Справа № 385/494/22
Провадження № 1-кп/385/54/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2022 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гайворон кримінальне провадження № 0000067 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бандурове, Гайворонського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , працездатного, який не працює та не навчається, не є депутатом, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 з метою незаконного отримання тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, звернувся до Гайворонського відділу державних соціальних допомог, компенсацій, житлових субсидій та пільг управління соціального захисту населення Голованівської районної державної адміністрації, розташованого за адресою: вул. Гайворонська, 1, м. Гайворон, Голованівського району, Кіровоградської області, де ввівши в оману працівників зазначеного Управління шляхом приховування обставин, які відповідно до ст.5, п.6 ст.12 Порядку призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1098 від 27.12.2017 впливають на призначення і виплату даної допомоги, при заповненні декларацій «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги» 22.12.2020 в денний час (більш точного часу не встановлено), діючи умисно, не вказав у декларації про наявність у його власності та членів сім`ї більш як одного автомобіля, іншого транспортного засобу (механізму), а саме автомобіля марки «ВАЗ21011», 1980 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_1 » та причепу «ПГМФ 8302» 2015 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_2 ».

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_5 шляхом обману заволодів державними грошовими коштами, призначеними для виплати тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, незаконно отримавши за період з грудня 2020 року по червень 2021 року кошти в сумі 10212,99 гривень, завдавши державі в особі управління соціального захисту населення Голованівської районної державної адміністрації майнової шкоди на вище вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.

Крім того ОСОБА_5 з метою незаконного отримання тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, звернувся до Гайворонського відділу державних соціальних допомог, компенсацій, житлових субсидій та пільг управління соціального захисту населення Голованівської районної державної адміністрації, розташованого за адресою: вул. Гайворонська, 1, м. Гайворон, Голованівського району, Кіровоградської області, де ввівши в оману працівників зазначеного Управління шляхом приховування обставин, які відповідно до ст.5, п.6 ст.12 Порядку призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1098 від 27.12.2017 впливають на призначення і виплату даної допомоги, при заповненні декларацій «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги» 22.12.2020 в денний час (більш точного часу не встановлено), діючи умисно, не вказав у декларації про наявність у його власності та членів сім`ї більш як одного автомобіля, іншого транспортного засобу (механізму), а саме автомобіля марки «ВАЗ21011», 1980 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_1 » та причепу «ПГМФ 8302» 2015 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_2 ».

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_5 шляхом обману заволодів державними грошовими коштами, призначеними для виплати тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, незаконно отримавши за період з липня 2021 року по січень 2022 року кошти в сумі 12851,30 гривень, завдавши державі в особі управління соціального захисту населення Голованівської районної державної адміністрації майнової шкоди на вище вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 190 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України, визнав повністю, детально розповів про мотиви та обставини їх вчинення.

Представник потерпілого ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, зазначила, що претензій до ОСОБА_5 не має.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів у даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до кримінального проступку та нетяжкого злочину.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує роз`яснення п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, де вказано, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п. 3 - визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Обвинувачений ОСОБА_5 являється особою пенсійного віку, офіційно непрацевлаштований, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.

За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, який вчинив кримінальний проступок та нетяжкий злочин, фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви. Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, а також обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обтяжуючих обставин. Крім того суд враховує позицію потерпілого, яка вказала, що претензій до обвинуваченого не має.

При обранні покарання суд також враховує висновки досудової доповіді Гайворонського РС філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області щодо обвинуваченого, згідно якої виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк, обвинувачений має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, середній рівень небезпеки для суспільства, виконання покарання можливе у громаді за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, проведення профілактичних бесід щодо зміни способу життя.

Підсумовуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 190 КК України покарання у вигляді штрафу, а за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі, в межах санкцій відповідних частин статті, що, на думку суду, має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характеризуючі дані особи винного, який на час розгляду справи повністю визнав свою вину, а, отже, готовий нести кримінальну відповідальність, з урахуванням пом`якшуючих обставин у вигляді щирого каяття, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільного повного відшкодування збитків, беручи до уваги відсутність тяжких наслідків, заподіяних кримінальними правопорушеннями, а також з урахуванням позиції потерпілої, яка претензій до обвинуваченого не має, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання й вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання призначеного за сукупністю злочинів з випробуванням з встановленням мінімального іспитового строку з покладенням обов`язків, визначених в ст.76 КК України.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні, цивільний позов по справі не заявлено, збитки відшкодовано на стадії досудового слідства.

Запобіжний захід, щодо ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 гривень.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначити остаточне покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази:

заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, подану ОСОБА_5 22.12.2020 на 2 арк.,

декларацію про доходи та майновий стан осіб які звернулись за призначенням усіх видів соціальних виплат, подану ОСОБА_5 22.12.2020 на 2 арк.,

заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, подану ОСОБА_5 14.07.2021 на 2 арк.,

декларацію про доходи та майновий стан осіб які звернулись за призначенням усіх видів соціальних виплат, подану ОСОБА_5 12.07.2021 на 2 арк. - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_1

Дата документу 14.06.2022