Справа № 724/2457/21
Провадження № 1-кп/720/77/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2022 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальне провадження № 0000218 від 03 грудня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, з середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 254 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що в 2006 році на власній земельній ділянці загальною площею 0,8216 га, кадастровий номер :01:004:0375, призначеної для ведення особистого селянського господарства, всупереч вимогам пунктів «а» та «ґ» ч.І ст. 91 Земельного Кодексу України, достовірно знаючи про вид цільового використання земельної ділянки, без відповідних дозвільних документів на проведення робіт та без проведення зміни цільового призначення земельної ділянки зняв грунтовий покрив - родючий шар грунту, тим самим створив штучну водойму (ставок), площею - 0,43 га, що призвело до зміни рельєфу місцевості, утворення штучної водойми, що зумовило змивання гумусного шару та порушення структури грунту, чим порушив вимоги ст. 125, ст. 126, ст. 168, п. «б», «и» ст. 211 Земельного кодексу України.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 254 ч. 1 КК України, як безгосподарське використання земель, що спричинило змивання гумусного шару та порушення структури ґрунту.

В судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України та закриття кримінального провадження стосовно нього.

Своє клопотання обвинувачений обґрунтовує тим, що він вчинив кримінальне правопорушення вперше, вчинене ним кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, щиро шкодує про вчинене, активно сприяв слідству у розкритті кримінального правопорушення, будь-якої шкоди кримінальним проступком не завдано.

Прокурор вважав, що наявні всі підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, а тому не заперечував проти закриття відносно останнього кримінального провадження.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши характеризуючі дані щодо особи обвинуваченого, приходить до висновку, що наявні всі передбачені Законом підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України та закриття стосовно нього кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Статтею 45 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За змістом ст.ст. 44, 45 КК України та абз. 7 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» за наявності підстав, передбачених ст. 45 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Пунктом 2 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України визначено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним кодексом України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному кримінально-процесуальним кодексом порядку відповідне судове рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України, яке відповідно до положення ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, який передбачає кримінальне покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до двох років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року № 12 дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Дійове каяття передбачає обов`язкову наявність трьох елементів, а саме: щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, повного відшкодування заподіяних збитків або усунення заподіяної шкоди.

На переконання суду, щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 полягає в суб`єктивному ставленні останнього до вчиненого, зокрема, в тому, що він визнав факт вчинення кримінального правопорушення та його негативні наслідки, визнав свою провину у вчиненому повністю, висловив щирий жаль з приводу цього, засудив свою поведінку та бажав виправити наслідки своїх дій.

У даному випадку має місце активне сприяння розкриттю злочину з боку обвинуваченого, що полягає у тому, що останнім органу досудового розслідування повідомлено про всі відомі обставини вчинення кримінального правопорушення, в ході досудового розслідування надано послідовні визнавальні показання.

За обвинувальним актом будь-якої шкоди кримінальним проступком не завдано, цивільний позов у даному провадженні не заявлявся.

З досліджених характеризуючих матеріалів стосовно особи обвинуваченого вбачається, що він до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується по місцію проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Судом було роз`яснено обвинуваченому право заперечувати проти закриття кримінального провадження та право наполягати на проведенні судового провадження у повному обсязі в загальному порядку.

Також, обвинуваченому роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України не є реабілітуючою обставиною.

Обвинувачений ОСОБА_4 заявив, що підстави та наслідки звільнення за ст. 45 КК України йому зрозумілі і просив суд розглянути подане ним клопотання, звільнивши його від кримінальної відповідальності.

Будь-яких обставин, які згідно норм кримінального та кримінального процесуального закону перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявленим обвинуваченим клопотанням, в ході судового розгляду не встановлено.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України у зв`язку із його дійовим каяттям та закриття відносно нього кримінального провадження.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Заходи по забезпеченню кримінального провадження не вживались.

На підставі ст. 45 КК України, суд керуючись ст.ст. 100, 284, 314, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст. 254 ч. 1 КК України у зв`язку із його дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України, закрити.

Речові докази у кримінальному провадженні електронний носій із технічною документацією із землеустрою на земельні ділянки ОСОБА_4 , що зберігаються у матеріалах кримінального провадження, після набрання ухвалою суду законної сили, залишити в матеріалах справи.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд протягом семи діб з дня наступного після її проголошення.

Суддя ОСОБА_1