справа № 274/4023/20
провадження № 1-кс/0274/756/22

У Х В А Л А
29.06.2022 року м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-
в с т а н о в и в :
Клопотання обґрунтовує тим, що потреба в арешті на майно відпала, оскільки проведені усі необхідні експертизи, заявник жодного відношення до кримінальної справи не має.
В призначене на 29.06.2022 р. судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, на адресу суду надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.
Слідчий СВ Бердичівського РВП в судове засідання також не з`явився, причини неявки суду невідомі. Неявка учасників судового провадження відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, саме на власника або володільця майна покладається обов`язок довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт на майно накладено необґрунтовано.
Згідно ухвали, арешт був накладений на зазначене вище майно з метою збереження його як речового доказу, а також з метою проведення експертиз та здійснення тимчасового доступу до речей і документів.
Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що в подальшому застосуванні такого заходу кримінального провадження, як арешт на майно, відпала потреба.
Разом з тим, за змістом статті 174 КПК України з клопотанням про скасування арешту майна може звернутись лише власник або законний володілець майна.
При цьому, заявник ОСОБА_3 не подав доказів, які б беззаперечно вказували, що саме він є власником зазначеного в клопотанні майна, на яке було накладено арешт, який він просить скасувати.
Як вбачається зі змісту ухвали Житомирського апеляційного суду від 29.07.2020 р., користувачем (а відтак і володільцем) комп`ютерної техніки та інших пристроїв, на які накладено арешт, на момент їх вилучення являлась ОСОБА_4 .
У матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які посилання на те, що власником цього майна є ОСОБА_3 .
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до переконання про відмову у задоволенні клопотання, оскільки його подано особою, яка не довела, що є власником майна.
При цьому слідчий суддя роз`яснює, що ОСОБА_3 не позбавлений права звернутись з клопотанням про скасування арешту майна повторно, подавши докази належності цього майна заявнику.
Керуючись статтями 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в :
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1