ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1379/22 Справа № 202/3832/22 Суддя у 1-й інстанції - Марченко Н.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача Іванченка О.Ю.

суддів Коваленка В.Д., Пістун А.О.

за участю:

секретаря судового засідання Шестаковій А.С.,

прокурора Запашного М.О.,

захисника Начиняного В.С.,

підозрюваного ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування №0000220 за апеляційною скаргою захисника Начиняного В.С., який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2022 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, який має повну середню освіту, неодружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2022 року, було задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області Кроленко Ю.М. про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 .

Продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_1 строком на 47 днів тобто до 10 жовтня 2022 року включно.

Визначено відносно ОСОБА_1 заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, дані про особу підозрюваного, який є неодруженим, утриманців не має, не працює, раніше судимий, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного на даному етапі кримінального провадження більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім і не зможе запобігти ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки в разі застосування домашнього арешту, на якому наполягала сторона захисту, він не буде обмежений у свободі пересування та комунікації з іншими особами до такого степеня, щоб забезпечити його належну процесуальну поведінку. Тому тримання ОСОБА_1 під вартою протягом строку досудового розслідування є виправданим.

Слідчий суддя з урахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного, всіх обставин кримінального правопорушення, вважав за необхідне визначити підозрюваному заставу в межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме в розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 198480 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник Начиняний В.С., який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вважає, що ухвала є незаконною та такою що підлягає скасуванню.

Вважає, що прокурор не довів наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначає, що слідчим суддею не було враховано дані про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання у м. Дніпрі.

Підозрюваний ОСОБА_1 , його захисник Начиняний В.С. підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити їх вимоги.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думки учасників процесу, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Частиною першою ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин 3, 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

В провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000220 від 09.04.2022, в якому 10 квітня 2022 року ОСОБА_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

11.04.2022 року ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська відносно ОСОБА_1 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

06.06.2022 року ухвалою Красногвардійського районого суду м. Дніпропетровська продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_1 до 10.07.2022.

04.07.2022 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців, тобто до 10.09.2022.

04.07.2022 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_1 до 02.09.2022.

При цьому ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.08.2022 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців.

Апеляційним переглядом встановлено, що під час судового розгляду слідчий суддя достатньою мірою з`ясував дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, оскільки наведені прокурором обставини дають достатні підстави для такого висновку, а доводи захисника та твердження підозрюваного щодо необґрунтованості підозри мають характер суб`єктивної оцінки зацікавленої особи і є неприйнятним для колегії суддів, оскільки при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу чи його продовження має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування. Також необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, тож апеляційні вимоги сторони захисту в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також загальним правилом, яке випливає із рішень ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. «Вемгофф проти Німеччини», від 24 липня 2003 р. у справі «Смірнови проти Росії», є те, що особа, обвинувачена у правопорушенні, має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою цієї особи. Тобто держава має довести необхідність тримання під вартою особи, а суди, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішити, на основі принципу змагальності, чи є достатні підстави для тримання особи під вартою.

ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

ЄСПЛ робить висновок, що перед застосуванням до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою національний судовий орган повинен обов`язково розглянути можливість застосування інших, альтернативних триманню під вартою, заходів. Позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (п. 31 рішення ЄСПЛ у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що належним чином обґрунтовані і висновки слідчого судді про те, що ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою. Такими обставинами обґрунтовано визнано те, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, негативно вплинути на хід досудового розслідування.

Як зазначено в ухвалі слідчого судді досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено, всі докази не отримано, вимоги ст. 290 КПК України не виконані.

Отже, з урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_1 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень, колегія суддів доходить висновку про те, що позиція слідчого судді відносно можливості запобігання даним ризикам виключно шляхом продовження саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою, є в даному випадку обґрунтованою та оцінює доводи апеляційних скарг захисників підозрюваного щодо недоведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, як безпідставні та такі, що не підлягають задоволенню.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_1 , його ролі у вчинених кримінальних правопорушеннях, даних про особу підозрюваного, за відсутності підстав для зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, продовжив строк тримання його під вартою в межах строків досудового розслідування, а тому в даному випадку не вбачається підстав для задоволення апеляційних скарг сторони захисту за результатами апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Враховуючи вищевикладені обставини у сукупності, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб в сумі 198480 гривень, яку встановив слідчий суддя, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та розмір визначеної слідчим суддею застави не є завідомо непомірним для підозрюваного і в межах вимог ч. 4 ст. 182 КПК України.

Доводи підозрюваного про те, що слідчий суддя не взяв до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, а також те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання у м. Дніпрі, були оцінені судом в сукупності з іншими доказами по справі та їм було надано належної оцінки.

Всі інші доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді винесена обґрунтовано, належним чином мотивована, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування з приводів зазначених в апеляційних скаргах колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Начиняного Вадима Станіславовича, який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2022 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

О.Ю. Іванченко В.Д. Коваленко А.О. Пістун