Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2022 року Справа № 608/1226/22

Номер провадження1-кс/608/525/2022

Слідчий суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Чортківського районного суду Тернопільської області клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням суми застави щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, раніше судимого вироком Чортківського районного суду Тернопільської області за ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на 1 рік та на піставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з встановленням іспитового строку 1 рік, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 з визначенням суми застави посилаючись на те, що слідчими СВ Чортківського РВП та слідчими СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000020 від 14.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, за фактами заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинених повторно. Вказує в клопотанні, що досудовим розслідуванням встановлено, що в червні 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) в ОСОБА_5 , будучи судимим за шахрайство та маючи непогашену судимість, виник злочинний намір направлений на умисне, повторне заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою (шахрайство), а саме на заволодіння з корисливих мотивів грошовими коштами громадян шляхом нібито продажу автомобільних запчастин, яких насправді ОСОБА_5 не мав та відповідно і жодного наміру їх продавати також не мав.
В червні 2022 року ОСОБА_8 , житель АДРЕСА_2 , розмістив в Інтернет мережі на сайті «Facebook» оголошення про купівлю автозапчастини, а саме: автомобільних фар до автомобіля «Тойота».
Реалізуючи свій злочинний намір, у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_5 створив обліковий запис в Інтернет мережі на сайті «Facebook» під іменем « ОСОБА_9 », та в червні 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення в Інтернет мережі на сайті «Facebook» за допомогою заздалегідь підготовленого облікового запису виявив розміщене ОСОБА_8 оголошення про купівлю автомобільних фар до автомобіля «Тойота».
В подальшому діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, розпочав листування з останнім, в ході якого в Інтернет месенджері «Messenger» використовуючи заздалегідь підготовлений акаунт «Facebook» під іменем « ОСОБА_9 », ОСОБА_5 ввів в оману ОСОБА_8 та викликавши в останнього хибну впевненість у законності дій з продажу йому автозапчастини, а саме автомобільних фар до автомобіля «Тойота», схилив 21.06.2022 о 08:25 год., 21.06.2022 о 15.36 год. та 23.06.2022 о 11:53 год., ОСОБА_8 до добровільного перерахування грошових коштів в загальній сумі 30000 гривень на банківську картку АБ «Укргазбанк» № НОМЕР_1 яка належить та перебуває у користуванні ОСОБА_5 , шляхом переказу із своєї банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 як оплату за придбання автомобільних фар до автомобіля «Тойота».
Таким чином ОСОБА_5 отримав реальну можливість розпоряджатися даними коштами належними ОСОБА_8 на суму 30000 гривень, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України (в редакції статті із змінами, внесеними згідно із Законами № 270-VI від 15.04.2008, № 2617-VIII від 22.11.2018), а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживанні довірою, вчинене повторно.
Окрім цього, в червні 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) в ОСОБА_5 повторно виник злочинний намір направлений на умисне заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою (шахрайство), а саме на заволодіння з корисливих мотивів грошовими коштами громадян шляхом нібито продажу автомобільних запчастин, яких насправді ОСОБА_5 не мав та відповідно і жодного наміру їх продавати також не мав.

В червні 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_10 , житель АДРЕСА_3 , розмістив в Інтернет мережі на сайті «Facebook» оголошення про купівлю автозапчастини, а саме комплекту кондиціонера до автомобіля «Ауді».

Реалізуючи повторно свій злочинний намір, у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою власного незаконного збагачення в Інтернет мережі на сайті «Facebook» за допомогою заздалегідь підготовленого облікового запису під іменем « ОСОБА_9 »виявив розміщене ОСОБА_10 оголошення про купівлю комплекту кондиціонера до автомобіля «Ауді».

В подальшому діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, розпочав листування з останнім, в ході якого в Інтернет месенджері «Messenger» використовуючи заздалегідь підготовлений акаунт «Facebook» під іменем « ОСОБА_9 », ОСОБА_5 ввів в оману ОСОБА_10 та викликавши в останнього хибну впевненість у законності дій з продажу йому автозапчастини, а саме комплекту кондиціонера до автомобіля «Ауді», схилив 23.06.2022 о 15:33 год. ОСОБА_10 до добровільного перерахування грошових коштів в розмірі 500 гривень на банківську картку АБ «Укргазбанк» № НОМЕР_1 яка належить та перебуває у користуванні ОСОБА_5 , шляхом переказу із своєї банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 як передоплату за придбання комплекту кондиціонера до автомобіля «Ауді».

Таким чином, ОСОБА_5 отримав реальну можливість розпоряджатися даними коштами належними ОСОБА_10 на суму 500 гривень, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

На підставі наведеного, старший слідчий вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України (в редакції статті із змінами, внесеними згідно із Законами № 270-VI від 15.04.2008, № 2617-VIII від 22.11.2018), а саме: у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживанні довірою, вчинене повторно.
Своїми діями ОСОБА_5 спричинив потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 30500 гривень.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-заявою про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_8 від 13.07.2022;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 28.07.2022;

-заявою про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_10 від 13.07.2022;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 28.07.2022;

-протоколом огляду мобільного телефону iPhone 8, який належить потерпілому ОСОБА_8 від 28.07.2022;

-протоколом огляду мобільного телефону iPhone 11 Pro, який належить потерпілому ОСОБА_10 від 28.07.2022;

-Протоколом тимчасового доступу до речей та документів до інформації яка знаходиться у володінні АБ «Укргазбанк» від 29.08.2022;

-Протоколом тимчасового доступу до речей та документів до інформації яка знаходиться у володінні АТ КБ «Приватбанк» від 17.08.2022;

-Протоколом огляду речей та документів вилучених під час тимчасового доступу до речей та документів від 20.08.2022;

-Висновком експерта про проведення судової експертизи відео-, звукозапису від 25.08.2022 № СЕ-19/120-22/7565-ВЗ.

31 серпня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою до застосування

ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нетяжкого злочину, за який відповідно передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам:

1)переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_5 , будучи засудженим 17 грудня 2021 року Чортківським районним судом за вчинення злочинів передбачених ч.1,2 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком 1 рік, усвідомлюючи про зміну міри покарання за вчинення ним злочинів, за які останній вже засудженний та міру покарання за вчинені ним нових кримінальних правопорушень, зокрема, позбавлення волі до трьох років, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Крім того він ніде не працює, офіційних доходів не отримує. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріплено, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів»;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки місцезнаходження предметів вчинення злочинів на даний час не відоме;

3)незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 безпосередньо відомо місце фактичного проживання усіх потерпілих у кримінальному провадженні та номера мобільних телефонів останніх, у зв`язку із чим, підозрюваний може впливати на потерпілих у провадженні, чинити відповідний тиск, шляхом погрози він може схиляти потерпілих до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Бєлозоров проти Росії та України", визначено, що «тяжкість обвинувачення може бути підставою для тримання під вартою на початкових етапах провадження»;

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України);
5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у якому підозрюється, оскільки ОСОБА_5 раніше судимий за скоєння аналогічного злочину передбаченого ч.2 ст. 190 КК України. Окрім того 27.07.2022 в Бучацький районний суд Тернопільської області скеровано обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 122 КК України (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років і йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, що узгоджується із санкцією статті за якими обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 ..

Інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, обсягу пред`явленої йому підозри. До того ж, не має беззаперечних доказів, які би свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбаченого законом випадках за встановленою процедурою. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принципу поваги до особистої свободи підозрюваного ОСОБА_5 ..

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочинів, наявність перелічених ризиків, застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання вищевказаних ризиків.

На даний час відсутні відомості, які б вказували на неможливість утримування ОСОБА_5 під вартою.

Таким чином, старший слідчий вважає. що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам викладеним у клопотанні, а саме: можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного, експерта у цьому ж кримінальному провадженні, які останньому добре відомі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Вислухавши старшого слідчого, підозрюваного, його захисника, прокурора, дослідивши матеріали, додані до клопотання, якими старший слідчий та прокурор обґрунтовують доводи підставності заявленого клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання старшого слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням суми застави слід задоволити в повному обсязі з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як зазначалось вище, ОСОБА_5 31 серпня 2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Як зазначено у п. 58 рішення ЄСПЛ у справі «Becciev v. Moldova» від 04.10.2005 (Бекчієв проти Молдови), ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Підозрюваний ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України та був засуджений вироком Чортківського районного суду Тернопільської області до покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку 1 рік, що підтверджується відомостями, які містяться в вимозі про судимість ОСОБА_5 , однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову вчинив нове умисне кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

Вказані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_5 , схильний до вчинення злочинів і може продовжити злочинну діяльність, а це є ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно ніде не працює, а відтак може змінити своє місце проживання і виїхати за межі м. Чорткова Тернопільської області.

ОСОБА_5 , будучи судимим за ч.ч.1, 2 ст. 190 КК України до обмеження волі з встановленим іспитовим строком, вчинив нові умисні кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України, а тому спокуса ухилитися від слідства та суду у нього є великою і, як вказано вище, немає вагомих перешкод для того, щоб піддатися цій спокусі, а це є ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому ні підозрюваним, ні захисником не надано слідчому судді належних та допустимих доказів, які б свідчили, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою з визначенням суми застави, зможе запобігти вищевказаним ризикам і ця обставина, передбачена п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання, не доведена.

Зі змісту ст. 178 зазначеного Кодексу вбачається, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною 1 статті 183 вказаного Кодексу передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає підозру обґрунтованою, враховує, що ОСОБА_5 в міру: 1) тяжкості покарання, яке йому загрожує; 2) репутації і попереднього кримінального минулого; 3) способу життя; 4) майнового стану і відсутності офіційного місця роботи, - не зможе дотриматись належної процесуальної поведінки у випадку обрання щодо нього менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого, окрім виняткового у вигляді тримання під вартою, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чи вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих чи свідків, а також, зважаючи на доведеність прокурором наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, суд вважає за доцільне клопотання старшого слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задоволити.

При цьому слідчий суддя враховує вимоги статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», яким передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У зв`язку із наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та встановлених достатніми доказами ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є підстави обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Обрання менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вище вказаним ризикам.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 Кодексу слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Застава судом визначається в розмірі, визначеному ч. 5 ст. 182 КПК України.

Крім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , визначені цими правовими нормами обов`язки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задоволити.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 17 грудня 2021 року за ч.ч.1, 2 ст. 190 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк 60 (шістдесят) днів.

Визначити розмір застави у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 52000 (п`ятдесять дві тисячі) гривень в національній грошовій одиниці, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Тернопільській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки: прибувати до слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області із встановленою ним періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що він звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної в даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання його під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно здійснює розпорядження про звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю, а якщо застава внесена під час судового провадження, прокурора та суд.

З моменту звільнення з - під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали становить 60 днів і закінчується о 16.00 годині 27 жовтня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена в Тернопільський апеляційний суд протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: (підпис)

Копія вірна

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0000020 від 14.07.2022 року.

Ухвала набрала законної сили " " ________________ року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано " " _________________ року.

Секретар: