Справа№751/9517/21
Провадження №1-кп/751/95/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2022 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судових засідань ОСОБА_4

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002652 від 28.08.2021, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 6 ст. 152 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_6

перекладача ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_5

Встановила:

У провадженні Новозаводського районного суду м. Чернігова знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002652 від 28.08.2021 року відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 6 ст. 152 КК України.

У судовому засідання прокурор заявив клопотання про залучення начальника служби у справах дітей Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області ОСОБА_10 , як законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_11 , оскільки матір ОСОБА_12 , яка є законним представником малолітньої потерпілої, позбавлена батьківських прав стосовно ОСОБА_11 . Також заявив клопотання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України з моменту обрання запобіжного заходу і розгляду цього питання не зменшилися й не відпали.

Обвинувачений та його захисники у судовому засіданні щодо клопотання прокурора про залучення законного представника малолітньої потерпілої не заперечували. Разом з тим, просили відмовити у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисники зазначили, що прокурором не додано доказів на підтвердження указаних у клопотанні зазначив ризиків, тому просили змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Колегія суддів, вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 59 КПК України, якщо потерпілим є неповнолітня особа або особа, визнана в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з нею залучається її законний представник. Питання участі законного представника потерпілого у кримінальному провадженні регулюється згідно з положеннями статті 44 цього Кодексу.

Згідно до ч. ч. 2, 3 ст. 44 КПК України, як законні представники можуть бути залучені батьки (усиновлювачі), а в разі їх відсутності - опікуни чи піклувальники особи, інші повнолітні близькі родичі чи члени сім`ї, а також представники органів опіки і піклування, установ і організацій, під опікою чи піклуванням яких перебуває неповнолітній, недієздатний чи обмежено дієздатний. Про залучення законного представника слідчий, прокурор виносить постанову, а слідчий суддя, суд - постановляє ухвалу, копія якої вручається законному представнику.

ОСОБА_12 є законним представником малолітньої потерпілої ОСОБА_11

Новозаводський районний суд м. Чернігова заочним рішенням від 29.06.2022 позбавив ОСОБА_12 батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_11 .

За таких обставин, слід залучити до участі у справі начальника служби у справах дітей Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області ОСОБА_10 , як законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_11 .

Згідно із ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наслідками розгляду питання суд вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.08.2021 обрано ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на термін 60 днів, який у подальшому неодноразово продовжено, останній раз до 26.09.2022.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 6 ст. 152 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів та за один з яких передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, особу обвинуваченого, вік, стан здоров`я, сімейний та майновий стан, а саме те, що ОСОБА_5 одружений, має на утриманні неповнолітню доньку 2005 року народження, офіційно не працює, раніше не судимий. Також колегією суддів враховується, що ОСОБА_5 є громадянином Азербайджану.

Наведене об`єктивно вказує, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані при обранні та продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, частково продовжують існувати.

Разом з тим, аналізуючи в сукупності вказані прокурором та встановлені судом ризики, передбачені ст.177 КПК України, колегія суддів не сприймає як переконливі доводи сторони обвинувачення в частині аргументації неможливості запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки на доведення даної позиції клопотання містить лише вказівку на їх недостатність, що безумовно не може свідчити про доведеність даного факту.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» вказав на порушення пункту 3 статті 5 Конвенції національними судами України, які часто обґрунтовують продовження строку тримання під вартою однаковими підставами протягом всього періоду ув`язнення, та зазначив, що суди зобов`язані обґрунтовувати свої рішення про продовження строку тримання під вартою іншими підставами, які мають бути чітко вказані (пункт 99). Не наведення судовими органами у своїх рішеннях будь-яких підстав, які дозволяють тримання особи під вартою протягом тривалого проміжку часу, є несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленим у пункті 1 статті 5 Конвенції (пункт 36 рішення Європейського суду з прав людини від 15 грудня 2016 року у справі «Ігнатов проти України»).

Згідно з практикою застосування ЄСПЛ пункту 3 статті 5 Конвенції після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження строку тримання особи під вартою; до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами (пункт 60 рішення від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» , пункт 63 рішення від 27 листопада 2008 року у справі «Свершов проти України». ЄСПЛ стверджує, що питання про те, чи є розумним строк тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно (пункт 40 рішення від 15 грудня 2016 року у справі «Ігнатов проти України»), відсутність будь-яких підстав, наданих судовими органами у своїх рішеннях, які дозволяють тримання особи під вартою протягом тривалого проміжку часу, є несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленим у пункті 1 статті 5 Конвенції (пункт 36 рішення ЄСПЛ від 15 грудня 2016 року у справі «Ігнатов проти України»).

Отже, тривалість тримання під вартою повинна бути виправданою, обґрунтованою як складністю кримінального провадження, так і наявністю ризиків, інакше судові рішення про продовження строку тримання під вартою не відповідатимуть нормам КПК і вимогам практики ЄСПЛ.

Відсутність законодавчо визначених строків судового розгляду та максимальних строків тримання під вартою під час судового провадження має компенсувати засада розумних строків, що дає змогу їх оцінки відповідно до критеріїв, визначених КПК України, з урахуванням практики ЄСПЛ.

Однак, колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даному етапі прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам.

Відповідно до положень ч. 4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1, 2 ч.1 цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам зазначеним у клопотанні), суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті.

Колегією суддів, при вирішенні питання щодо можливості призначення обвинуваченому ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, враховується, що: прокурором не доведено неможливість запобігти зазначеним ним та встановлених судом ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, застосуванням до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу; обвинувачений має постійне місце проживання, в якому проживав до дня затримання; сталі соціальні зв`язки; на даному етапі судового розгляду кримінального провадження з об`єктивних причин, які не залежали від суду, а саме: відкладення розгляду справи за неявкою потерпілої та її законного представника; обвинувачений вже протягом тривалого часу, а саме з 28.08.2021 (дата затримання обвинуваченого), перебуває під вартою, що може призвести до порушення прав обвинуваченого, передбачених Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою не є виправданим, та вважає за необхідне змінити запобіжний захід застосований щодо обвинуваченого, оскільки на переконання суду забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти вищевказаним ризикам, можливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Таким чином у задоволенні клопотання прокурора про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 181, 194-195, 331, 369-372, 376, 392, 395 КПК України, колегія суддів

Ухвалила:

Клопотання прокурора про залучення законного представника малолітньої потерпілої задовольнити.

Залучити начальника служби у справах дітей Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області ОСОБА_10 , як законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_11 .

У задоволенні клопотання прокурора про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Змінити застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, з використанням електронного засобу контролю та звільнити його з-під варти в залі суду.

Заборонити цілодобово обвинуваченому ОСОБА_5 залишати місце його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком випадків прибуття до суду за викликом та за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду у даному кримінальному провадженні;

- не відлучатись за межі Чернігівської області без дозволу суду;

- утриматись від спілкування з потерпілою, свідками у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Зобов`язати ОСОБА_5 негайно прибути до місця свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити термін дії ухвали у частині запобіжного заходу - два місяці, до 26.11.2022.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі порушення умов домашнього арешту до нього буде застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвалу в частині застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту направити для виконання Чернігівському РУП ГУНП України в Чернігівській області.

На ухвалу суду в частині запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом семи днів з дня її оголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 29.09.2022 о 13.55 год.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3