавлення права користування, розпоряджання та відчуження, на майно: балончик-ефектний засіб для самозахисту, Терен-4м, предмети схожі на набої у кількості 14 штук, предмети схожі на набої у кількості 5 штук, предмет схожий на зброю, сумку (барсетку) чорного кольору.
Майно: автомобіль марки «Volkswagen Transporter» р.н.з НОМЕР_1 ; ключі від даного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , - повернути особі, в якої воно вилучено.

Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 .
Копію ухвали вручити учасникам судового засідання.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя ОСОБА_1