Справа № 357/6013/22
У Х В А Л А

25 липня 2022 року м. Біла Церква
Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру судових рішень за №0001659 від 18.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

про арешт тимчасово вилученого майна,-

У С Т А Н О В И В:

У провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київські області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001659 від 18.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 18.07.2022 близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебували неподалік будинку АДРЕСА_1 , де в останніх виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 наніс не менше одного удару ножем в область черевної порожнини зліва ОСОБА_6 в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді

ножового поранення черевної порожнини з евентрацією органів.

19.07.2022 у період часу з 00 год. 45 хв. по 00 год. 56 хв. на підставі добровільної згоди користувача приміщення ОСОБА_7 було проведено огляд приміщення квартири, де мешкає ОСОБА_6 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , під час проведення якого було виявлено та вилучено 5 (п`ять) предметів, зовні схожих на ножі, які було поміщено до картонної коробки.

У сторони обвинувачення є достатньо доказів вважати, що вилучені під час огляду приміщення квартири предмети, зовні схожі на ножі, які було поміщено до картонної коробки, мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані як докази фактів та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

Метою арешту вилучених речей є забезпечення їх збереження як речових доказів.
В даному випадку є наявність обґрунтованих ризиків, які дають достатні підстави вважати, що в разі повернення вищевказаних речей, можлива зміна стану, знищення, відчуження їх іншій стороні, що призведе до неможливості проведення судових експертиз, інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій та повного, об`єктивного, всебічного проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вказаного майна з метою збереження речових доказів, для подальшого проведення необхідних судових експертиз необхідно накласти арешт на вказане не майно.
З метою досягнення дієвості кримінального провадження наявна необхідність у застосуванні до тимчасово вилученого майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що є безпосередньо предметом та доказом вказаного кримінального правопорушення, а також для встановлення відомостей, що міститься у вище зазначених речах та предметах шляхом проведення судових експертиз, такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення огляду квартири АДРЕСА_3 , а саме 5 (п`ять) предметів, ззовні схожі на ножі.

Дослідивши матеріали клопотання та додані копії документів, обгрунтовуються доводи клопотання, вважаю, що останнє підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.ч. 1-8 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, серед іншого, підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Разом з тим з огляду на зміст клопотання, вказані вимоги закону не дотримані і, як наслідок, клопотання не містить відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

З тексту клопотання вбачається, що воно складається з викладення скороченого змісту фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування та певних посилань на положення КПК України без належного обґрунтування.
Так, слідчий у клопотанні не називає та не додає до нього доказів, що вказують на те, що вилучені під час огляду квартири АДРЕСА_3 5 предметів, зовні схожі на ножі, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані як докази фактів та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям речового доказу, що передбачені ч. 1 ст. 98 КПК України. Слідчий не зазначає сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вказані 5 предметів є доказом вчинення злочину та не додає відповідні докази на підтвердження вказаних обставин.

Таким чином, ні з клопотання ні з матеріалів, які обґрунтовують клопотання, в порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України не вбачається підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт вказаного майна.
Визнання стороною обвинувачення майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною підставою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього. При цьому, слідчий суддя наголошує, що обов`язок доведення необхідності арешту покладається на слідчого, прокурора, який звернувся з клопотанням про арешт майна.
Викладене вказує на те, що клопотання не відповідає вимогам закону щодо його змісту.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Зважаючи на вищевикладене слідчий суддя вважає, що клопотання подане з порушенням вимог кримінального процесуального кодексу, у зв`язку з чим клопотання підлягає поверненню прокурору з встановленням строку у сімдесят дві години для усунення наведених вище недоліків.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру судових рішень за №0001659 від 18.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України про накладання арешту на тимчасово вилучене майно повернути прокурору Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , встановивши строк в сімдесят дві години для виконання вимог передбачених ст. 171 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8