Справа № 305/1286/22
Провадження по справі № 1-кп/305/356/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.10.2022 року м. Рахів
Рахівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рахівського районного суду Закарпатської області кримінальне провадження №0000235 від 25.07.2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Луги, Рахівського району Закарпатської області, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні осіб не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військово зобов`язаного, раніше судимого, вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 28.06.2022 року за ч. 3 ст. 246 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні встановлено, що 24 червня 2022 року близько 20 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, спричинив один удар металевим прутом (ломом) довжиною 121 см, та діаметром 2,5 см; в область правої руки потерпілої ОСОБА_6 , спричинивши останній тілесні ушкодження, у вигляді закритого перелому хірургічної шийки правої плечової кістки, закритого перелому дистального метаепіфіза правої променевої кістки. Які відповідно до висновку експерта № 83 від 06.07.2022 не являли собою небезпеку для життя в момент спричинення, але потягли за собою розлад здоров`я більше 21 дня і згідно Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року їх слід кваліфікувати як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.
Враховуючи викладене, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, пояснивши про обставини вчиненого, попросив вибачення у потерпілої та запевнив суд, що такого більше не повториться, просив строго не карати.

Захисник просила в рахувати при визначенні міри покарання, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, частково відшкодував витрати на лікування потерпілої, а також при скоєнні злочину поведінку потерпілої.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена, обтяжуючими обставинами є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя з якою винний перебуває у сімейних відносинах, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, пом`якшуючими обставинами є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Потерпіла в судовому засіданні, вказала, що не має до обвинуваченого матеріальних претензій, просила призначити міру покарання на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що його підтверджують та відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.
Оскільки викладені обставини обвинувачений не оспорює, повністю їх визнав, тому, з урахуванням позиції обвинуваченого і думки прокурора, які вважали недоцільним досліджувати докази, які ніким не оспорюються і повністю визнані обвинуваченим, суд розглянув справу згідно ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому суд в судовому засіданні переконався, що учасники кримінального провадження, у тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, роз`яснивши, що в подальшому вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, а тому у суду відсутні сумніви щодо добровільності позиції учасників кримінального провадження проводити судовий розгляд в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Окрім наведеного, за ініціативою сторін кримінального провадження в судовому засіданні досліджено письмові докази, які характеризують особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , з яких встановлено, що останній характеризується позитивно, раніше судимий, а також відповідно до медичних довідок на обліку лікарів нарколога, психіатра та у туб. кабінеті не перебуває, а також відповідно до досудової доповіді наданої органом пробації відносно ОСОБА_4 , у останнього середній рівень ризику вчинення нового злочину та небезпеки для суспільства.
Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження прийшов до висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 за обставин, зазначених органом досудового розслідування в обвинувальному акті.
Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною повністю, його дії судом кваліфікуються за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд зазначає наступне.
Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 суд визнає, вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя з якою винний перебуває у сімейних відносинах, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
На підставі викладеного, приймаючи до уваги конкретні обставини справи та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, з урахуванням позиції прокурора та думки потерпілої, керуючись принципами гуманності та справедливості судового рішення, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч.1 ст.122, КК України, у виді обмеження волі, що прямо передбачено санкцією вказаної статті.
Враховуючи ставлення ОСОБА_4 до наслідків злочину, вчиненого до засудження за вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 28 червня 2022 року, який набрав чинності 29 липня 2022 року, яким останній був засуджений до трьох років обмеження волі із застосування ст.ст. 75, 76 КК України, суд вважає необхідним призначити покарання у виді обмеження волі, що також передбачено санкцією ч.1 ст.122 КК України за правилами ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Також суд враховує, що обвинувачений беззаперечно визнав свою вину, розкаявся, попросив вибачення у потерпілої, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_7 положення ст.ст. 75, 76 КК України до остаточної міри покарання.

На думку суду, саме такий вид покарання за даних обставин буде достатнім та необхідним для виправлення й перевиховання обвинуваченого та забезпечить запобігання вчинення ним нових злочинів.
До обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовано.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання, у виді обмеження волі строком 2 (два) роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням у виді 3 (трьох) років обмеження волі, призначеним за попереднім вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 28 червня 2022 року, остаточно призначити покарання у виді обмеження волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст.75КК України засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази: металевий лом, який згідно з обвинувальним актом переданий до камери схову речових доказів Рухівського РВП ГУНП в Закарпатській області, знищити.
На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому ОСОБА_4 та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1