Справа № 461/5056/22
Провадження № 1-кс/461/4331/22
У Х В А Л А
28.09.2022 року. м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
представника скаржника адвоката ОСОБА_4 ,
Скарга вмотивована тим, що ухвалою Галицького районного суду м. Льввоа від 26.04.2022 року у справі №461/1929/22 зобов`язано внести відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 364 КК України за заявою ОСОБА_3 . Заявник стверджує, що на день звернення зі скаргою йому не було вручено пам`ятку про права та обов`язки потерпілого. ОСОБА_3 зазначає, що ним скерована заява в Львівську обласну прокуратуру щодо вручення йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, однак прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслдіувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 така не розглянута, а скерована в ТУ ДБР м. Львова. Зважаючи на викладене, просить скаргу задовольнити повінстю.
Представник суб`єкта оскарження у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги, відтак, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності суб`єкта оскарження та прокурора на підставі наявних у справі матеріалів.
Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити, розгляд скарги здійснити у відсутності сторін, котрі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, враховуючи також обмежені законом строки розгляду даної категорії справ.
Заслухавши думку скаржника ОСОБА_3 , та представника скаржника ОСОБА_4 , дослідивши подані матеріали скарги, вважаю, що дана скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26.04.2022 року зобов`язано уповноважених осіб Львівської обласної прокуратури , в порядку ст. 214 КПК України, внести відомості в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 щодо можливого вчинення кримінальних правопорушень працівниками Управління патрульної поліції у Львівській області.
Листом прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслдіувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_5 №31/2-р-22 від 13.09.2022 року, заяву ОСОБА_3 скеровано за належнісю старшому слідчому першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_7 , для організації розгляду в межах компетенції, з вказівкою повідмолення про розгляд даного звернення заявника у встановленому законом порядку.
Згідно з ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, що оскарженню підлягають такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового провадження, як бездіяльність, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - вказаний перелік є вичерпним.
Частиною 1 статті 36, частиною 5 статті 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.
Відповідно до ч.3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Щодо вимоги заявника, яка стосується визнання бездіяльності Львівської обласної прокуратури, слідчий суддя зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1, 2 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Оскільки, КПК України не передбачає повноважень слідчого судді визнавати протиправною бездіяльність слідчого, прокурора, відтак в цій частині вимог скарги необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 30.09.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1