ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року
м. Хмельницький

Справа № 686/12741/22
Провадження № 11-кп/4820/663/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарів
судового засідання: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції з ДУ «Райківецька виправна колонія №78», апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 липня 2022 року,
в с т а н о в и л а :
23 червня 2022 року засуджений ОСОБА_7 , який відбуває покарання у ДУ «Райківецька виправна колонія №78», звернувся до місцевого суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення відповідно до ст.81 КК України, посилаючись на те, що він відбув визначену законом частину покарання.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 08 липня 2022 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 08 липня 2022 року та застосувати до нього ст.81 КК України.
Зазначав, що вказане рішення суду є незаконним та необґрунтованим.
Уважав, що оскільки, він вже відбув частину покарання відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України, то до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення.
Наголошував, що після звільнення з місць позбавлення волі має намір вступити до лав ЗСУ для захисту та оборони кордонів України від збройної агресії російської федерації.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскарженого судового рішення та доводів апеляційної скарги; в режимі відеоконференції пояснення засудженого ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; думку прокурора ОСОБА_6 ; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.
Згідно зі ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена у ч.3 ст.81 КК України.
За змістом закону, становлення особи на шлях виправлення це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Становлення особи на шлях виправлення для зазначеного виду заміни покарання характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці. Цей висновок повинен ґрунтуватись не на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.
Отже, законодавцем визначено, що застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є не обов`язком, а правом і таке звільнення може бути застосоване за певних умов.
Установлено, що вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2020 року, ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.125, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. Строк відбування покарання ухвалено обчислювати з дня набрання вироком законної сили. Зараховано у строк, призначеного ОСОБА_7 , покарання термін його попереднього ув`язнення з 24 квітня 2019 року до дня набрання вироком законної сили, із розрахунку день за день.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 23 лютого 2021 року вирок Хмельницького міськрайонного суду від 22 грудня 2020 року щодо ОСОБА_7 , в частині кваліфікації його дій за ч.2 ст.309 КК України та призначеного покарання змінено.
Перекваліфіковано дії ОСОБА_7 з ч.2 ст.309 КК України на ч.1 ст.309 КК України.
Засуджено ОСОБА_7 за ч.1 ст.125, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України на 5 років позбавлення волі У решті вирок суду першої інстанції залишено без змін.
Початок строку: 24 квітня 2019 року. Кінець строку: 24 квітня 2024 року.
Місцевим судом встановлено, що станом на 08 липня 2022 (день розгляду клопотання засудженого) засуджений ОСОБА_7 відбув 3 роки 02 місяці 14 днів покарання у виді позбавлення волі (невідбута частина покарання становить 1 рік 9 місяців 16 днів позбавлення волі) тобто, засуджений не відбув більше двох третин строку покарання.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року при з`ясуванні судом питання про становлення засудженого на шлях виправлення враховується його ставлення до вчиненого ним злочину, до праці.
Відповідно до характеристики, ОСОБА_7 за весь період відбування покарання у Державній установі «Райківецька виправна колонія № 78» до суспільно-корисної праці не залучався, характеризується посередньо, має чотири стягнення, заохочень не має, не працевлаштований, не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, вимог умов відбування покарання дотримується під контролем.
06 квітня та 02 листопада 2021 року, адміністрацією ДУ «Райківецька виправна колонія № 78» розглядалися питання щодо переведення засудженого ОСОБА_7 до дільниці соціальної реабілітації та заміни невідбутої частини строку покарання більш м`яким покаранням та прийнятими рішеннями останньому відмовлено у заохочувальних нормах, оскільки засуджений не став на шлях виправлення.
Ураховуючи викладене, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, що мета покарання не досягнута та обставини справи свідчать про нестабільну поведінку засудженого ОСОБА_7 .
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Наявність лише формальних підстав, таких як відбуття встановленого ч.3 ст.81 КК України строку покарання засудженим, на переконання колегії суддів, не може бути достатньою підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Отже, підстав для скасування ухвали місцевого суду колегія суддів апеляційного суду не вбачає.
Керуючись ст.ст.404, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 липня 2022 року щодо відмови у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3