Справа № 569/8639/22
УХВАЛА

30 червня 2022 рокум. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в м. Рівне, клопотання слідчого слідчого відділу Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження №0001120 від 29.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про застосовування запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

29.062022, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, згідно якої, він 28.06.2022, о 22 год. 00 хв., будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у квартирі АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, що раптово виникли під час словесного конфлікту, умисно завдав ОСОБА_7 один удар клинком ножа, в область грудної клітки, чим спричинив потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.

Підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий підтверджує доказами: протоколами огляду місця події, протоколами допитів свідків, потерпілої та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

З метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто існують ризики передбачені п.п. 1 3., 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід тримання під вартою.

Так, усвідомлюючи відповідальність за вчинений тяжкий злочин, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Підозрюваний спільно проживає з потерпілою та має тісні стосунки, тому може незаконно на неї впливати, з метою ухилення від відповідальності. ОСОБА_5 не працює, засуджений 29.09.2021 вироком Рівненського міського суду за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, на шлях виправлення не став, крім того, 22.06.2022 відносно останнього до суду направлено обвинувальний акт за вчинення кримінального правопорушення ч. 1 ст. 126 КК України, є підстави вважати, що він може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання вищевказаним ризикам.

Прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили його задоволити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 просив застосувати щодо підозрюваного домашній арешт, або передати його на поруки бабусі.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

29.06.2022, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і надані стороною обвинувачення докази, переконливо свідчать про причетність підозрюваного до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення та обґрунтованість повідомленої останньому підозри.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії вірогідними, з огляду докази, які вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкості кримінального правопорушення який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язку, тобто він не одружений, не працює, відсутність осіб, як перебувають на його утриманні, а отже існує ризик передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також, стороною обвинувачення доведено існування ризику передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, водночас про існування ризиків передбачених п.п.4,5 ч.1 ст. 177 КПК України не доведено.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Враховуючи докази, які вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 вищевказаного кримінального правопорушення, його тяжкість відповідно до ст. 12 КК України, обставини його вчинення, суспільну небезпечність, що кримінальне правопорушення вчинене з застосовуванням насильства, особу підозрюваного, що він раніше судимий, не працює, не одружений, тобто у нього відсутні соціальні зв`язки, відсутність осіб, які б перебували на його утримання, а також за наявності ризиків передбачених п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, стосовно ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КК України.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу не встановлено.

В своїх рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 40107/02 від «10» лютого 2011 року по справі «Харченко проти України», п. 80; за скаргою № 20808/02 від 04.03.2010 р. у справі «Шалімов проти України», суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».

А отже, за наявності ризиків передбачених п. п. 1 ,3 ч.1 ст. 177 КПК України, тяжкості кримінального правопорушення у якому ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється, та суспільну небезпеку вчиненого, слідчий суддя приходить до переконання що жоден з більш м`яких запобіжних не забезпечить запобігання вказаним ризикам.

Керуючись ст. ст.176-178, 183, 309 КПК України,слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, раніше судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком до 27.08.2022.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримувати в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали до 27.08.2022.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1