Справа № 947/9171/22
Провадження № 1-кс/947/3925/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001069 від 21.07.2021 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого на посаді першого заступника генерального директора КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування стороною обвинувачення клопотання про застосування запобіжного заходу.
Слідчими слідчого управління ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001252 від 06.10.2021 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що рішенням Одеської обласної ради № 981-VIІ від 19.06.2019 року шляхом реорганізації (перетворення) створено комунальне некомерційне підприємство «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради», яке зареєстровано з присвоєнням ідентифікаційного коду 20991240, за місцезнаходженням: м. Одеса, вул. Гаванна, буд. 1.
Одночасно, рішенням Одеської обласної ради № 981-VIІ від 19.06.2019 року затверджено Статут КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради».
Наказом № 10-к від 12.02.2018 року «Про переведення на посаду першого заступника директора» Комунальної установи «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» переведено на посаду першого заступника директора ОСОБА_5 .
Розпорядженням № 53/к-2020 від 23.03.2020 року «Про тимчасове покладання виконання обов`язків генерального директора КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради», призначено на посаду тимчасово виконуючого обов`язків генерального директора ОСОБА_5 .
Розпорядженням № 53/к-2020 від 23.03.2020 року «Про тимчасове покладання виконання обов`язків генерального директора КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради», призначено на посаду тимчасово виконуючого обов`язків генерального директора ОСОБА_5 .
В той же час, на території України здійснює свою господарську діяльність товариство з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦ ІМПОРТ» код ЄДРПОУ 62 (далі - ТОВ «УКРСПЕЦ ІМПОРТ»), до основних напрямків діяльності зокрема входить оптова торгівля фармацевтичними товарами.
У відповідності до ст.ст. 19, 68 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 18 КК України, службовими особами є особи, які постійно чи тимчасово обіймають на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації або законом.
Крім того, п. 4.1.1. та 4.1.2. Статуту передбачено, що правом КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради» є самостійне планування, організація і здійснення своєї статутної діяльності, визначення основних напрямків свого розвитку відповідно до своїх завдань і цілей, у тому числі спрямування отриманих від господарської діяльності коштів на утримання Підприємства та його матеріально-технічне забезпечення; самостійне визначення напрямків використання грошових коштів у порядку, визначеному чинним законодавством України.
Згідно п. 4.1.6. та 4.1.9. Статуту, КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради» має право укладати договори та інші угоди з юридичними та фізичними особами на підставі і в порядку, передбаченому чинним законодавством; купувати ресурси на ринку товарів і послуг безпосередньо у виробників організацій матеріально-технічного постачання в оптовій торгівлі, а також у посередницьких організацій.
Також, відповідно п. 5.7. Статуту, джерелами фінансування КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради» є кошти обласного бюджету Одеської області, доходи від господарської діяльності та інші джерела, не заборонені чинним законодавством України.
Відповідно п. 6.2. Статуту, поточне керівництво КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради» здійснює Генеральний директор.
У той же час, посадовою інструкцією заступника генерального директора КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради» надано право на виконання посадових обов`язків генерального директора у разі його відсутності.
Крім того, згідно з посадовою інструкцією, ОСОБА_5 , несе відповідальність за цілість, доцільне та економічне використання бюджетних асигнувань, що приймаються на придбання медичного інвентарю, апаратури, медикаментів та інших грошових та матеріальних цінностей.
Також, відповідно п. 2 розпорядження Одеської обласної державної адміністрації № 13/од-2021 від 13.01.2021 року «Про ефективне використання коштів комунальними установами, закладами, підприємствами, координацію діяльності яких покладено на структурі підрозділи обласної державної адміністрації» комунальним підприємствам перед оголошенням процедури закупівель узгоджувати з Департаментом економічної політики та стратегічного планування Одеської обласної державної адміністрації технічне завдання (специфікацію) та очікувану вартість закупівлі.
Таким чином, ОСОБА_5 перебуваючи на посаді тимчасово виконуючого обов`язки генерального директора КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради» був наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, а тому відповідно до Примітки 1 ст. 364 КК України є службовою особою органу місцевого самоврядування.
Відповідно до п. п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 22, ч. 1 ст. 65-1 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_5 є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення та зобов`язаний, як посадова особа місцевого самоврядування, дотримуватись вимог вищевказаного закону.
Однак, у тимчасово виконуючого обов`язки генерального директора КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради», як у службової особи місцевого самоврядування, виник злочинний умисел на розтрату бюджетних грошових коштів на користь ТОВ «УКРСПЕЦ ІМПОРТ» за невстановлених досудовим розслідуванням обставин.
З метою реалізації свого злочинного наміру, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, будучи тимчасово виконуючого обов`язки генерального директора КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради» ОСОБА_5 07.04.2021 року, перебуваючи на своєму робочому місці в КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради» за адресою: м. Одеса, вул. Гаванна, 1, без жодного погодження з Департаментом економічної політики та стратегічного планування Одеської обласної державної адміністрації, уклав договір № 502 з ТОВ «УКРСПЕЦ ІМПОРТ» на постачання товару необхідного для запобігання виникнення та поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), а саме: протипожежне, рятувальне та захисне обладнання (НК 024:2019 18094 Лицева маска для захисту дихальних шляхів) (Респіраторів FFР 3 (з клапаном)за ДК 021-2015:35110000-8, на загальну суму договору 4 600 000,00 грн. (без ПДВ).
На виконання умов договору № 502 від 07.04.2021 року відповідно до сформованого 08.04.2021 року платіжного доручення № 5284 КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради» перераховано на рахунок ТОВ «УКРСПЕЦ ІМПОРТ» (UA4721043) грошові кошти в розмірі 4 600 000,00 грн. (без ПДВ).
На виконання вимог договору ТОВ «УКРСПЕЦ ІМПОРТ» здійснено поставку, зокрема, наступного товару: півмаски фільтрувальні для захисту від аерозолів «СПЕКТР» моделі «СПЕКТР-3К» FFР 3 NRD в кількості 100 000 шт., вартістю за одиницю 46,00 грн. (без ПДВ), на загальну суму 4 600 000,00 грн.
В подальшому, 07.04.2021 року закуплений товар отримало КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради» відповідно до видаткової накладної № 4 від 07.04.2021 року.
Однак, встановлено що станом на 07.04.2021 року ринкова вартість постановлених товарів ТОВ «УКРСПЕЦ ІМПОРТ» становила, а саме: півмаски фільтрувальні для захисту від аерозолів «СПЕКТР» моделі «СПЕКТР-3К» FFР 3 NRD - 25,35 грн. за штуку.
Таким чином, сума завищення вартості товару становить на півмаски фільтрувальні для захисту від аерозолів «СПЕКТР» моделі «СПЕКТР-3К» FFР 3 NRD, на загальну суму 2 065 000,00 грн.
Всього, умисними та протиправними діями ОСОБА_5 через необґрунтоване підвищення ціни за одиницю товару КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради» спричинено матеріальну шкоду на 2 065 000,00 грн., що згідно Примітки 4 до ст. 185 КК України більше, ніж в шістсот разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, тобто в особливо великому розмірі.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 є запобігання ризикам, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Сторона обвинувачення з урахуванням того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину з корисливих мотивів із зловживанням службовим становищем, а також розмір завданого збитку у сумі 2065000 грн., вважає, що підозрюваному слід визначити заставу у розмірі не менше вісімсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у розмірі 2108850 грн. з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігання вищевказаним ризикам.
2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні оголосив клопотання та просив його задовольнити в повному обсязі.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, зачитавши у судовому засіданні письмове заперечення. Вважав клопотання сторони обвинувачення безпідставним та необґрунтованим, адже ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначені стороною обвинувачення у клопотанні відсутні. У зв`язку з викладеним, просив відмовити у задоволенні клопотання та не застосовувати відносно підозрюваного будь-якого запобіжного заходу.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.
3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заперечення сторони захисту, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 13.05.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України за кваліфікуючими ознаками: розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене у особливо великих розмірах.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення підтверджується в сукупності наступними матеріалами кримінального провадження: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , що займала посаду т.в.о. завідувача аптечного відділення КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради» та приймала поставку товару від ТОВ «УКРСПЕЦІМПОРТ» відповідно до накладної № 4
від 07.04.2021; висновками товарознавчої експертизи за результатами проведення якої встановлено, середньої ринкової вартості товарно-матеріальних цінностей поставленого товару; Висновком економічної експертизи за результатами проведення якої встановлено, що документально підтверджується постачання товару у кількості та загальну суму, а також товар не відповідає середньої ринкової вартості товарно-матеріальних цінностей; висновком судової почеркознавчої експертизи за результатами проведення якої встановлено, що підписи, виконані від імені ОСОБА_5 в договорі з поставки товару, виконані ймовірно самим ОСОБА_5 .
Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги вищевказані рішення ЄСПЛ, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Одночасно, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що посилання сторони захисту на необґрунтованість підозри з мотивів, викладених у письмовому запереченні адвокатом ОСОБА_8 не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
4.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
У клопотанні сторона обвинувачення вказує на існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, у своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.
Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.
При вирішенні питання щодо існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що спричинило значні збитки, характер вчиненого, який підриває авторитет органів державної влади та місцевого самоврядування, та приходить до висновку про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.
Посилання ж сторони захисту на те, що слідство розпочато ще в жовтні 2021 року та триває понад пів року, та на момент розгляду вказаного клопотання, тобто станом на 25.05.2022 року, підозрюваний ОСОБА_5 не втік, не переховується від органу досудового розслідування та суду слідчий суддя відхиляє, адже ОСОБА_5 було повідомлено про підозру лише 13.05.2022 року, а отже саме з цього моменту ОСОБА_5 офіційно повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення за яке, у разі визнання судом його винним, йому загрожує покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Також, слідчий суддя приходить до висновку, про обґрунтованість заявленого ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України про те, що підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки характер посади на якій він перебуває, навіть після його відсторонення, дає йому можливість знайти доступ до документації за результатом діяльності КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради», а досудове слідство ще не завершено.
Посилання сторони захисту на те, що усі необхідні слідству документи уже було вилучено, що виключає можливість знищення їх підозрюваним, слідчий суддя не приймає до уваги, адже досудове слідство ще не завершено, відповідно до чого вказане твердження не може бути прийняте судом.
Слідчий суддя враховує також, що в рамках даного кримінального провадження наявні особи свідків, зокрема свідок ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_9 , на показання яких сторона обвинувачення на теперішній час посилається в обґрунтування існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні існує, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрюваний може на них впливати, з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину.
Заперечення сторони захисту в частині відсутності вказаного ризику обґрунтуванням того, що підозрюваний протягом тривалого часу не впливав на свідків та не буде на них впливати на думку суду не є доречним, адже офіційно ОСОБА_5 було повідомлено про підозру лише 13.05.2022 року, відповідно до чого при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження йому тільки зараз стануть відомі дані свідків у кримінальному провадженні.
Наведені обставини свідчать про існування ризику вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій, направлених на незаконний вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що перебування у статусі підозрюваного може викликати у ОСОБА_5 активні дії щодо впливу на свідків, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки свідки безпосередньо судом допитані не були, а показання, що надавалися на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч. 4 ст. 95 КПК України, враховуючи положення ч. 4 ст. 95 КПК України, згідно яких суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
4.3. Можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Беручи до уваги обставини ймовірного вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також характеризуючи дані підозрюваного, який є пенсіонером, має другу групу інвалідності, потребує регулярного відвідування лікаря, а також встановлені в судовому засіданні обставини щодо існування ризиків, та те, що застосування запобіжного заходу може призвести до тяжких наслідків, слідчий суддя приходить до переконання про можливість запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді застави.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 КПК України, - застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.
Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.
Так, із структури статті 5 Конвенції, в цілому, та її пункту 3, зокрема, випливає, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (§ 42 рішення ЄСПЛ у справі Musuc v. Moldova від 06.11.2007, заява №. 42440/06, та § 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12.04.2009, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави, як і у вирішенні питання про необхідність продовження ув`язнення обвинуваченого. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain, заява № 12050/ 04, § 79).
Дослідивши клопотання та долучені в обґрунтування матеріали, слідчий суддя з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, доведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважає, що застава у межах, визначених ч. 5 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, яке пов`язане із використанням підозрюваним свого службового становища.
Слідчий суддя також враховує особливий характер кримінального правопорушення, який пов`язаний із суспільним інтересом у цьому кримінальному провадженні, а також наслідки вчинення кримінального правопорушення у виді матеріальних збитків у розмірі 2065000 грн.
При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує наявність встановлених в судовому засіданні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, обставини вчинення кримінального правопорушення та його наслідки, які полягають у завданій шкоді в розмірі 2065000 гривень, та вважає, що сума застави має перевищувати граничні розміри визначені у ст. 182 КПК України.
Враховуючи наведені вище фактори, слідчий суддя погоджується із стороною обвинувачення та приходить до висновку, що застава у розмірі 1392 (однієї тисячі трьохсот дев`яносто двох) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2108850 (два мільйони сто вісім тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень, здатна у разі її внесення забезпечити виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків та саме вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного, під загрозою звернення застави в дохід держави.
Керуючись ст. ст. 376, 176-178, 182, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, Керуючись ст. ст. 376, 176-178, 182, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001069 від 21.07.2021 року відносно ОСОБА_5 відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі вісімсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2108850
(два мільйони сто вісім тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень.
Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.
Роз`яснити підозрюваному, що він не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 23.06.2022 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати по першому виклику до органів досудового розслідування, прокуратури та суду, на визначений час;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури, що здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0001069 від 21.07.2021 року.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1