Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/211/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія ст.121 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2022 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, в режимі відеоконфкренції, апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 наухвалу слідчого судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 19 травня 2022 року, якоюстосовно підозрюваного

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Сабатинівка Ульяновського району Кіровоградської області, з професійно-технічною освітою, тимчасово не працюючого, розведеного, на утриманні неповнолітня дитина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 та мати похилого віку, військовозобов`язаного, стан здоров`я задовільний, учасник АТО, зареєстрований та проживаючий АДРЕСА_1 , раніш не судимий,
застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арештупо кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000199 від 15.05.2022,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, строком на 60 днів, тобто з 19 травня 2022 року до 08 год. 36 хв. 17 липня 2022 року, з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий по кримінальному провадженню - начальник СВ Генічеського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 звернувся до Голованівського районного суду Кіровоградської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що в СВ Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000199 від 15.05.2022,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Органом досудового розслідуванням ОСОБА_8 повідомлено про підозру в тому, що він 14.05.2022 року близько 15 год. разом з ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння знаходились в приміщенні житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де проводили дозвілля та розпивали спиртні напої. В цей час між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_8 виник єдиний злочинний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .
Реалізовуючи свій єдиний злочинний умисел направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання наніс один удар кулаком в обличчя і ОСОБА_11 не втримавши рівноваги, впав на підлогу від удару. В подальшому ОСОБА_8 продовжуючи злочинний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень продовжив наносити удари ОСОБА_11 ногами по тулубу, внаслідок чого спричинив ОСОБА_11 тілесні ушкодження, у вигляді розриву печінки, що призвело до гострої кровотечі, які в подальшому спричинили смерть потерпілого ОСОБА_11 .
Таким чином, ОСОБА_8 своїми умисними, протиправними діями, які виразились у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді задоволено частково клопотання слідчого.

Обрано підозрюваному ОСОБА_8 захід забезпечення кримінального провадження, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки:
- цілодобово не залишати місце свого проживання будинок АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду.
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим і кожним викликом;
- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання.
- утримуватися від спілкування із особами, визнаними потерпілими, свідками у цьому кримінальному провадженні, крім випадків спілкування з ними під час здійснення процесуальних дій;
- здати, при наявності, на зберігання до Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області особисті документи, які дають право виїзду з України та в`їзду в Україну.(закордонний паспорт).
Надано можливість працівникам органу поліції з метою контролю за поведінкою ОСОБА_8 з`являтися в житло за адресою: будинок АДРЕСА_1 , із вимогою надавати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на нього вище наведених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Судове рішення мотивовано тим, що підозрюваний разом зі своїм захисником, отримавши від сторони обвинувачення клопотання про обрання йому заходу забезпечення кримінального провадження, у вигляді тримання під вартою, знаючи про час та місце розгляду внесеного клопотання, припускаючи при цьому наслідки, які можуть бути для нього по закінчення його розгляду, добровільно без примусу зі сторони сторонніх осіб, свідомо самостійно прибув до суду на його розгляд.
Посилання сторони обвинувачення на відсутність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків є надуманими, оскільки той проживає разом зі своєю матір`ю похилого віку, та має на утриманні неповнолітню дитину. Загиблий ОСОБА_11 приходився йому дядьком.
Наявність у підозрюваного постійного місця проживання, соціальних зв`язків за місцем проживання, його характеристика за місцем проживання суттєво знижують ступень актуальності застосування даного запобіжного заходу, а отже його значення на даній стадії досудового розслідування є опосередкованим.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що вина підозрюваного ОСОБА_8 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:
- оглядом місця події від 14.04.2022 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого в будинку виявлено труп ОСОБА_11 ;
- лікарським свідоцтвом про смерть № 2490 від 16.05.2022 року та експертною довідкою № 6 від 16.05.2022 року відповідно до якої на тілі трупу ОСОБА_11 наявні тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер. Закритої тупої травми живота з розривом печінки та селезінки. Забійної рани лівої тім`яної ділянки голови. Множинних синців та саден обличчя, тулуба. Смерть ОСОБА_11 настала від гострої крововтрати внаслідок закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер, закритої тупої травми живота з розривом печінки та селезінки;
- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 ;
- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 ; протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 , в ході якого останні розказав та показав, як наносив тілесні ушкодження дядьку ОСОБА_11 .
Таким чином, ОСОБА_8 своїми умисними, протиправними діями, які виразились у спричиненні - умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 121 КК України.
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 відповідає вимогам КПК України і є вмотивованим та обґрунтованим.
Також, під час розгляду даного клопотання прокурором було обґрунтовано наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість: - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, тож усвідомлюючи тяжкість кримінального правопорушення та розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована у разі ухвалення обвинувального вироку, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин та маючи для цього всі можливості, може виїхати за межі Кіровоградської області та взагалі України; - вчиняти нові кримінальні правопорушення, так як ОСОБА_8 , вчинив злочин пов`язаний з насильством над людиною, що свідчить про жорстокість та зухвалість особи підозрюваного, схильність підозрюваного до застосування насильства.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, які надійшли на електронну адресу із районного суду та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з таких підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, тощо.

Слід зазначити, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Також, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання або продовження запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування та судового розгляду, сприяти якому має й тримання під вартою.
Згідно п. 110 рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» тривале тримання під вартою може бути виправдане в кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст.. 5 Конвенції.

Причетність ОСОБА_8 до повідомленої йому підозри підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме:
- оглядом місця події від 14.04.2022 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого в будинку виявлено труп ОСОБА_11 ;
- лікарським свідоцтвом про смерть № 2490 від 16.05.2022 року та експертною довідкою № 6 від 16.05.2022 року відповідно до якої на тілі трупу ОСОБА_11 наявні тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер. Закритої тупої травми живота з розривом печінки та селезінки. Забійної рани лівої тім`яної ділянки голови. Множинних синців та саден обличчя, тулуба. Смерть ОСОБА_11 настала від гострої крововтрати внаслідок закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер, закритої тупої травми живота з розривом печінки та селезінки.
- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 , яка показала, що проживала за вище вказаною адресою разом із своїм, нині покійним чоловіком ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 10.05.2022 року близько 7 год. ранку ОСОБА_11 взявши із собою сівалку, їжу та робочий одяг і портфель сів на велосипед та поїхав на город в АДРЕСА_2 . На протязі усього дня вона підтримувала з ним зв`язок. Він був разом з племінником ОСОБА_13 , який користувався телефоном її чоловіка, тому що у нього не було свого телефона. Усі рази коли вона телефонувала на мобільний телефон чоловіка, відповідав ОСОБА_14 . Потім в ходи розмови ОСОБА_8 повідомив, що ходив купувати пляшку горілки аби випити з ОСОБА_11
- 14.05.2022 року, близько 08.00 ранку вона зателефонувала на телефон чоловіка, їй відповів ОСОБА_8 . На запитання, де її чоловік ОСОБА_11 , ОСОБА_15 відповів, що дядько ( ОСОБА_11 ) п`яний упав з ліжка та спить на підлозі увесь побитий, все обличчя синє. Через деякий час вона знову зателефонувала до ОСОБА_15 та попрохала, аби він перевірив стан її чоловіка ОСОБА_11 на, що ОСОБА_15 відповів, що ОСОБА_11 відпочиває, він не хоче туди до нього, бо в хаті воняє. Через деякий час вона почала хвилюватись та близько 19.40 зателефонувала до ОСОБА_16 (матері ОСОБА_15 ), та попрохала аби вона відвідала її чоловіка ОСОБА_11 на що остання погодилась і увесь час доки вона йшла підтримувала з нею зв`язок по телефону. ОСОБА_17 , зайшовши в будинок АДРЕСА_2 , розмовляла зі нею по телефону. Вона повідомила, що в кімнаті лежить на підлозі мій чоловік. Вона перевернула ОСОБА_11 та повідомила, що мій чоловік ОСОБА_11 помер. Потім через телефон почула як ОСОБА_18 звертається до свого сина ОСОБА_8 та питає: « ОСОБА_19 це ти таке зробив ?» , а потім почула слова ОСОБА_8 : « Так це я його побив, він мене виганяв з хати», після чого ОСОБА_18 повідомила, що йде до сусідів після того телефонний зв`язок обірвався. О 20 год 32 хв їй зателефонувала сусідка гр. ОСОБА_20 та повідомила, щоб вона приїздила аби розібратись, що далі робити із тілом гр. ОСОБА_11 на що вона відповіла аби вони викликали поліцію.
- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 , який показав, що «…за фактом смерті мого дядька ОСОБА_11 та з приводу повідомленої мені підозри у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, можу пояснити, що свою провину я визнаю повністю та щиро розкаююся у скоєному…
- протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 , в ході якого останні розказав та показав, як наносив тілесні ушкодження дядьку ОСОБА_11
- повідомленням про підозру ОСОБА_8 від 16.05.2022 року.

Згідно висновків Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках:
- при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд;
- при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя;
- при ризику вчинення ним подальших правопорушень;
- при ризику спричинення ним порушень громадського порядку.
Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).

В рішеннях Європейського суду з прав людини зазначені ризики, які дають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу, а саме ризик неявки підозрюваного на судовий розгляд у справі «Штегмюллер проти Австрії» від 10 листопаді 1969 року, ризик перешкоджання з боку підозрюваного процесу здійснення правосуддя у справі «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року, вчинення ним подальших правопорушень у справі «Мацнеттер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року.

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу обвинуваченого, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність прокурором у клопотанні ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Окрім цього, слід зазначити, що ОСОБА_8 офіційно не працює, не має жодних заробітків, що в свою чергу свідчить про наявність ризику вчиняти нові кримінальні правопорушення. Як вбачається з матеріалів клопотання причиною вчинення кримінального правопорушення є не можливість вирішувати конфлікти мирним шляхом.
Доводи захисника про відсутність вказаного ризику колегією суддів не можу бути враховано оскільки ОСОБА_8 ,перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння свідомо вчинив тяжкий злочин від якого настала смерть людини.

Необхідно зазначити про те, що у ОСОБА_8 не має міцних соціальних зв`язків, які є достатнім стримуючим фактором в поведінці обвинуваченого, оскільки останній не одружений.

Посилання в запереченні захисника про наявність у ОСОБА_8 матері та дитини, за яку потрібну йому піклуватись, колегією суддів не може бути враховано оскільки за наявності цієї обставини, вказане жодним чином не вплинуло на поведінку ОСОБА_8 , крім того дитина проживає з колишньою дружиною.
Також, колегія суддів наголошує, що у ОСОБА_8 наявний ризик переховування від суду, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину вчиненого в стані алкогольного сп`яніння, а тому усвідомлюючи ступінь тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення та суворість можливого покарання, обвинувачений зможе без перешкод залишити своє місце проживання.

Також, суддею районного суду не враховано тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, який спричинив загибель людини, вчинений в стані алкогольного сп`яніння, офіційно не працює, не має стабільного джерела доходів, не має достатніх стримуючих факторів, які б змогли вплинути на його поведінку.

А тому, у разі обрання ОСОБА_11 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою - це не може запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, представника поттерпіфлого, вчиняти нові кримінальні правопорушення.
Крім того, зважаючи на наявність реальних ризиків, передбачених п.п. 1, 5 застосування тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, оскільки в даному випадку інтереси суспільства, превалюють над інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Враховуючи обґрунтованість підозри підозрюваному ОСОБА_11 а також наявність ризиків передбачених п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України колегія суддів приходить до висновку про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_11 необхідно застосувати найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
За таких підстав у разі застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за обставин цієї справи та серйозності висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії, не буду надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В той же час колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно частини ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

За вказаних підстав, враховуючи те, що злочину, вчиненого із застосуванням насильства, який спричинив загибель людини колегія суддів не визначає розмір визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 необхідно задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 19 травня 2022 року необхідно скасувати та постановити нову ухвалу.

Керуючись ст.ст.176, 177, 181, 183, 184, 194, 196, 376, 405, 407, 409, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 19 травня 2022 року, якоюстосовно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, - скасувати.
Клопотання слідчого у кримінальному провадженні - слідчого начальника СВ Генічеського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 - задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000199 від 15.05.2022,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 53 дні, в межах строку досудового розслідування, а саме до 12. 30 15 липня 2022 року

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту приведення вказаної хвали до виконання.

Виконання ухвали покласти на Голованівський РВП ГУ НП в Кіровоградській області.
Контроль за виконанням покласти на прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 .
Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4