Справа № 307/998/22
Провадження № 1-кс/307/242/22
УХВАЛА

18 березня 2022 року м.Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 володільця майна ОСОБА_4 , та його представника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 , про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 ,за погодженням прокурором Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 ,звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному 16 березня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000149 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що в період з 15 години 09 березня 2022 року по 14 годину 15 березня 2022 року, невстановлена особа, знаходячись в АДРЕСА_1 , без номера, частково демонтувавши кріплення бляхи на паркані, проникла на територію незавершеного будівництвом магазину будівельних матеріалів, де в подальшому шляхом злому дверей на тильній стороні будівлі, проникла всередину, звідки викрала шуруповерт марки «Макіта», зеленого кольору, шуруповерт марки «Зеніт», зеленого кольору, шуруповерт марки «Штурм», синього кольору, плиткоріз марки «Модеко», червоного кольору, плиткоріз чорного кольору, міксер марки «Дніпро-М», помаранчевого кольору, два перфератори марки «БОШ», темно синього кольору, музичний центр, аудіоколонку марки «Міксбокс», синього кольору, 4 відра фарби білого кольору марки «Аура», ємкістю 10 літрів кожне, також з подвір`я з під навісу викрала 4 листи бляхи сірого кольору, розмірами 4,1 на 1,2 м., гідравлічну теліжку, чим спричинила власнику ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_2 , матеріальних збитків на суму близько 45000,00 гривень.

В ході досудового розслідування, було отримано оперативну інформацію, що частина викрадених речей може зберігатись, за адресою АДРЕСА_3 , та у зв`язку з чим, було надано постанову про проведення слідчих дій на іншій території, якою доручено працівникам Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, проведення даної слідчої дії. Так, 16.03.2022 року, у період часу з 17 год., 00 хв., по 17 год., 20 хв., слідчим СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області майором поліції ОСОБА_8 , було проведено огляд місця події за вказаною адресою, в ході якого виявлено та вилучено 10 листів метало-профілю, після чого дані листи було поміщено в багажне відділення вантажного транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ 208», д.н.з. « НОМЕР_1 », номер шасі « НОМЕР_2 », білого кольору, яким фактично користується гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Хуст, мешканець АДРЕСА_4 та доставлено дані листи з автомобілем до Тячівського РВП. Крім цього, 16.03.2022 року, у період часу з 21 год. 00 хв. по 21 год. 20 хв., на паркувальному майданчику Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, за адресою м. Тячів, вул. Нересенська, 1, Закарпатської області, було проведено огляд місця події, в ході якого зафіксовано факт наявності вилучених 10 листів металопрофілю та крім цього в ході огляду було вилучено вказаний транспортний засіб. В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні, вказані предмети 17.03.2022 року, постановою слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , визнано речовими доказами.
Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення збереження речових доказів, просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, в ході огляду місця події з будинку за адресою АДРЕСА_3 , а саме: 10 листів металопрофілю, яке належить потерпілому ОСОБА_7 , та тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події на паркувальному майданчику Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, а саме: вантажний транспортний засіб марки: «MERCEDES-BENZ 208», д.н.з. « НОМЕР_1 », номер шасі « НОМЕР_2 », яким фактично користується ОСОБА_4 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та/або користування таким.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 подане клопотання підтримав посилаючись на викладені у ньому обставини та просив його задовольнити.
Володілець майна ОСОБА_4 в судовому засіданні просив в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на транспортний засіб відмовити. Крім того, зазначив, що він займається перевезенням вантажів. 11 березня 2022 року близько 13 години, йому зателефонував його знайомий на прізвище ОСОБА_9 , який попросив перевезти 10 металевих листів з смт. Буштина до його знайомого в м. Хуст, яку той придбав за зниженою ціною. Того дня, він був зайнятий вивезенням сміття у сільській раді, а тому погодився перевезти після того, як звільниться. Біля 17 години зателефонував знайомому та повідомив, що вже звільнився та може здійснити перевезення, на що останній повідомив що він зателефонує його пізніше. Близько 19-20 години знайомий йому зателефонував, тоді він зібрався та виїхав у смт. Буштино. По дорозі він підібрав чоловіка та жінку на які йому вказав знайомий. Приїхавши в смт. Буштино забрав ще двох невідомих йому чоловіків. Приїхавши у відповідне місце на яке йому вказав знайомий ОСОБА_9 в смт. Буштино, біля поля невідомі йому чоловіки загрузили металеві листи. Приїхавши у м. Хуст на місце, розгрузили металеві листи, знайомий заплатив йому 800 гривень за послуги перевезення, після чого він поїхав додому. 16 березня 2022 року до нього додому прийшли працівники поліції та повідомили, що він перевозив викрадені металеві листи. Проте, що дані металеві листи були викрадені йому не було відомо.

Представник володільця майна адвокат ОСОБА_5 заперечив щодо поданого клопотання та просив в частині накладення арешту на транспортний засіб відмовити посилаючись на те, що вказаний транспортний засіб жодного відношення до крадіжки не має. Крім того, у разі необхідності ОСОБА_4 на першу ж вимогу органу досудового розслідування може надати вказаний автомобіль для проведення експертизи чи інших, передбачених законодавством слідчих дій.

Власники майна ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та володільці майна ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що в порядку ч. 1 ст. 172 КПК України, не є перешкодою для розгляду клопотання за їх відсутності.

Вислухавши пояснення слідчого, володільця майна ОСОБА_4 та його представника - адвоката ОСОБА_5 , дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Частиною 1 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном,зокрема, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно п. 1 ч. 2 цієї ж статті КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 1 статті 98 КПК України, встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
У ч. 11 ст. 170 КПК України, вказано, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, із витягу з ЄРДР вбачається, що слідчим СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 16 березня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000149 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15 березня 2022 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 звернувся до поліції із заявою про викрадення у нього у період з 09 березня 2022 по 15 березня 2022 року електроінструментів та речей, з-поміж яких були 6 листів металопрофілю, розміром 4,1 х2,1 мм.
Крім того, згідно протоколу допиту потерпілого ОСОБА_13 від 16 березня 2022 року вбачається, що останній показав, що 15 березня 2022 року близько 14 години ним було виявлено у приміщення його магазину відсутність електроінструментів, музичного центру, аудіоколонки, 4 відра фарби білого кольору марки «Аура», а також з подвір`я 6 листів металопрофілю, розміром 4,1 х2,1 м. сірого кольору та гідравлічного візка червоного кольору.

Із протоколу огляду місця події від 16 березня 2022 року, проведеного за добровільної згоди ОСОБА_11 вбачається, що у період часу з 17 год. 00 хв., по 17 год., 20 хв., було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено та вилучено 10 листів металопрофілю сірого металевого кольору, розмірам 4х1,2 м. із наявним маркуванням на розвороті.

Крім того, згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 16 березня 2022 року, останній дав наступні показання, що близько чотирьох днів тому до нього додому приїхав автомобіль марки «Мерседес» білого кольору в якому було двоє хлопців та одна дівчина, які запропонували йому придбати металеві листи довжиною 4 м. в кількості 10 штук за кошти в сумі 6000 грн., на що він погодився.

Із протоколу огляду місця події від 16 березня 2022 року, проведеного за добровільної згоди ОСОБА_4 вбачається, щоу період часу з 21 год. 00 хв. по 21 год. 20 хв. було проведено огляд місця події паркувального майданчика Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Тячів, вул. Нересенська, 1, Закарпатської області, а саме транспортного засобу - мікроавтобуса марки «MERCEDES-BENZ 208», д.н.з. « НОМЕР_1 », номер шасі « НОМЕР_2 », білого кольору, в даному транспортному засобі знаходяться 10 листів металопрофілю, які були вилучені в ході огляду місця події за адресою м. Хуст, вул. В.Івасюка, 24.

Із постанови про визнання речовим доказом від 17 березня 2022 року, вбачається, що вищевказане вилучене майно було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні за №0000149 від 16 березня 2022 року.
Із свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 встановлено, що власником мікроавтобусу марки «MERCEDES-BENZ 208», державний номерний знак « НОМЕР_1 » є ОСОБА_14 , житель АДРЕСА_5 , однак як встановлено згідно матеріалів справи вказаний автомобіль перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 , жителя АДРЕСА_4 .
З урахуванням положень ст. ст. 2 , 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати мету, правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні органу досудового розслідування та відповідати вимогам закону.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише на умовах, передбачених законом , а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію законів . Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, Колишній король Греції та інші проти Греції та Малама проти Греції ).
У своєму рішенні від 23.01.2014 р. у справі East/West Alliance Limited проти України (Заява №19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі Спорронг та Льон рот проти Швеції (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі Джеймс та інші проти Сполученого Королівства (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).
Відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Із поданого органом досудового слідства клопотання вбачається, що слідчий просить накласти арешт на 10 листів металопрофілю, які були вилучені в ході огляду місця події з будинку за адресою АДРЕСА_3 .
Проте, із досліджених під час судового розгляду доданих до матеріалів клопотання документів вбачається, що у потерпілого ОСОБА_7 , було викрадено 6 листів металопрофілю, розміром 4,1х1,2 м., у той час як під час огляду місця події було вилучено 10 листів металопрофілю розміром 4х1,2 м.
Із наведеного вбачається, що кількість та розмір викраденого металопрофілю не співпадає із кількістю та розміром металопрофілю, який був вилучений під час огляду місця події.
Крім того, слідчим під час розгляду клопотання не доведено, що вилучені під час огляду місця події речі відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Також, слідчим не доведено необхідність накладення арешту на транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ 208» та не враховано співмірність обмеження права власності третіх осіб, щодо яких відсутні відомості про причетність до кримінального правопорушення в межах даного кримінального провадження. Натомість ОСОБА_4 у фактичному користуванні якого перебуває вказаний транспортний засіб є свідком у даному кримінальному провадженні.
Таким чином, накладення арешту на майно, за відсутністю передбачених для цього підстав, порушує права власників на вільне використання своєї власності, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).
Враховуючи викладене, оскільки в судовому засіданні слідчим не доведено необхідність задоволення клопотання про накладення арешту, а документах доданих до клопотання відсутні достатні та переконливі докази, суд приходить до висновку, що подане слідчим клопотання є необґрунтованим, безпідставним та не доведеним належними та допустимими доказами, а тому в його задоволенні слід відмовити.
Разом з тим, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна, в зв`язку з чим, тимчасово вилучене майно, підлягає поверненню власнику чи іншому законному володільцю, відповідно до вимог ч. 3 ст. 173 КПК України.
Керуючись ст. 171-173, 309, 371, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000149 від 16 березня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.
Повний текст ухвали складено та оголошено о 16 год. 30 хв. 22 березня 2022 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1