Справа № 345/318/22
Провадження № 11-кп/4808/195/22
Категорія ст.197 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Івано-Франківську матеріали за апеляційною скаргою (далі АС) обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Калуського міськрайонного суду від 22 березня 2022 року про (обрання) продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 22 березня 2022 року продовжено (обрано) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК, на 60 днів, тобто до 20 травня 2022 року з визначенням розміру застави 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 62025 грн.

Своє рішення суд мотивував тим, що запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою є співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження та є підстави вважати, що інші запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання встановленим ризикам, тому (суд першої інстанції), вважав, за необхідне продовжити строк тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , до 20 травня 2022 року включно з визначення розміру застави.

Не погодившись з ухвалою суду обвинувачений ОСОБА_7 подав АС, в якій зазначає, що судове рішення про продовження строку тримання під вартою щодо нього ухвалено із значними порушеннями вимог кримінального процесуального права та вказує на відсутність необхідності у застосуванні найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд не взяв до уваги, що він потребує стаціонарного лікування, бажає вступити до лав територіальної оборони.

Просить ухвалу Калуського міськрайонного суду від 22 березня 2022 року скасувати та обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

29.03.2022 року до апеляційного суду надійшла заява від прокурора ОСОБА_9 , з якої вбачається, що він просить розглядати АС обвинуваченого ОСОБА_7 без його участі, просить рішення суду залишити без змін, а АС без задоволення.

Проти відсутності прокурора в апеляційному розгляді інші учасники апеляційного розгляду не заперечували.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали АС, просять ухвалу суду скасувати та задовольнити апеляційні вимоги; перевіривши матеріали контрольного кримінального провадження, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів вважає, що вона не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Колегія суддів виходить з того, що тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним з обмеженням конституційного права особи на свободу, який полягає в примусовій ізоляції обвинуваченого шляхом поміщення його в установу тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням режиму цієї установи.

Так, відповідно до ч.1 ст.194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що на стадії судового розгляду кримінального провадження, такий стандарт доказування як «обґрунтована підозра», втрачає свою актуальність і при оцінці доказів повинен бути застосований критерій доведеності «поза розумним сумнівом», який випливає із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Однак, цей критерій може бути застосований тільки під час ухвалення остаточного судового рішення, яким буде розглянуто по суті та вирішено питання про визнання особи винною у вчинені злочину та призначення їй покарання.

Намагання надати оцінку доказам, які були досліджені в результаті судового розгляду кримінального провадження до ухвалення остаточного судового рішення, може бути визнано сторонами як ознака упередженості суду та визнана правовою підставою для відводу складу суду.

Відповідно до матеріалів контрольного провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.3 ст.185 КК, який відноситься до тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачено у вигляді позбавленння волі на строк від 3 до 6 років.

Колегія суддів підтверджує, обґрунтованими доводи клопотання прокурора про наявність ризиків, які встановлені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК та необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на час звернення з відповідним клопотанням до суду.

Підставами вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК, а саме, що є можливість у обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, позаяк він раніше оголошувався у розшук по даному кримінальному провадженні; може вчинити нове кримінальне правопорушення, так як після звільнення 27.05.2021 року із місць позбавлення волі по відбуттю покарання за вчинення тяжких корисливих кримінальних правопорушень, на шлях виправлення не став та повторно вчинив тяжкий корисливий злочин, тому суд обгрунтовано вважає, що інший запобіжний захід не буде сприяти належній процесуальній поведінці обвинуваченого.

При цьому колегія суддів враховує дані про обвинуваченого, а саме його вік та стан здоров`я, що неодноразово судимий, відсутність даних про неможливість перебування його під вартою, та відсутність міцних соціальних зв`язків.

Що стосується покликань ОСОБА_7 про його бажанням вступити до лав територіальної оборони по місцю свого проживання, є необгрунтованим.

Відповідно до ст. 616 КПК (із змінами) підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 КК, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період , а керівник органу прокуратури має перевірити відповідні обставини й зазначити про це в постанові про санкціонування таких заходів.

До апеляційного суду з вищезгаданим клопотанням прокурор не звертався.

Разом із тим, колегія суддів вважає, що, дійшовши висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги і вимоги ст. ст. 182, 183 КПК, обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан обвинуваченого, дані про його особу, наявність передбачених ст. 177 КПК ризиків.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , які б були безумовною підставою для скасування оскарженої ухвали.

За таких обставин, АС обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає до задоволення.

З урахуванням наведеного та керуючись, ст.ст. 404, 405,407,418, 419, 422-1 КПК, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, ухвалу Калуського міськрайонного суду від 22 березня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо нього - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5