17.08.2022 Справа № 756/356/21
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/356/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.08.2022 місто Київ
Оболонський районний суд міста Києва в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0005660 від 20.11.2020 за обвинуваченням кожного
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:
вироком Оболонського районного суду міста Києва від 02.07.2007 за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки зі звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком 2 роки на підставі ст. 75 КК України (справа №1-469/07);
вироком Оболонського районного суду міста Києва від 03.03.2008 за ч. 3 ст. 321, ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці (справа №1-106/08). 22.07.2010 звільненого умовно-достроково на невідбутий строк призначеного покарання 10 місяці 19 днів;
вироком Оболонського районного суду міста Києва від 20.08.2012 за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки (справа №2605/5937/12);
вироком Оболонського районного суду міста Києва від 17.12.2012 за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців (справа №2605/15451/12). 18.01.2016 звільненого по відбуттю строку призначеного покарання;
вироком Оболонського районного суду міста Києва від 26.02.2018 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. 26.04.2018 звільненого на підставі ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 13.04.2018 про звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 3 Закону України від 22.12.2016 №1810-VIII «Про амністію в 2016 році» (справа №756/15270/16-к, 1-кп/756/146/18);
вироком Оболонського районного суду міста Києва від 15.07.2019 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців (справа №756/2935/19). 12.08.2020 звільненого по відбуттю строку призначеного покарання,
та
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_2 , судимого за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 24.01.2022 (справа №756/952/22) за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
потерпілого ОСОБА_11 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
в с т а н о в и в:
20.11.2020 приблизно о 00:20 ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 перебували у сквері неподалік будинку АДРЕСА_3 , де побачили потерпілого ОСОБА_11 . У цей час у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням фізичного насильства, яке не було небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а в ОСОБА_6 на ті ж самі дії вчинені повторно.
Реалізуючи свій вищевказаний умисел, того ж дня та в той же час ОСОБА_6 , діючи повторно за попередньою змовою групою осіб, та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, підійшли до потерпілого ОСОБА_11 та попросили в останнього закурити, на що отримали відмову. Після цього, з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 для подолання опору та відкритого заволодіння майном останнього, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 руками на ногами почали наносити удари в різні частини тіла потерпілого, які не були небезпечним для його життя та здоров`я. У ході нанесення ударів потерпілий ОСОБА_11 впав на землю, а ОСОБА_6 взяв з кишень потерпілого ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9» (імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ) чорного кольору з сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_3 , яка для потерпілого матеріальної цінності не становить, навушники чорного кольору, які для потерпілого матеріальної цінності не становлять, кабель зарядного пристрою білого кольору, який для потерпілого матеріальної цінності не становить, та з лівої руки годинник наручний марки «Amazfit» чорного кольору. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 покинули місце події, маючи можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.
Внаслідок вчинення злочину ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спричинили майнову шкоду потерпілому ОСОБА_11 на загальну суму 5 799 грн.
У подальшому цього ж дня 20.11.2020 о 00:35 по вул. Зої Гайдай у місті Києві ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було фактично затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні грабежу не визнав та показав, що з потерпілим раніше знайомий не був взагалі, з обвинуваченим ОСОБА_7 давно знайомий, бачились часто. Того дня, в ніч з 19.11.2020 на 20.11.2020 приблизно о 00:00 він зідзвонився з ОСОБА_7 та домовився про зустріч, чекав ОСОБА_7 на куртку будинка АДРЕСА_4 . В якийсь момент побачив двох незнайомих осіб, та відразу подумав, що це наркокур`єри, поведінка в них така була. Він зупинив їх та запитав, що вони тут роблять, при цьому одного з них схопив за рукав, після чого перший почав тікати, а другий, вирвавшись з його рук, теж почав тікати. Наздоганяти їх він ( ОСОБА_6 ) наміру не мав. При цьому побачив, що ці особи, втікаючи, щось викинули, він ( ОСОБА_6 ) побачив, що це мобільний телефон, смарт-годинник, навушники та якийсь шнур, і підібрав все це. У цей момент підійшов ОСОБА_7 та він ( ОСОБА_6 ) поклав усе підібране ним в карман, і вони пішли до місця його ( ОСОБА_6 ) проживання, тобто у такий спосіб привласнив чуже знайдене ним майно. Через коротку мить до його будинку під`їхав екіпаж працівників поліції, потім ще один. З автомобіля поліцейських вийшов ОСОБА_11 , котрий перебував у стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції запитали, чи є в них з ОСОБА_7 заборонені предмети, на що ОСОБА_6 відразу відповів, що є, та добровільно віддав чуже майно (мобільний телефон, смарт-годинник, навушники та кабель) і повідомив, що він підібрав вказані речі, які викинули двоє невідомих осіб, втікаючи від нього. Потерпілий ОСОБА_11 відразу впізнав належне йому майно. При цьому зазначив, що ані він, ані ОСОБА_7 жодних тілесних ушкоджень нікому не завдавали, а також про те, що ОСОБА_7 весь цей час перебував поруч, жодних дій не вчиняв. Пояснив, що він не знав хто власник цих речей, а тому знайдені речі хотів залишити собі.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину не визнав та показав, що з потерпілим раніше знайомий не був взагалі, з обвинуваченим ОСОБА_6 давно знайомий, років НОМЕР_4 , підтримує товариські відносини. В ніч з 19.11.2020 на 20.11.2020 приблизно о-півночі ОСОБА_14 зайшов до нього додому та запропонував вийти на вулицю, на що він відповів, що вийде хвилин через 10. Цього дня він вживав алкоголь. Вийшовши на вулицю, він ( ОСОБА_7 ) побачив, що стоїть ОСОБА_15 , один невідомий чоловік втікає, при цьому ОСОБА_15 тримає другого невідомого чоловіка за руку. Підходячи до ОСОБА_15 , він ( ОСОБА_7 ) побачив, як ОСОБА_15 нахилився та підняв щось із землі. Вони пішли в бік будинку ОСОБА_15 до нього додому. По дорозі ОСОБА_15 розповів йому про обставини конфліктної ситуації та про те, що, коли невідомий чоловік вирвався від ОСОБА_15 , викинув навушники, мобільний телефон та смарт-годинник. Особисто йому ОСОБА_15 показував телефон та навушники. Він ( ОСОБА_7 ) попросив у ОСОБА_15 навушники, і той йому дав їх. Потім приїхала патрульна машина, вийшов з машини потерпілий ОСОБА_11 , поліцейський сказав потерпілому продиктувати номер належного йому (потерпілому) мобільного телефона, і в цей момент в ОСОБА_15 задзвонив мобільний телефон. Потім приїхала ще одна патрульна машина, та їх затримали.
Незважаючи на невизнання обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, їх вина у вчиненні цього злочину у повному обсязі доведена під час судового розгляду кримінального провадження та підтверджується наступними доказами.

Так, у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, та приведеним до присяги, надав суду показання про те, що обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_16 до події, яка трапилась в ніч на 20.11.2020, він не знав, підстав оговорювати їх не має, при цьому показав, що в ніч з 19.11.2020 на 20.11.2020 близько 23:45 він прийшов до будинку АДРЕСА_3 , поблизу свого місця проживання, пив пиво, курив цигарку. 20.11.2020 приблизно о 00:20 до нього підійшли двоє незнайомих осіб та попросили цигарку. Він відмовив, потім вони ще раз попросили, він вдруге відмовив, потім ОСОБА_6 , підійшовши до нього на відстань близько пів метра, став виражатись нецензурною лайкою, а потім завдав удар кулаком в обличчя, в область скули, а потім ще один удар у голову. В цей час ОСОБА_7 знаходився від них з ОСОБА_6 на відстані близько метра. Він ( ОСОБА_11 ) впав на коліно і з цього моменту вони вдвох почали бити кулаками і ногами в його різні частини тіла (спина, ноги, голова). Потім він відчув, як ОСОБА_6 витягнув з його кармана належний йому смартфон моделі Redmi 9, та смарт-годинник Amazfit, USB- кабель до телефона, запальничку та пачку цигарок, після чого вони пішли в напрямку між будинками 7 та АДРЕСА_4 . Він ( ОСОБА_11 ) побачив на вулиці перехожого та попросив подзвонити в поліцію, екіпаж поліцій приїхав приблизно через 2 хвилини, його посадили в машину позаду і вони почали їздити по вулиці та шукати цих двох чоловіків. При цьому поліцейські його запитали, чи зможе він ( ОСОБА_11 ) їх впізнати, на що він відповів, що зможе. Вони об`їхали коло між 7 та 9 будинком, доїхали до «АТБ», потім виїхали на дорогу і знову заїхали у цей двір, і в цей момент побачили, що йдуть двоє чоловіків між 7 та 9 будинком по вул. Зої Гайдай на зустріч автомобілю поліцейських. Коли він вийшов з салону автомобіля, він відразу впізнав обох осіб, які вчинили неправомірні дії щодо нього. Він їх впізнав по одягу, в який останні були одягнені, та по рисам їх обличчя. При цьому у ОСОБА_6 знайшли належні йому речі, а саме: телефон, годинник, USB-кабель, запальничку та пусту пачку з-під сигарет, у ОСОБА_7 навушники. На запитання поліцейського ОСОБА_7 повідомив, що ці навушники не його, а їх йому подарував ОСОБА_6 . У свою чергу ОСОБА_6 спочатку повідомив працівникам поліції, що мобільний телефон це його телефон, а потім сказав поліцейським, що цей телефон йому придбали якісь особи. На підтвердження належності саме йому ( ОСОБА_11 ) мобільного телефона та смарт-годинника надавав органу досудового розслідування коробку-пакування мобільного телефона марки Redmi 9 Carbon Grey та смарт-годинника Amazfit Bip.
Крім того, судом було отримано показання наступних учасників кримінального провадження.
В судовому засіданні в якості свідків було допитано інспектора роти №2 батальйону №4 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_17 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_18 про обставини, виявлені після повідомлення про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_11 , до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Так, свідок ОСОБА_17 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань, а також за дачу завідомо неправдивих показань, та приведеним до присяги, надав суду показання про те, що обвинувачених до події кримінального правопорушення особисто не знав, а познайомився виключно внаслідок події, яка мала місце під час виконання службових обов`язків, підстав оговорювати їх не має та впевнено вказав на обвинувачених, як осіб, яких було виявлено за затримано за підозрою у вчиненні грабежу. При цьому показав, що дійсно 20.11.2020 він перебував на чергуванні в екіпажі «Рубін 517», патрулюючи територією Оболонського району у місті Києві. Приблизно о 00:25 їх наряд на службовий планшет отримав повідомлення з приводу вчиненого грабежу на вул. Зої Гайдай у м. Києві. Так як вони були неподалік (рухались по вул. Героїв Дніпра) вони оперативно прибули на місце, де виявили заявника ОСОБА_11 , котрий повідомив, що двоє невідомих побили його та заволоділи його речима: телефоном Xiaomi, наручним годинником, навушниками, пляшкою пива «Балтика 9» та пачкою сигарет «Bond» сині. Взявши його на борт при відпрацюванні прилеглої території помітили двох громадян, які підходили під опис, повідомлений потерпілим. В подальшому було встановлено, що це були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Побачивши патрульний автомобіль, вони метушитись, один з них (хто саме він не пам`ятає) відійшов в сторону і щось викинув біля дерева. Підійшовши до вказаних громадян разом із потерпілим ОСОБА_11 , останній впевнено зазначив, що це саме ті особи, які його побили. В свою чергу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заявили, що до вказаної події вони не причетні. Оскільки заявник наполягав на тому, що у нього було викрадено його особисті речі, вони поцікавились у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 чи мають вони при собі речі, які їм не належать, на що вони повідомили, що не мають таких. Після цього вони зателефонували на номер, повідомлений потерпілим ОСОБА_11 як такий, що було викрадено, і звук дзвінка роздався із карману ОСОБА_6 . До вказаних осіб були застосовані спеціальні засоби. Підійшовши до дерева, біля якого одна із вказаних осіб щось викинула, було виявлено пляшку пива «Балтика 9», при поверхневому огляді у ОСОБА_6 було виявлено мобільний телефон, пачку цигарок «Bond сині», а у ОСОБА_7 навушники. Після цього на місце було викликано слідчо-оперативну групу. Крім того пояснив, що при відпрацюванні території між будинками вони не спостерігали інших осіб окрім ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Наявність у них речей, які належали потерпілому ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили це тим, що вказані речі вони знайшли, коли шукали «закладки» у дворах для їх знищення.
Повідомлені свідком ОСОБА_17 обставини виявлення та затримання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердив в ході дачі своїх показань під час судового розгляду свідок ОСОБА_19 , який будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань, а також за дачу завідомо неправдивих показань, та приведеним до присяги, впевнено вказав на обвинувачених, як на осіб, які були виявлені та затримані за підозрою в учиненні грабежу.
Свідок ОСОБА_20 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань, а також за дачу завідомо неправдивих показань, та приведеним до присяги, надав суду показання про те, що обвинувачених до цих подій особисто не знав, а знав їх виключно внаслідок події, яка мали місце під час виконання службових обов`язків, підстав оговорювати їх не має та впевнено вказав на обвинувачених, як на осіб, яких було виявлено за затримано за підозрою у вчиненні грабежу. При цьому показав, що дійсно 20.11.2020, перебуваючи на чергуванні в екіпажі від чергового по Оболонському району було отримано виклик про вчинення грабежу по вул. Зої Гайдай у м. Києві, куди вони і прибули другим екіпажем в якості допомоги. Заявник вказав на ОСОБА_6 та ОСОБА_7 як на осіб, які були затримані за підозрою у вчиненні протиправні дії. На місці події ОСОБА_17 , який був старшим в екіпажі «Рубін 517», було проведено поверхневу перевірку вказаних осіб, в ході якої у ОСОБА_6 було виявлено телефон Xiaomi, а у ОСОБА_7 навушники, на які вказав заявник, як на належні йому речі. Після цього основним екіпажем було викликано слідчо-оперативну групу Оболонського УП ГУНП у м. Києві. При цьому зазначив, що заявник попередньо дав орієнтування щодо місця події, і на підставі цього орієнтування екіпажем «517» було виявлено вказаних осіб. Коли на місце події приїхав його екіпаж, там вже знаходились ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 та потерпілий.
Свідок ОСОБА_21 (понятий) у присутності якого 20.11.2020 було проведено огляд місця події в період часу з 01:09 по 01:12, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань, а також за дачу завідомо неправдивих показань, та приведеним до присяги, надав суду показання про те, що він приблизно в кінці листопада 2020 року близько першої години ночі разом зі знайомою знаходився за адресою: АДРЕСА_3 . До них підійшли працівники поліції та попросили бути присутніми в якості понятих при проведенні слідчих дій за фактом грабежу. На місці події знаходились двоє осіб, які за словами працівників поліції були ймовірно причетні до вчинення злочину, а також потерпілий. У його присутності у одного із затриманих у кармані виявили мобільний телефон, який зі слів потерпілого належав йому, та який в подальшому було вилучено. Перед проведенням слідчої дії слідчим було роз`яснено права та повідомлено йому та іншому понятому ОСОБА_22 про те, що в разі необхідності їх може бути викликано до суду для дачі показань.
Свідок ОСОБА_22 (понятий) у присутності якої 20.11.2020 було проведено огляд місця події в період часу з 01:09 по 01:12, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань, а також за дачу завідомо неправдивих показань, та приведеною до присяги, надала суду показання про те, що в листопаді 2020 (точну дату згадати не змогла) вона, разом із ОСОБА_23 гуляли по вулиці в Оболонському районі. До них підійшли поліцейські і запропонували бути понятими під час проведення слідчих дій. Після того, як їм роз`яснили права та обов`язки, у їх присутності у обвинувачених запитали, чи є при них речі, які їм не належать, ОСОБА_6 добровільно видав мобільний телефон, чи вилучались інші речі вона пригадати не змогла. Вони разом із ОСОБА_21 ознайомились із змістом протоколу, поставили свій підпис, жодних зауважень вони не мали.
Крім того, в ході судового провадження було досліджено та ретельно перевірено докази, зібрані в ході досудового розслідування, а також інші документи, зафіксовані у відповідній процесуальній формі, що слугували підставою для внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) з подальшим проведенням досудового розслідування та здійснення окремих слідчих дій у даному кримінальному провадженні:
протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.11.2020, відповідно до якого ОСОБА_11 повідомив про те, що цього дня приблизно о 00:20 у сквері біля будинку №7 по вул. Зої Гайдай у м. Києві два невідомих чоловіка, застосувавши фізичне насильство, спричинили йому тілесні ушкодження та заволоділи належним йому майном і пішли у невідомому напрямку;
витяг з ЄРДР, зі змісту якого вбачається, що відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України до вказаного реєстру було внесено 20.11.2020 о 02:36:17 на підставі заяви (повідомлення) ОСОБА_11 про вчинення кримінального правопорушення;
протокол огляду місця події від 20.11.2020 о 01:09-01:12 з додатками (фототаблиця та відеозапис) до нього, проведеного слідчим СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_24 на підставі вказівки чергового по Облонському УП ГУНП у м. Києві, у присутності понятих ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , за участю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , спеціаліста ОСОБА_25 , а також за участю ОСОБА_17 та ОСОБА_20 , який було проведено із застосуванням технічних засобів фіксації «фотоапарат марки «Sony» модель «DSC-H300», об`єктом якого була земельна ділянка по АДРЕСА_3 . При огляді місця події було виявлено двох чоловіків, один з яких представився як ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інший ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На запитання слідчого про наявність при собі чужих речей ОСОБА_6 у присутності двох понятих повідомив, що такі є та після цього добровільно самостійно дістав з кармана штанів, в які був одягнений, мобільний телефон марки «Redmi 9 Carbon Grey 3Gb RAM32Gb ROM, imei1: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 », який надав для огляду та вилучення, та який було поміщено до спец пакету «Національна поліція України» №SUD1144555 з відповідними пояснювальними написами та підписами учасників огляду місця події;
відеозапис фіксування проведення огляду місця події від 20.11.2020 по вул. Зої Гайдай, 7 у м. Києві, який є невід`ємним додатком до протоколу огляду місця події від 20.11.2020, та зі змісту якого вбачається, що цю слідчу (розшукову) дію було проведено у присутності понятих ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , за участю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , спеціаліста ОСОБА_25 , а також за участю ОСОБА_17 та ОСОБА_20 . Крім того, зі змісту відеозапису видно, що ОСОБА_6 на запитання слідчого щодо наявності речей, які йому не належить, у присутності двох понятих повідомив, що такі є та після цього добровільно самостійно дістав з кармана штанів, в які був одягнений, вищевказаний мобільний телефон марки «Redmi 9», який надав для огляду та вилучення, та який було поміщено до спец пакету, при цьому ОСОБА_6 повідомив, що він зайшов до товариша, вони з ОСОБА_7 , вийшли з будинку АДРЕСА_3 , та почувши десь крики побачили двох хлопців, подумали, що «закладчики». Підійшовши до них, вказані дві особи викинули мобільний телефон, який він ( ОСОБА_6 ) підняв, та вони пішли на зустріч поліцейським. ОСОБА_7 , нічого не пояснюючи, повідомив, що він лише спостерігав як це все відбувалось.
Огляд місця події проведено з дотриманням положень статей 223, 233, 234, 235 КПК України, а протокол, складений за результатами проведення вказаної слідчої (розшукової) дії, відповідає положенням статей 104, 105, 106 КПК України та є належним, допустимим та достовірним доказом у кримінальному провадженні, який сумніву в суду не викликає;
протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20.11.2020, складеного у присутності захисника ОСОБА_13 , в якому зазначено про те, що 20.11.2020 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України по АДРЕСА_3 було затримано ОСОБА_6 , як особу, підозрювану в учиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (фактичний час затримання 20.11.2020 о 00:35). При цьому, останньому на виконання вимог ч. 4 ст. 208 КПК України належним чином було роз`яснено його права та обов`язки, про отримання копії протоколу свідчать підписи сторони захисту. При цьому протокол не містить будь-яких пояснень сторони захисту з приводу незгоди з його змістом, жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення сторона захисту не заявляла та не подавала.
На підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, з дотриманням положень ч. 7 ст. 223, 236 КПК України слідчим, у присутності понятих ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , за участю захисника ОСОБА_13 , було здійснено обшук затриманої особи, ОСОБА_6 , в ході якого було виявлено та вилучено: павер банк сірого кольору, два юсб кабеля, запальничка ліхтарик, мобільний телефон марки «Meizu M3S» IMEI1: НОМЕР_5 , смарт годинник «Amazfit» з розірваним ремінцем чорного кольору, який знаходився в кишені штанів, які було запаковано до паперово конверту з пояснювальними написами.
Протокол відповідає вимогам статей 104, 208 КПК України та є належним, допустимим та достовірним доказом у кримінальному провадженні, який сумніву в суду не викликає;
протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20.11.2020, складеного у присутності захисника ОСОБА_28 , в якому зазначено про те, що 20.11.2020 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України по вул. Зої Гайдай, 7 у місті Києві було затримано ОСОБА_7 , як особу, підозрювану в учиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (фактичний час затримання 20.11.2020 о 00:35). При цьому, останньому на виконання вимог ч. 4 ст. 208 КПК України належним чином було роз`яснено його права та обов`язки, про отримання копії протоколу свідчать підписи сторони захисту. При цьому протокол не містить будь-яких пояснень сторони захисту з приводу незгоди з його змістом, жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення сторона захисту не заявляла та не подавала.
На підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, з дотриманням положень ч. 7 ст. 223, 236 КПК України слідчим, у присутності понятих ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , за участю захисника ОСОБА_28 , було здійснено обшук затриманої особи, ОСОБА_7 , в ході якого було виявлено та вилучено: сумка бананка, пластикова картка, мобільний телефон марки «Nokia» з розбитим екраном, мобільний телефон марки «Samsung» IMEI: НОМЕР_6 , ключі, навушники чорного кольору, які знаходились в кишені штанів, які було поміщено до поліетиленового пакету чорного кольору, горловина якого прошита нитками коричневого кольору та скріплена біркою з пояснювальними написами.
Протокол відповідає вимогам статей 104, 208 КПК України та є належним, допустимим та достовірним доказом у кримінальному провадженні, який сумніву в суду не викликає;
протокол пред`явлення речей для впізнання від 20.11.2020, в результаті проведення цієї слідчої (розшукової) дії потерпілий ОСОБА_11 у присутності понятих ОСОБА_29 та ОСОБА_30 повідомив, що зможе впізнати свій мобільний телефон по розміру та формі дисплея, по округлостям корпусу, та серед представлених для впізнання речей впізнав мобільний телефон «Xiaomi» марки «Redmi 9» чорного кольору, який 20.11.2020 було відкрито викрадено у нього двома невідомими особами у сквері поблизу будинку №7 по вул. Зої Гайдай у м. Києві
Пред`явлення речей для впізнання проведено з дотриманням положень статей 223, 229 КПК України, а протокол, складений за результатами проведення вказаної слідчої (розшукової) дії, відповідає положенням статей 104, 231 КПК України та є належним, допустимим та достовірним доказом у кримінальному провадженні, який сумніву в суду не викликає. Жодних заяв, зауважень чи заперечень учасників вказаної слідчої (розшукової) дії щодо його змісту протокол не містить;
протокол пред`явлення речей для впізнання від 20.11.2020, в результаті проведення цієї слідчої (розшукової) дії потерпілий ОСОБА_11 у присутності понятих ОСОБА_29 та ОСОБА_30 повідомив, що зможе впізнати свій смарт-годинник по формі корпуса, по заокругленим кутам екрана, по коліщатку збоку екрана, по кріпленню ремішка, та серед представлених для впізнання речей впізнав належний йому смарт-годинник марки «Xiaomi Amazfit Bip» чорного кольору, який 20.11.2020 було відкрито викрадено у нього двома невідомими особами у сквері поблизу будинку №7 по вул. Зої Гайдай у м. Києві
Пред`явлення речей для впізнання проведено з дотриманням положень статей 223, 229 КПК України, а протокол, складений за результатами проведення вказаної слідчої дії, відповідає положенням статей 104, 231 КПК України та є належним, допустимим та достовірним доказом у кримінальному провадженні, який сумніву в суду не викликає. Жодних заяв, зауважень чи заперечень учасників вказаної слідчої (розшукової) дії щодо його змісту протокол не містить;
протокол огляду предметів від 20.11.2020, в результаті проведення вказаної слідчої (розшукової) дії, проведеної за участі потерпілого ОСОБА_11 , було проведено огляд мобільного телефону чорного кольору «Ксіомі», який було вилучено в ході огляду місця події 20.11.2020 за адресою: м. Київ, вул. Зої Гайдай, 7 та поміщено в спецпакет «Національна поліція України» №SUD1144555; кабелю білого кольору та годинника чорного кольору, які були вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_6 під час затримання його в порядку ст. 208 КПК України та поміщені до паперового конверту білого кольору з пояснювальними написами і підписами понятих; навушників чорного кольору, які були вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_7 під час затримання його в порядку ст. 208 КПК України та поміщені до поліетиленового пакету чорного кольору скріпленого біркою з пояснювальними написами і підписами понятих.
Огляд предметів проведено з дотриманням положень статей 223, 237 КПК України, а протокол, складений за результатами проведення вказаної слідчої (розшукової) дії, відповідає положенням статей 104, 231 КПК України та є належним, допустимим та достовірним доказом у кримінальному провадженні, який сумніву в суду не викликає. Жодних заяв, зауважень чи заперечень учасників вказаної слідчої (розшукової) дії щодо його змісту протокол не містить;
ксерокопія пакування мобільного телефону марки «Redmi 9 Carbon Grey 3Gb RAM32Gb ROM, imei1: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 »;
ксерокопія пакування годинника «Amazfit» Bip Model A1608 s/n 1104;
висновок експерта від 20.11.2020 №042/1-1129-2020, відповідно до якого за наслідками судово-медичної експертизи живих осіб, за участю ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було встановлено: синці в лобній ділянці справа, зліва, та по середній лінії, зовнішній поверхні лівого стегна в верхній третині, зовнішній поверхні правого стегна середній третині; садна в лобній ділянці справа, на правій щоці, на підборідді зліва, червоній каймі верхньої губи справа. Вказані ушкодження спричинені тупим предметом (предметами), могли утворитись 20.11.2020, не були небезпечними для життя та відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).
Висновок експерта є належним чином мотивованим і обґрунтованим, складений експертом, що має достатній стаж експертної роботи, відповіді та висновки експерта повні та вичерпні, не допускають їх подвійного тлумачення і не містять суперечностей.
За клопотанням сторони захисту, на виконання вимог положень ч. 6 ст. 22, ст. 23 КПК України, 06.07.2022 судом було допитано свідків сторони захисту ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , які, не зважаючи на те, що після події прошов досить тривалий період часу, надали суду детальні показання.
Так, свідок ОСОБА_33 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань, а також за дачу завідомо неправдивих показань, та приведеним до присяги, надав суду показання про те, що в листопаді 2020 (точну дату згадати не зміг), в вечірній час доби приблизно о 22:00-23:00 він вигулював собаку та бачив біля дитячого майданчика ОСОБА_6 , який розмовляв з невідомою йому особою, на відстані близько 20 метрів. Ліхтар на вулиці майже не горів, але він впізнав ОСОБА_6 по силуету. На вулиці нікого більше не було. В якийсь момент він побачив, що ОСОБА_6 тримає за руку чи за куртку особу, з якою розмовляв, і на підвищених тонах про щось розмовляє, однак про що саме він не чув, чи був ще хтось з ОСОБА_6 та тією особою він не бачив. Потім він побачив, що хлопець втікає і щось викидає. В цей час ОСОБА_7 йшов до дитячого майданчика. Він ( ОСОБА_33 ) обійшов будинок і вже заходив до будинку та краєм ока побачив поліцейську машину, біля якої були ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ще одна, третя особа, хто саме він не знає, але зазначив, що то була інша особа, а не та, яку тримав ОСОБА_6 . При цьому зазначив, що та особа, яку тримав за рукав ОСОБА_6 та яка в подальшому втекла і та особа, яка знаходилась разом з поліцейськими та обвинуваченими, це дві різні особи, оскільки вони відрізнялись зростом, це він бачив чітко, оскільки там яскраво горів ліхтар. Він бачив, що ОСОБА_6 нахилився та щось підняв. При цьому він бачив, що поліцейські зупинили та затримали ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , він не підходив до них з метою повідомлення, що він був свідком події, а пішов додому і лише перед початком воєнних дій на території України, за неділю до цього, він через консьєржку дізнався, що сторона захисту шукає свідків події які трапились в листопаді 2020 року.
Свідок ОСОБА_34 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань, а також за дачу завідомо неправдивих показань, та приведеним до присяги, надав суду показання про те, що десь за місяць до нового 2020 року він вийшов гуляти з собакою та побачив ОСОБА_6 , який тримав за руку невідому неповнолітню особу, віком 15-16 років, таких осіб було двоє, вони були приблизно одного віку, бачив він їх на відстані десь 30-40 метрів. При цьому зазначив, що на вулиці було ще світло приблизно 18-та година вечора, але це була точно не ніч, оскільки він виходив з собакою гуляти. Одного хлопця ОСОБА_6 тримав за руку, він був худий та маленький, інший стояв поряд, вони щось кричали, однак не чув що саме, це все продовжувалось 2-3 хвилини, після чого один із хлопців вирвався і почав втікати вздовж будинку, другий, який стояв поруч з ними, біг попереду хлопця, який вирвався від ОСОБА_15 , а ОСОБА_15 побіг за ним, потім ОСОБА_15 зупинився. Він бачив, як хлопці, втікаючи від ОСОБА_15 , щось викинули під кущами. Після того як хлопці побігли, ОСОБА_15 , пішовши за ними, підняв щось, та через 4-5 хвилин з будинку вийшов ОСОБА_7 та підійшов до ОСОБА_6 . Вони стояли, говорили, показували щось. Потім почали іти в бік будинку. Пройшли десь метрів 15-20, виїхала патрульна поліція, їх зупинила та почали розмовляти з ними. З поліцією був нетверезий чоловік, при цьому звернув увагу, що це був не той чоловік, який був серед тих, які втікали від ОСОБА_15 . Повідомив, що ці люди різняться віком і візуально. Поліція на місце пригоди приїхала приблизно через 15-20 хвилин, він не підходив до них з метою повідомлення, що він був свідком події.
Відповідно до положень ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, але й їх сукупність із точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішень у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 при оцінці доказів, як правило, застосовується критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи показання потерпілого ОСОБА_11 та обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на предмет їх достовірності, суд бере до уваги показання потерпілого про події та обставини, які відбулися 20.11.2020 приблизно о 00:20 по вул. Зої Гайдай, 7 у м. Києві, оскільки вони повністю узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 про обставини, які були встановлені вказаними свідками після повідомлення про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_11 , до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, які об`єктивно доповнюють одне одного, та у свою чергу, узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_21 . Показання потерпілого та вказаних свідків є логічними, послідовними, та такими, що об`єктивно підтверджуються письмовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, не суперечать один одному. Вищевказані докази суд визнає належними, допустимими й достовірними та кладе їх в основу обвинувального вироку.
Разом із тим, за встановлених обставин, показання обвинувачених в частині непричетності до відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_11 , суд розцінює критично, як обраний спосіб захисту від обвинувачення з метою ухилитися від відповідальності й уникнути покарання, оскільки вони спростовуються наведеними вище доказами, зокрема показаннями потерпілого ОСОБА_11 , які з огляду на їх повноту, логічність та взаємоузгодженість з іншими доказами підтверджують вчинення злочину щодо нього саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . При цьому жодних обставин, які б могли свідчити про нещирість показань потерпілого ОСОБА_11 , або наявність підстав оговорити обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , судом встановлено не було. Крім того показання потерпілого ОСОБА_11 логічно та об`єктивно узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 про підстави необхідності прибуття на місце події для перевірки повідомлених потерпілим ОСОБА_11 обставин вчинення щодо нього злочину, показання вказаних осіб повністю співпадають з часовим проміжком вчинення злочину та часом прибуття працівників поліції на місце події.
Водночас показання свідків ОСОБА_31 та ОСОБА_32 суд вважає непослідовними, суперечливими та такими, що спростовуються показаннями як потерпілого ОСОБА_11 , так і показаннями самих обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо версії останніх про обставини, які відбувались на місці події, в тому числі щодо часу, коли відбулася подія кримінального правопорушення, кількості осіб, присутніх на місці події, їх поведінки та дій, оскільки повідомлені як обвинуваченими, так і вказаними свідками обставини про те, що на місці події перебували невідомі особи, які вчиняли кримінальне правопорушення, пов`язане із незаконним обігом наркотичних засобів чи речовин, не підтверджуються іншими доказами, в розумінні положень статей 84-86, 94 КПК України, дослідженими судом безпосередньо за результатами судового розгляду, не надано таких і сторонами кримінального провадження.
Разом із тим, надаючи оцінку наданим стороною обвинувачення протоколам пред`явлення особи для впізнання, суд приходить до наступного висновку. Так, стороною обвинувачення на підтвердження винуватості обвинувачених до матеріалів кримінального провадження долучено:
протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.11.2020, в результаті проведення цієї слідчої дії свідок ОСОБА_19 у присутності понятих ОСОБА_35 та ОСОБА_36 серед представлених на фотознімках осіб впізнав ОСОБА_7 , якого було затримано 20.11.2020 за адресою: м. Київ, вул. Зої Гайдай, 7;
протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.11.2020, в результаті проведення цієї слідчої дії свідок ОСОБА_17 у присутності понятих ОСОБА_37 та ОСОБА_38 серед представлених на фотознімках осіб впізнав ОСОБА_7 , якого було затримано 20.11.2020 за адресою: м. Київ, вул. Зої Гайдай, 7;
протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.11.2020, в результаті проведення цієї слідчої дії свідок ОСОБА_19 у присутності понятих ОСОБА_35 та ОСОБА_36 серед представлених на фотознімках осіб впізнав ОСОБА_6 , якого було затримано 20.11.2020 за адресою: м. Київ, вул. Зої Гайдай, 7;
протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.11.2020, в результаті проведення цієї слідчої дії свідок ОСОБА_22 у присутності понятих ОСОБА_35 та ОСОБА_36 серед представлених на фотознімках осіб впізнала ОСОБА_6 , як особу, яка з кишені штанів надала для огляду та вилучення мобільний телефон чорного кольору марки «Redmi 9» за адресою: м. Київ, вул. Зої Гайдай, 7;
протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.11.2020, в результаті проведення цієї слідчої дії свідок ОСОБА_21 у присутності понятих ОСОБА_35 та ОСОБА_36 серед представлених на фотознімках осіб впізнав ОСОБА_6 , як особу, яка з кишені штанів надала для огляду та вилучення мобільний телефон чорного кольору марки «Redmi 9» за адресою: м. Київ, вул. Зої Гайдай, 7;
протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.11.2020, в результаті проведення цієї слідчої дії свідок ОСОБА_17 у присутності понятих ОСОБА_37 та ОСОБА_38 серед представлених на фотознімках осіб впізнав ОСОБА_6 як особу, яку було затримано 20.11.2020 за адресою: м. Київ, вул. Зої Гайдай, 7, та яка надала для огляду та вилучення мобільний телефон чорного кольору марки «Redmi 9» за адресою: м. Київ, вул. Зої Гайдай, 7;
протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.11.2020, в результаті проведення цієї слідчої дії свідок ОСОБА_20 у присутності понятих ОСОБА_37 та ОСОБА_38 серед представлених на фотознімках осіб впізнав ОСОБА_6 як особу, яку було затримано 20.11.2020 за адресою: м. Київ, вул. Зої Гайдай, 7, та яка надала для огляду та вилучення мобільний телефон чорного кольору марки «Redmi 9» за адресою: м. Київ, вул. Зої Гайдай, 7.
Разом із тим, правила ст. 228 КПК України установлюють вимоги до проведення такої слідчої дії, як пред`явлення особи для впізнання, недотримання яких має наслідком визнання відповідного протоколу недопустимим доказом, тобто таким, що отриманий з порушенням порядку, встановленого КПК України.
Закон допускає впізнання за фотознімками в разі необхідності, тобто за реальної неможливості забезпечення присутності особи, яка підлягає впізнанню. В той же час, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що на час проведення такої слідчої (розшукової) дії як пред`явлення особи для впізнання за участі свідків ОСОБА_19 (20.11.2020), ОСОБА_22 (20.11.2020) та ОСОБА_21 (20.11.2020), ОСОБА_17 (24.11.2020), ОСОБА_20 (25.11.2020) особа, яка підлягає впізнанню ( ОСОБА_6 ) був затриманий в порядку ст. 208 КПК України (час фактичного затримання 20.11.2020 о 00:35), та в подальшому до якого ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 22.11.2020 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та таким чином орган досудового розслідування мав реальну можливість забезпечити присутність особисто підозрюваного під час її проведення. При цьому у вказаних протоколах не зазначено необхідності впізнання за фотознімками, та з яких саме причин вказану слідчу дію було проведено за відсутності ОСОБА_6 .
Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що на час проведення такої слідчої (розшукової) дії як пред`явлення особи для впізнання за участі свідків ОСОБА_19 (20.11.2020) та ОСОБА_17 (24.11.2020) особа, яка підлягає впізнанню ( ОСОБА_7 ) був затриманий в порядку ст. 208 КПК України (час фактичного затримання 20.11.2020 о 00:35), та в подальшому до якого ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 22.11.2020 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язку прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, та таким чином орган досудового розслідування мав реальну можливість забезпечити присутність особисто підозрюваного під час її проведення. При цьому у вказаних протоколах не зазначено необхідності впізнання за фотознімками, та з яких саме причин вказану слідчу дію було проведено за відсутності ОСОБА_7 .
Крім того, серед чотирьох фотознімків фотознімок з зображенням ОСОБА_7 візуально суттєво відрізняється від інших фотознімків, так як ОСОБА_7 єдиний на зображенні знаходиться у масці індивідуального захисту. Саме ця відмінність фотознімків здатна привернути увагу впізнаючого та ймовірно вплинути на його рішення.
Вказані висновки узгоджуються з позицією, викладеній у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03.08.2021 №761/6970/14-к (провадження №51-5694км20), які беруться судом до уваги в силу вимог ст. 13 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Отже, сукупність допущених порушень вказує на отримання зазначених доказів (вищевказаних протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.11.2020, 24.11.2020 та 25.11.2020) з порушенням встановленої процедури, а тому відповідно до ст. 86 КПК України суд визнає вищевказані протоколи недопустимими доказами.
Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що за результатами судового розгляду повністю доведено винуватість кожного з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Водночас, доводи захисника ОСОБА_13 про те, що в результаті судового провадження беззаперечних доказів винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, встановлено не було, у зв`язку з чим дії останнього слід кваліфікувати за ст. 193 КК України як незаконне привласнення особою знайденого чи такого, що випадково опинилося у неї чужого майна, суд вважає необгрунтованими та такими, що спростовуються встановленими судом фактичними обставинами кримінального провадження, оскільки за результатами судового розгляду було встановлено, що потерпілий був позбавлений права володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майно саме внаслідок відкритих умисних дій обвинувачених, направлених на відкрите заволодіння його майном із застосуванням фізичного насильстава до потерпілого, протилежного судом встановлено не було.
Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання кожному з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд приходить до наступного висновку.
Слід зазначити, що згідно зі ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину з огляду на положення ст. 12 КК України, який є тяжким; особу обвинуваченого, котрий має повну середню освіту, неодружений, офіційно непрацевлаштований, має постійне місце проживання та реєстрації, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, формально посередньо характеризується за місцем проживання дільничним офіцером поліції, та позитивно характеризується за місцем проживання мешканцями будинку, раніше неодноразово судимий, судимості незняті і непогашені у встановленому законом порядку, згідно статей 66, 67 КК України обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.
Враховуючи принципи законності та справедливості покарання, беручи до уваги вище вказані обставини в сукупності, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції норм закону, що передбачає відповідальність за вчинене, з його реальним відбуванням, оскільки вважає, що саме такий вид покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
При цьому суд не вбачає правових підстав для призначення ОСОБА_6 покарання із застосуванням статей 69, 75 КК України, оскільки вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе лише в умовах реального відбування покарання.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину з огляду на положення ст. 12 КК України, який є тяжким; особу обвинуваченого, котрий має повну середню освіту, розлучений, має на утриманні малолітню дитину ( ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ), офіційно непрацевлаштований, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, формально посередньо характеризується за місцем проживання, на момент звернення з обвинувальним актом до суду був таким, що в силу ст. 89 КК України судимості не мав, згідно статей 66, 67 КК України обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.
Враховуючи принципи законності та справедливості покарання, беручи до уваги вище вказані обставини в сукупності, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції норм закону, що передбачає відповідальність за вчинене, з його реальним відбуванням, оскільки вважає, що саме такий вид покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
При цьому суд не вбачає правових підстав для призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням статей 69, 75 КК України, оскільки вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливе лише в умовах реального відбування покарання.
Водночас, визначаючи остаточне покарання ОСОБА_7 , суд вважає за необхідне зазначити про наступне.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах 1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 на момент постановлення вироку є судимим за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 24.01.2022 (справа №756/952/22) за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин, покарання не відбуте.
Тобто, у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, до постановлення вироку Оболонського районного суду міста Києва від 24.01.2022.
З огляду на викладене остаточне покарання ОСОБА_7 за цим вироком слід визначити за загальними правилами ст. 70 КК України та на підставі ч. 4 ст. 70 цього Кодексу шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком від 24.01.2022 у виді громадських робіт більш суворим за цим вироком.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати на залучення експерта під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинувачених солідарно в рівних частинах на користь держави.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишити без зміни.
Зарахування строку попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_6 слід вирішити відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишити без зміни.
Зарахування строку попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_7 слід вирішити відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України.
Керуючись положеннями статей 100, 369-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Строк відбування ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі обчислювати з дня набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишити без зміни.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбутого ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі зарахувати строк попередньо ув`язнення в період з 20.11.2020 (момент фактичного затримання) по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком Оболонського районного суду міста Києва від 24.01.2022 більш суворим за цим вироком ОСОБА_7 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Строк відбування ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі обчислювати з дня набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишити без зміни.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбутого ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі зарахувати строк попередньо ув`язнення в період з 20.11.2020 (момент фактичного затримання) по 22.11.2020 та з 28.01.2022 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:
мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9» чорного кольору з сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_3 , імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; кабель зарядного пристрою білого кольору; годинник наручний марки «Amazfit» чорного кольору з розірваним ремінцем; навушники чорного кольору, які відповідно до постанови старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_40 від 21.11.2020 було передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_11 , залишити потерпілому за належністю.
Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 солідарно в рівних частинах на користь держави у рахунок відшкодування витрат на залучення експерта (Отримувач: ГУК у м. Києві/Оболонський р-н 24060300; Код отримувача ; Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); Номер рахунку (IBAN): UA0026006; Код класифікації доходів бюджету: 24060300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Інші надходження): в сумі 283 (двісті вісімдесят три) грн 80 коп (від 20.11.2020 №042/1-1129-2020).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1