Справа № 761/8958/22
Провадження № 1-кс/761/5081/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року місто Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ТОВ «УКРБУД ЗАБУДОВА» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.05.2022 у кримінальному провадженні №0000507, відомості про яке внесено до ЄРДР 26.04.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України,

В С Т А Н О В И В :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ТОВ «УКРБУД ЗАБУДОВА» про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.05.2022 (справа №761/7760/22) у кримінальному провадженні №0000507, відомості про яке внесено до ЄРДР 26.04.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.05.2022 (справа №761/7760/22) було накладено арешт на майно ТОВ «УКРБУД ЗАБУДОВА», а саме: вантажівку марки «МАЗ» КС 55727-С-12 2020 року, шасі VIN: НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , що знаходиться на балансі вказаного товариства.
Зазначене майно перебуває у законному володінні ТОВ «УКРБУД ЗАБУДОВА», що підтверджується належною первинною документацією.
Підприємство здійснює свою законну господарську діяльність, арешт накладений на майно вказаного Товариства є необґрунтованим та безпідставним.
В судове засідання представник власника майна не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та долучив додаткові документи.
Прокурор в судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду скерував заяву в якій зазначив, що просить проводити розгляд клопотання без участі прокурора та заперечує проти його задоволення.
Згідно ст. 27, ч.4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Слідчий суддя вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, дійшов до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000507, відомості про яке внесено до ЄРДР 26.04.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України.
02.05.2022 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000507 від 26.04.2022, арешт накладено на майно, а саме автомобільну техніку, що знаходиться на балансі ТОВ «Торговий Дім «МАЗ Україна».
Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Так, заходи забезпечення кримінального провадження завжди пов`язані із застосуванням примусу у кримінальному процесі. Процесуальний примус у кожному конкретному випадку застосовується у контексті мети, способів, підстав та умов для застосування конкретних заходів примусу.
Клопотання прокурора, яке слугувало підставою арешту майна заявника, мотивоване тим, що накладення арешту на вказане майно є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки вказане майно відповідає критеріям ст.98 КПК України.
Підставою звернення з клопотанням про арешт автомобільної техніки, що знаходиться на балансі ТОВ «Торговий Дім «МАЗ Україна» було забезпечення зберігання речових доказів в кримінальному провадженні.
Будь-яких інших правових підстав для застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не наведено.
Статтею 84 КПК України імперативно передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
В той же час нормами п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України визначено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено - документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
В судовому засіданні встановлено, що розгляд клопотання прокурора 02.05.22 року про арешт майна ТОВ «ТД «МАЗ України» здійснювався за відсутності прокурора з огляду на подану ним заяву та за відсутності представника власника майна, у зв`язку із чим власник майна та інші заінтересовані особи, не мали можливості подати слідчому судді на підтвердження своїх доводів жодних документів.
Із матеріалів клопотання вбачається, що ухвалою слідчого судді арешт було накладено на вантажівку марки «МАЗ» КС 55727-С-12 2020 року, шасі VIN: НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , що належать ТОВ «УКРБУД ЗАБУДОВА», який являється добросовісним набувачем вказаного майна. Тобто накладення арешту фактично блокує господарську діяльність вказаного Товариства.
В той же час, як встановлено слідчим суддею під час розгляду клопотання, ТОВ «УКРБУД ЗАБУДОВА» придбало у ТОВ «Укравтокомплект лтд» вантажівку марки «МАЗ» КС 55727-С-12 2020 року на підставі оплатного договору купівлі-продажу від 28.12.2020 року. Однак вказана вантажівка, поміж інших арештованих судом транспортних засобів не належать ТОВ «Торговий Дім «МАЗ Україна», а перебувають на балансі у законному володінні ТОВ «УКРБУД ЗАБУДОВА», що підтверджується належною первинною документацією, а саме: договором купівлі продажу №103 від 28.12.2020 року, платіжним дорученням за вказаним договором, видатковою накладною №А-142 від 28.12.2020 року. З даного клопотання вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000507 розпочато після придбання транспортних засобів ТОВ «УКРБУД ЗАБУДОВА».
Стаття 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали від 02.05.2022 про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює доводи клопотання в частині обґрунтованості підстав для скасування раніше накладеного арешту.
За вказаних обставин, слідчий суддя вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 02.05.2022 (справа № 761/7760/22).
Керуючись статтями 2, 7, 98, 170, 173-174, 309,372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ТОВ «УКРБУД ЗАБУДОВА» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.05.2022 у кримінальному провадженні №0000507, відомості про яке внесено до ЄРДР 26.04.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України задовольнити.
Скасувати арешт майна у кримінальному провадженні №0000507, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2022 року, накладений ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 02.05.2022 (справа №761/7760/22, провадження №1-кс/761/4396/2022) на вантажівку марки «МАЗ» КС 55727-С-12 2020 року, шасі VIN: НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , що належить ТОВ «УКРБУД ЗАБУДОВА».
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1