Провадження № 11-сс/4823/98/22
Категорія - рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

23 лютого 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

потерпілого ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 лютого 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, від 31 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000005 від 06 січня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, відмовлено.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні скарги, слідчий суддя вказав на проведення органом досудового розслідування всебічного, повного і неупередженого з`ясування обставин події, надання належної правової оцінки зібраним доказам. Наявність розбіжностей у показаннях свідків та потерпілого, для усунення яких заявник бажає проведення одночасного допиту, стосуються не фактичних дій працівників поліції, а інтерпретації подій з точки зору враження учасників, що не може бути доказом наявності чи відсутності в діях осіб кримінального правопорушення.

Відеозапис події, зроблений потерпілим, був долучений до матеріалів кримінального провадження та йому надано відповідну оцінку в сукупності з іншими доказами, які вказують на відсутність об`єктивних даних вважати, що в діях поліцейських наявний замах на відкрите заволодіння телефоном потерпілого.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження, який був пропущений з поважних причин, ухвалу слідчого судді скасувати через допущені грубі порушення вимог кримінального процесуального закону та постановити нову, якою скасувати постанову слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, від 31 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000005 від 06 січня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Аргументує тим, що відповідно до показань свідка ОСОБА_8 від 29 січня 2021 року, останній повідомив, що разом з ОСОБА_6 вживав спиртні напої на території автостанції, як йому здалося один з працівників поліції намагався закрити рукою відео зйомку, яку вів ОСОБА_6 , потім йому здалося, що він хотів вихопити мобільний телефон з його рук, а також здалося, що він не мав наміру заволодіти мобільним телефоном з метою збагачення, а хотів лише припинити відео зйомку. За наявності таких суперечливих показань, слідчий вважає, що не має жодної необхідності встановлювати або спростовувати обставини, які здавалися свідку ОСОБА_9 , шляхом проведення повного та об`єктивного розслідування, з чим погодився і слідчий суддя.

Як слідчий, так і слідчий суддя погодились, що спроби заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_6 були, однак ці спроби велися з метою припинити відеозапис та зупинення потерпілого на місці, що не може кваліфікуватись, як намір на відкрите заволодіння чужим майном.

Не зважаючи на встановлення в діях працівників поліції ознак іншого кримінального правопорушення, що підтверджується дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, слідчий суддя вважає бездіяльність слідчого щодо перекваліфікації даного кримінального провадження законною та такою, що не потребує проведення додаткових слідчих дій, направлених на виконання завдань кримінального законодавства.

Переконаний, що наведені ним підстави вказують на необґрунтованість висновків, зазначених в ухвалі слідчого судді, яка підлягає безумовному скасуванню з постановленням нової.

З приводу поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження вказує на те, що з 04 по 08 лютого 2022 року він перебував на стаціонарному лікуванні, що вказує на те, що процесуальні строки були ним пропущені з причини, що не залежали від його волі.

Заслухавши доповідача, потерпілого, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну та необґрунтовану, прокурора, який заперечував проти доводів апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Частиною 2 статті 395 КПК України визначено порядок обчислення строків на звернення з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді, суду. Так, якщо ухвалу суду, слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Зміст оскаржуваної ухвали свідчить про те, що судовий розгляд відбувався за участі ОСОБА_6 , 02 лютого 2022 року був проголошений повний текст ухвали і він достеменно знав про результати судового розгляду.

Ухвалою судді доповідача при відкритті провадження та призначення справи до розгляду від 14 лютого 2022 року, питання поновлення строку було вирішене.

Відповідно до довідки завідувача ЛДВ ЗП ОСОБА_10 , станом на 08 лютого 2022 року ОСОБА_6 з 03 лютого 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні в лікувально-діагностичному відділенні загального профілю лікарні ДУ «ТМО МВС України по Чернігівській області».

Як убачається з матеріалів справи, у провадженні четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Чернігові) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Києві перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 06 січня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України.

Відомості до ЄРДР були внесені за заявою ОСОБА_6 за фактом того, що 26 березня 2020 року працівники поліції ОСОБА_11 та ОСОБА_12 намагались відкрито заволодіти мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_6 .

Згідно пояснень потерпілого ОСОБА_6 26 березня 2020 року він зустрівся з ОСОБА_8 в районі залізничного та автомобільного вокзалів м. Чернігова. Щоб сховатися від сонця присіли на лавочці автовокзалу під навісом. Людей поряд не було. З вікна автовокзалу виглянула жінка і повідомила їм, що автовокзал не працює і щоб вони забиралися з лавочки, а то вона викличе поліцію.

Порозмовлявши з ОСОБА_8 він постукав у вікно жінці і спитав, де ж поліція, після чого як він потім зрозумів жінка поліцію не викликала, а лише погрожувала. Після його питання працівниця вокзалу викликала поліцейських.

Поліцейські прибули на виклик, як потім він дізнався ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , які не представилися. Чоловік кремезної статури ударив по лавочці та став питати, де вони живуть, що роблять і чому без маски, адже в країні діяли карантинні заходи, пов`язані з розповсюдженням особливо небезпечного захворювання.

ОСОБА_6 запевняє, що він був абсолютно тверезим і попросив працівників поліції представитися, дістав свій мобільний телефон і почав знімати на відео перебіг подій. Кремезний чоловік вимагав від нього віддати йому свій телефон, намагався вирвати у нього з рук телефон, сіпав за капюшон, придавив його тіло до лавки та намагався відняти у нього телефон.

Після того як у кремезного чоловіка не вийшло забрати у нього мобільний телефон, він зайнявся ОСОБА_8 .

Апелянт вважає, що працівник поліції, який вимагав у нього видачі мобільного телефону і намагався його відібрати, сіпав за одяг та придавлював до лавки, перевищив свої службові повноваження і у разі відсутності в його діях складу замаху на пограбування, слідчий повинен був притягнути його до відповідальності за службове правопорушення.

Під грабежем у розумінні диспозиції ст. 186 КК України, розуміють відкрите викрадення чужого майна, під замахом на грабіж відповідно - спробу його викрадення.

Апелянт ОСОБА_6 , не погоджуючись з рішенням суду, нічого окрім того, що поліцейський вимагав передати йому телефон, сіпав його за капюшон та притискав до лавки, про намір заволодіння майном не повідомляє, так само як і його приятель ОСОБА_8 .

Працівники поліції ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вказували, що вони перебували на службі, коли їх викликали диспетчер автовокзалу та повідомила, що двоє чоловіків на території автовокзалу розпивають спиртні напої та провокують конфлікту ситуацію.

Якщо ОСОБА_8 на зауваження поліцейських прореагував нормально, то ОСОБА_6 нецензурно висловлювався на адресу диспетчера, яка викликала поліцію, на зауваження поліцейських припинити протиправну поведінку дістав мобільний телефон та став записувати на відео працівників поліції. Вони викликали автопатруль. Після почутої інформації, що будуть складені протоколи про адміністративні правопорушення, ОСОБА_6 намагався втекти, плював у їх бік, намагався кидати каміння та провокував конфлікт.

Диспетчер автовокзалу, свідок ОСОБА_13 підтвердила, що вона викликала поліцію через те, що двоє чоловіків вживали спиртні напої та голосно розмовляли в громадському місці, на її зауваження не реагували.

По приїзду поліцейських, саме ОСОБА_6 поводився зухвало, знімав перебіг подій на мобільний телефон. Ніхто у нього телефон не відбирав.

Аналогічні показання надав свідок ОСОБА_14 , який чергував у складі автопатруля, по прибуттю на місце склав протокол щодо ОСОБА_8 , а ОСОБА_6 указав на неправильність його поведінки в громадському місці.

31 грудня 2021 року слідчим четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві ОСОБА_15 було винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000005 від 06 січня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, у зв`язку з відсутністю в діях працівників поліції ОСОБА_11 та ОСОБА_12 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України.

Відповідно до положень кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.

Таке рішення можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Закриваючи провадження, слідчий вказав на те, що під час проведення досудового розслідування за заявою ОСОБА_6 , було встановлено, що працівники поліції ОСОБА_11 та ОСОБА_12 діяли у відповідності до вимог законодавства та вчиняли дії направленні на припинення протиправної поведінки ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Дії поліцейських, були направлені на те, щоб примусити ОСОБА_6 залишатись на місці до завершення складання адміністративних матеріалів, були невірно розцінені заявником, як намагання заволодіти його мобільним телефоном, який з володіння власника не вибував і поведінка поліцейських на місці події була направлена на забезпечення громадського порядку, а не на заволодіння чужим майном.

Мобільний телефон постійно перебував у руках у потерпілого, спроб ним заволодіти працівники поліції не робили, словесне віддай телефон, без наступних дій, прямо направлених на заволодіння майном виключають склад правопорушення проти власності.

Потерпілий не називає жодної із дій поліцейських, щоб можливо було розцінити як спробу грабежу з об`єктивної частини цього кримінального правопорушення. Суб`єктивна сторона пограбування визначається виключно з психологічної точки зору особи, яка обвинувачується у грабежі, а не потерпілого.

Зміст апеляційної скарги ОСОБА_6 свідчить про те, що окрім повторного викладу обставин, які були предметом перевірки під час проведення досудового розслідування, вона не містить доводів, які б спростовували викладені у постанові слідчого про закриття кримінального провадження та ухвалі слідчого судді факти.

Слідчим приймались усі необхідні заходи для встановлення істини по справі, були допитані саме ті особи, які мають безпосереднє відношення до вказаних заявником обставин, проаналізовані саме ті докази, які могли б підтвердити або спростувати повідомлені ОСОБА_6 обставини.

Враховуючи те, що при розгляді скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, слідчим суддею були в повному обсязі дотримані правила судового розгляду, за результатами якого прийняте законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 лютого 2022 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, без змін.

Ухвала набуває законної сили негайно після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_16 АНТИПЕЦЬ ОСОБА_17