СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2691/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2022 року Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000038 від 01.04.2022 року,-

встановив:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах власників арештованого майна - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді від 11.05.2022 року та повернення власникам майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що було вилученене 03.05.2022 року під час санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , каб.№ 9, оскільки при вирішенні слідчим суддею Святошинського райсуду м.Києва аналогічного клопотання та при винесенні за результатами його розгляду ухвали не було враховано, що метою накладення арешту на майно було забезпечення його збереження як речового доказу, однак, за клопотанням прокурора у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Святошинського райсуду м.Києва від 27.07.2022 року було отримано дозвіл на передачу належного ОСОБА_4 та ОСОБА_5 майна в управління Національного агенства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (АРМА), при цьому був обраний явно не направлений на збереження відомостей, які містило вказане майно, а саме його реалізація, однак при цьому не було враховано підстави для саме такого виду управління, якимивідповідно до ч.4 ст.21 ЗУ "Про АРМА" можуть бути лише: майно піддіється швидкому псуванню, майно швидко втрачає свою вартість та витрати на зберігання рухомого майна протягом одного календарного року становлять більше 50 відсотків його вартості. Також адвокат зазначив, що вилучене в рамках данного кримінального провадження майно, яке належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яке використовувалось ними в їх господарській діяльності, з самого початку його вилучення та арешту невідповідало критеріям речового доказу передбаченим ст.98 КПК України і факт його передачі в управління АРМА шляхом його реалізації є свідченням того, передбачена ч.2 ст.170 КПК України підстава, за якою дане майно, з метою його відчуження, було арештоване з формальних підстав, перестала існувати, а тому на даний момент вказане майно, фактично арештоване буз законних та передбачених кримінально-процесуальним законодавством, у зв"язку з чим відпали підстави для арешту вказаного майна.

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги клопотання підтрима в повному обсязі.

Прокурор Святошинської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_6 в судове засідання не з"явився, направив до суду лист про розгляд клопотання у його відсутність, при цьому проти клопотання заперечував, вказавши, що арешт на вказане майно був накладений правомірно та постановою від 05.05.2022 року вилучені під час обшуку предмети визнані речовими доказами кримінальному провадженні №0000038 від 01.04.2022 року, у зв"язку з тим, що власників вилученого майна так і не було встановлено, з огляду на загальну вартість вилученого майна, ухвалою слідчого судді від 27.07.2022 року воно було передано для подальшого управління до Національного агенства АРМА.

Суд, вислухавши доводи адвоката та ознайомившись із запереченнями прокурора, дослідивши матеріали, додані до клопотання, приходить до наступник висновків.

Встановлено, що Святошинською окружною прокуратурою м.Києва здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням кримінального провадження №0000038 від 01.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.200, ч.2 ст.361 КК України.

11.05.2022 року слідчим суддею Святошинського районного суду м.Києва задоволено клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_6 та винесено ухвалу по справі №759/4756/22 про накладення арешту на речові докази, які вилучені 03.05.2022 року під час проведення обшуку за адресою: м.Київ, вул.Кирилівська, 82, 4-й поверх, каб.№ 9.

Постановою прокурора Святошинської окружної прокуратури м.Києва від 05.05.2022 року речі, предмети, в тому числі і вилучені під час проведення обшуку 03.05.2022 року за адресою:м.Київ, вул.Кирилівська, 82, 4-й поверх, каб.№ 9, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000038 від 01.04.2022 року.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказйм злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 вказаного Кодексу, арешт майна допускається з метою забезпечення:збереження речових доказів;спеціальної конфіскації;конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні oб"єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

У рішенні Європейського суду з прав людини справа «Будченко проти України» в розділі «Оцінка суду» встановлено: п. 40 «Суд нагадує, що найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном має бути законним. Цей принцип означає, що застосовні положення національного законодавства є достатньо доступними, чіткими та передбачуваними у їх застосуванні.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що арешт вищезазначеного не майна підлягає скасуванню, а клопотання не підлягає задоволенню, оскільки на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно, а тому клопотання про скасування арешту майна, навіть з урахуванням усіх викладених в ньому доводів, задоволенню не підлягає, оскільки досудове розслідування триває, та потребує подальшого з`ясування.

Керуючись вимогами ст.ст.7, 9, 22, 98, 170-174, 369-372 КПК України, -

постановив:
У задоволенені клопотання адвоката ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000038 від 01.04.2022 року, - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 12.09.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1