Справа № 464/6143/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/311/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року у м. Львові
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду
під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 10 березня 2022 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підгорівка Старобільського району Луганської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_6 ,

встановила:

Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 10 березня 2022 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1рік.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 14 листопада 2019 року і призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць та штраф у розмірі 850 грн., який виконувати самостійно.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з часу фактичного затримання 07 грудня 2021 року.
До набрання вироком законної сили, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишено у вигляді тримання під вартою.
Цивільний позов Приватного підприємства «Мережа Сервіс Львів» задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_7 на користь Приватного підприємства «Мережа Сервіс Львів» матеріальну шкоду у розмірі 251 грн. 70 коп.
Вирішено питання про речові докази.

На вказаний вирок суду захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненому та вірність кваліфікації його дій, просить змінити оскаржуваний вирок та призначити ОСОБА_7 менш суворе покарання.
Свої апеляційні вимоги захисник мотивує тим, що ОСОБА_7 призначено надміру суворе покарання, не враховано його молодий вік, позитивну характеристику з місця проживання та дійсно, щире каяття.
За вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 , 17 травня 2021 року приблизно об 08:55год., перебуваючи у приміщенні магазину «Близенько» «ПП Мережа Сервіс Львів №60», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Дунайська, 7, повторно, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав майно, належне «ПП Мережа Сервіс Львів №60», а саме: шоколад марки «Корона Макс Фан лісові ягоди», у кількості 3 шт., вагою 160 г. кожна, вартістю 36,60 грн. кожна, віскі марки «Вільям Лоусон`з Шотландія 40%», у кількості 1 шт., об`ємом 0,5 л., вартістю 141,90 грн., після чого, пройшовши лінію кас не здійснивши оплати за вказаний товар та покинув приміщення магазину. В подальшому розпорядився викраденим товаром на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_7 завдав «ПП Мережа Сервіс Львів №60» матеріальну шкоду на загальну суму 251,70 грн.
Крім цього, ОСОБА_7 , 06 серпня 2021 року приблизно об 19:25 год., повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, перебуваючи у магазині «Єва» №1510, що належить ТзОВ «Руш», за адресою: м. Львів, пр. Червоної Калини, 36, шляхом вільного доступу, таємно викрав із стелажів вказаного магазину майно, яке належить ТзОВ «Руш», а саме: 1 флакон жіночої туалетної води марки «Dolce Gabbana Anthology LImperatrice 3», об`ємом 100 мл., вартістю 517, 33 грн., та 1 флакон жіночої туалетної води марки «Версаче Крістал Брайт», об`ємом 30 мл., вартістю 610, 47 грн., після чого, поклавши викрадений товар у пакет чорного кольору, вийшов за межі каси, не оплативши за вказаний товар, та покинув приміщення магазину. Своїми діями ОСОБА_7 , завдав ТзОВ «Руш» матеріальної шкоди на загальну суму 1127,80 грн.
У судове засідання суду апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Прокурор та захисник висловились про можливість розгляду справи судом апеляційної інстанції за відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 , участь якого при апеляційному розгляді не є обов`язковою, з урахуванням положень ч.4 ст. 405 КПК України колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_7 .
При апеляційному розгляді захисник підтримав подану апеляційну скаргу захисника, з наведених у ній мотивів, та просив таку задоволити.

Прокурор заперечив апеляційні вимоги сторони захисту з огляду на безпідставність таких, та просив залишити подану апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, думку присутніх учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом першої інстанції, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.
З приводу апеляційних доводів захисника щодо призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, колегія суддів враховує таке.
В силу вимог ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно зі ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
На переконання колегії суддів, при призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень проти власності, кримінальне правопорушення вчинив під час іспитового строку, що свідчить про небажання ОСОБА_7 ставати на шлях виправлення. Крім цього, місцевим судом враховано характеристику за місцем проживання ОСОБА_7 про відсутність скарг на поведінку останнього, те, що він не працює, неодружений, не перебуває на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах, а також наявність обставини, яка пом`якшує покарання, а саме щире каяття, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Санкцією ч. 2 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Враховуючи встановлене та конкретні обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, покарання у виді 1 року позбавлення волі у повній мірі відповідає загальним засадам призначення покарання та його меті.
При призначенні ОСОБА_7 виду та розміру покарання за вчинене кримінальне правопорушення місцевий суд у повній мірі врахував усі наявні обставини та дані щодо особи обвинуваченого, у тому числі і ті, на які покликається захисник в апеляційній скарзі.
Підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України більш м`якого покарання колегія суддів не вбачає.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Так, місцевим судом встановлено, і це підтверджено матеріалами справи, що вироком Сихівського районного суду м. Львова від 14 листопада 2019 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Згідно ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 12 вересня 2019 року у виді штрафу в розмірі 850 грн., який ухвалено виконувати самостійно. На підставі ст.ст.75, 104 КК України ОСОБА_7 було звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
У даній справи інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення було вчинено останнім 17 травня 2021 року та 06 серпня 2021 року, тобто після ухвалення вироку Сихівського районного суду м. Львова від 14 листопада 2019 року та до повного відбуття обвинуваченим призначеного за цим вироком покарання.
За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано визначив обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, частково приєднавши до призначеного покарання за ч. 2 ст. 185 КК України невідбуте покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 14 листопада 2019 року, вірно визначивши при цьому, з урахуванням положень ч.3 ст. 72 КК України, до самостійного виконання покарання у виді штрафу.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання у повній мірі відповідає вимогам закону, і таке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відтак, апеляційний суд не знаходить підстав для пом`якшення обраного ОСОБА_7 покарання та визнає подану захисником апеляційну скаргу необґрунтованою, оскільки така не містить правових підстав для зміни оскаржуваного вироку у частині призначеного обвинуваченому покарання.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які б вплинули на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 419 КПК, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Сихівського районного суду м. Львова від 10 березня 2022 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: