Дата документу 21.05.2022 Справа № 554/3492/22
Провадження № 1-кс/554/4748/2022

У Х В А Л А

21 травня 2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
слідчого ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Полтаві клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_5 ,в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000079 від 04.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Шишаки Шишацького району Полтавської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючого на посаді начальника Миргородської районної військової адміністрації Полтавської області, депутата Шишацької селищної ради Миргородського району Полтавської області, раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И В:

21.05.2022 року старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання вказав, що слідчими слідчого управління ГУ НП в Полтавській області спільно зі слідчими Полтавського РВП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000079 від 04.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що Розпорядженням Президента України № 429/2021-рп від 07.04.2021 ОСОБА_6 призначено головою Миргородської районної державної адміністрації Полтавської області, а відповідно до Указу Президента України № 68/2022 від 24.02.2022 для здійснення керівництва у сфері забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку утворено Миргородську районну військову адміністрацію Полтавської області, статус начальника якої набув ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 як начальник Миргородської районної військової адміністрації Полтавської області згідно з ст. 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» здійснює функції представника влади, виконує організаційно-розпорядчі і адміністративно-господарські функції, та відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України є службовою особою.

Крім цього, ОСОБА_6 як керівник органу державної влади відповідно до примітки 2 до ст. 368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

У зв`язку із введенням в Україні відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 військового стану та розташуванням на території країни блокпостів, один із засновник ТОВ «Агромолтранс» ОСОБА_8 приблизно 24-27.02.2022 звернувся до ОСОБА_6 , з яким він був раніше знайомий, з проханням сприяти у пришвидшенні проїзду блокпостів автомобілями підприємства, що перевозять молоко та молочну продукцію, які швидко псуються.

У березні 2022 року після отримання від штабу територіальної оборони Миргородського району роз`яснення щодо процедури оформлення перепусток на автомобілі, працівників для проїзду блокпостів та у комендантську годину, ТОВ «Агромолтранс» звернулось із вказаного питання з електронними листами до Миргородської районної військової адміністрації, ІНФОРМАЦІЯ_2 , на які відповіді не отримало. 04.04.2022 ТОВ «Агромолтранс» звернулось з листом із вказаного питання до Полтавської обласної військової адміністрації.

У подальшому у квітні 2022 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, в ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вимоги від представників ТОВ «Агромолтранс».

З метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_6 повідомив директору ТОВ «Агромолтранс» ОСОБА_9 , що для вирішення питання отримання перепусток представникам підприємства потрібно спілкуватись з ним.

07.05.2022 під час зустрічі, яка відбулась в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у місті Полтаві по вул. Небесної Сотні, 9/17, ОСОБА_6 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, висунув вимогу одному із засновників ТОВ «Агромолтранс» ОСОБА_8 про надання йому шляхом перерахування на рахунок благодійного фондунеправомірної вигоди в сумі 500 тис.грн. за видачу перепусток для безперешкодного руху автомобілів, працівників підприємства через блокпости та під час комендантської години, а також не вилучення автомобілів для потреб Збройних Сил України. В ході розмови ОСОБА_6 наголошував на обізнаності із втратами підприємства внаслідок псування продукції (молока, молочної продукції) через тривале проходження блокпостів, що є набагато більшими від визначеної ним суми неправомірної вигоди. Крім цього, у разі відмови у наданні неправомірної вигоди за наказом ОСОБА_6 на підприємстві будуть вилучені автомобілі на потреби Збройних Сил України та мобілізовані працівники.

Змусивши ОСОБА_8 надати неправомірну вигоду ОСОБА_6 забезпечив видачу 10.05.2022 Миргородською РВА спеціальних перепусток на 18 автомобілів та перепусток 21 працівнику ТОВ «Агромолтранс» для безперешкодного проїзду по території Миргородського району та в умовах комендантської години.

18.05.2022 в ході телефонної розмови ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_8 про направлення на електронну адресу ТОВ «Агромолтранс» листа, в якому були зазначені реквізити Миргородської районної громадської організації «Асоціація фермерів та приватних землевласників «Відродження Полтавщини»» та її рахунку НОМЕР_1 в АТ «Креді Агріколь Банк» для перерахування неправомірної вигоди.
20.05.2022 ОСОБА_8 , на виконання вимоги ОСОБА_6 , перебуваючи у відділенні АТ «Креді Агріколь Банк» у м. Полтаві по вул. Соборності, 50, перерахував частину неправомірної вигоди в сумі 50 тис. грн. на вищевказаний рахунок Миргородської районної громадської організації «Асоціація фермерів та приватних землевласників «Відродження Полтавщини»», а ОСОБА_6 у визначений ним спосіб одержав зазначену частину неправомірної вигоди.
Відповідно до примітки 1 до ст. 368 КК України неправомірна вигода у сумі 500 тис. грн. більше ніж у 200 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та становить її великий розмір.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди у великому розмірі для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- заявою ОСОБА_8 від 02.05.2022;

- показаннями наданими під час допитів свідком ОСОБА_8 від 06.05.2022 та 20.05.2022 та наданою квитанцією №42793259.1 про здійснення касової операції 20.05.2022;

- протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України від 20.05.2022;

- речовими доказами, які вилучені під час обшуку в приміщенні Миргородської РВА, за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Гоголя, буд.12 від 20.05.2022;

- речовими доказами, які вилучені під час обшуку в приміщенні, за місцем здійснення господарської діяльність ФОП ОСОБА_10 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », в офісі за адресою АДРЕСА_3 від 20.05.2020;

- інформацією отриманою під час проведення негласних слідчих розшукових дій;

- іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності, що містять докази причетності ОСОБА_6 до вчинення даного кримінального правопорушення.

20.05.2022 о 16:20 год. ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та в подальшому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засідання клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, звертав увагу суду на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав та просив його задовольнити, прохав визначити підозрюваному заставу у розмірі вказаному у клопотанні слідчого.
Слідча ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримала просила задовольнити з підстав у ньому наведених, прохала визначити розмір застави у сумі 12 000 000 грн.
Підозрюваний в судовому засіданні вказав, що вину не визнає, просив суд застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначив, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей та не має наміру перешкоджати роботі органу досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні, вказав, що вважає підозру не обгрунтованою, а запобіжний захід у вигляді триманні під вартою надмірно суровим, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Прохав у разі визначення застави, визначити у розмірі не більше 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі „ Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. „С" Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ч. 4 п. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності, вчинення іншого кримінального правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Зважаючи на тяжкість вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення найбільш обґрунтованим та об`єктивним є застосування щодо нього запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою.

Згідно положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Підставою для обрання відносноОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України а також наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може:
- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою ухилення від передбаченої законом відповідальності, так як підозрюваному загрожує покарання у вигляді позбавлення волі;
- незаконно, шляхом умовлянь, погроз або залякувань, впливати на свідків у кримінальному провадженні;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не будучи ізольованим від суспільстваОСОБА_6 може залишити територію Полтавської області та перетнути державний кордон України.
- ОСОБА_6 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон номер НОМЕР_2 , виданий 18.08.2016 з терміном дії до 18.08.2026. Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від 5 до 10 років з конфіскацією майна, та у зв`язку з цим може бути ізольований від суспільства, маються ризики того, що з метою уникнення кримінальної відповідальності, зважаючи на майновий стан та дохід підозрюваного, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, як на території України так і на території інших країн;

- на даний час під час досудового розслідування не встановлено місцезнаходження всіх речових доказів, які підтверджують причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаного кримінального правопорушення та останній, перебуваючи на волі, матиме змогу їх знищити, сховати або спотворити;

- продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_6 може систематично вчиняти кримінальні правопорушення, з метою матеріального збагачення та забезпечення власного існування.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

На даний час у кримінальному провадженні вживаються заходи щодо встановлення інших осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення, та повідомлення їм про підозру. Без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 матиме змогу впливати на таких осіб, сприятиме їх переховуванню та ін. перешкоджанню проведенню повного та об`єктивного розслідування.
При вирішенні питання про доцільність обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини.
Стороні обвинувачення неодноразово вказувалося на неприпустимість врахування тяжкості пред`явленого обвинувачення, як єдиної обставини, що підтверджує наявність вищезазначених ризиків, однак Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
У справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.
Таким чином, відповідно до вказаної рекомендації, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин, тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо підозрюваного.
Зазначені вище обставини у своїй сукупності необхідно розцінювати як такі, що свідчать про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Інші більш м`які запобіжні заходи (особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт) не можливо застосувати, оскільки ОСОБА_6 підлягає постійному візуальному контролю, останньому не може бути надана можливість вільно пересуватися та користуватися засобами зв`язку з метою запобігання вищевказаним ризикам.
Разом з тим, інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 з наступних причин:
- особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні корупційного кримінального правопорушення;
- особиста порука на адресу органу досудового розслідування не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_6 . Також вказаний запобіжний захід буде недостатнім, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні корупційного кримінального правопорушення;
- домашній арешт - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вищевказаних ризиків. Також вказаний запобіжний захід буде недостатнім, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні корупційного кримінального правопорушення.
У зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України,- переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування, перешкоджання кримінальному провадженню, існування ризиків вчинення ним інших кримінальних правопорушень та ін., - обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш обгрунтованим заходом.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Так, згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно врахувати практику Європейського суду з прав людини з аналогічних питань, а саме рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 28.09.2010 № 12050/04, у якому Європейським судом підкреслено важливість оцінки, при визначенні розміру застави, шкоди, завданої злочином, рівня відповідальності підозрюваного та тяжкості злочину. При цьому Європейським судом з прав людини визнано правильним підхід національного суду Іспанії щодо необхідності врахування вказаних чинників за наявності сумнівів у тому, що застава, сума якої визначатиметься виключно пропорційно до майнового стану підозрюваного, зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передусім щодо участі у судовому розгляді справи. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії, сума застави за звільнення з-під варти заявника не була надмірною. У рішенні, у справі «Мангурас проти Іспанії», Європейський суд з прав людини постановив, що не було порушено ч. 3 ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи. Органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більш того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні який ця особа обвинувачується. Суд вважає, що забезпечення більш високого стандарту охорони прав людини вимагає більш суворості в оцінці порушень фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Відтак, професійне середовище, теж має братися до уваги при визначенні суми застави з метою забезпечення її ефективності як засобу попередження ухилення від юридичної відповідальності.

Враховуючи характер кримінального провадження, розслідуваного відносно ОСОБА_6 , а саме вчинення тяжкого злочину, беручи до уваги суспільний резонанс, який виник у зв`язку із викриттям факту вчинення ОСОБА_6 як начальником Миргородської районної військової адміністрації Полтавської області, депутатом Шишацької селищної ради Миргородського району Полтавської області вказаного злочину, а також враховуючи його зухвалість, що свідчить про нехтування останнім принципами законності та верховенства права, зважаючи, що злочин вчинено ОСОБА_6 в умовах воєнного стану, у той час коли військова агресія Російської Федерації ще не припинена, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що застава навіть у максимальному розмірі, відповідно до ступеню тяжкості вчиненого злочину, не зможе забезпечити реалізацію мети обрання запобіжного заходу. У зв`язку із чим, враховуючи виключність випадку, розмір застави ОСОБА_6 , відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, має бути вище встановленої межі.

З урахуванням викладеного, підозрюваному ОСОБА_6 слід визначити розмір застави, який забезпечить виконання ним, передбачених КПК України обов`язків та належну процесуальну поведінку, що на думку суду повинен складати не менше 250 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати до уповноваженого органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_5 ,в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000079 від 04.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Шишаки Шишацького району Полтавської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючого на посаді начальника Миргородської районної військової адміністрації Полтавської області, депутата Шишацької селищної ради Миргородського району Полтавської області, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, а саме з 16 год. 20 хв.20 травня 2022 року до 16 год. 20 хв. 18 липня 2022 року з визначенням застави у розмірі 567 500 грн.,

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 18 липня 2022 року.

Зобов`язати слідчого, який вніс клопотання про обрання запоібіжного заходу у вигляді тримання під вартою, повідомити родичам заарештованого про його задоволення.

Призначити заставу в розмірі 567 500 гривень, після внесення якої підозрюваний ОСОБА_6 звільняється з-під варти під заставу.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Полтавській області (розрахунковий рахунок UA0015950 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ЗКПО 26304855, отримувач ТУ ДСАУ в Полтавській області, призначення платежу застава.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Полтавського слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити письмово прокурора, що звернувся з клопотанням та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_6 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із
місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати до уповноваженого органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Уповноважена службова у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_6 зобов`язана роз`ясняти його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та до нього може бути застосований запобіжній захід у виді тримання під вартою.

Термін дії обов`язків, покладених судом на ОСОБА_6 у разі внесення застави визначити по 18 липня 2022 року.

Підозрюваного ОСОБА_6 взяти від варту в залі суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1