Справа № 756/8086/22
Провадження № 1-кс/756/1363/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , яка діє у інтересах ОСОБА_4 , слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000236 від 30.05.2022,

УСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.07.2022 в рамках кримінального провадження №0000236 від 30.05.2022.

В обґрунтування клопотання заявник посилається серед іншого, на те, що до слідчого відділу Оболонського УП ГУ НП у м. Києві Головним слідчим відділом СБ України було передано матеріали кримінального провадження №0000236 від 30.05.2022. З матеріалів кримінального провадження, убачається, що 21.07.2022 на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 08.07.2022 був проведений обшук у квартирі де проживає ОСОБА_4 з родиною, за адресою: АДРЕСА_1 . У ході обшуку вилучено мобільний телефон марки Pocco X3NFC моделі M2007J20CG IMEI НОМЕР_1 / НОМЕР_2 із сім картою з номером НОМЕР_3 в ньому; предмет схожий на рушницю (карабін) Fz7.62M964 із заводським номером НОМЕР_4 .

На адвокатський запит захиснику стало відомо про наявність ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 26.07.2022, відповідно до якої накладено арешт на мобільний телефон марки Россо X3NFC моделі M2007J20CG ІМЕІ НОМЕР_1 / НОМЕР_2 із сім картою з номером НОМЕР_3 . Захисник зазначає, що мобільний телефон, вилучений під час обшуку, не являвся предметом обшуку, а дозволу на його вилучення у слідчого не було, зберігання фото чи картинок, на яких зображені предмети схожі на зброю, законодавством України не заборонено. Отже, вилучення вказаного мобільного телефону в ході обшуку було незаконним.

Заявник акцентує увагу, що арешт на вищевказаний мобільний телефон був накладений необґрунтовано, а тому просить його скасувати.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених у клопотанні.

Слідчий Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання, в обгрунтування своєї позиції подала до суду копію витягу з ЄРДР, протокол огляду мобільного телефону, протокол про призначення судової балістичної експертизи.

Уповноважений прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. При цьому, на електронну пошту суду направив заяву про розгляд у його відсутність, у задоволенні клопотання просив відмовити.

Дослідивши клопотання та додані до нього додатки, заслухавши учасників судового процесу, слідчий суддя встановив наступне.

Як убачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, було внесено відомості та розпочато розслідування кримінального провадження №0000236 від 30.05.2022.

21.07.2022 року в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.07.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 (адреса проживання ОСОБА_4 ) вилучено предмет схожий на рушницю (карабін) Fz7.62M964 із заводським номером НОМЕР_4 та мобільний телефон марки Pocco X3NFC моделі M2007J20CG IMEI НОМЕР_1 / НОМЕР_2 із сім картою з номером НОМЕР_3 в ньому.

21.07.2022 року вказаний телефон було оглянуто та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні. В ході огляду вказаного телефону було встановлено, що у ньому містяться відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26.07.2022 було задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, яке вилучене 21.07.2022 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки Pocco X3NFC моделі M2007J20CG IMEI НОМЕР_1 / НОМЕР_2 із сім картою з номером НОМЕР_3 , який визнано речовим доказом по справі.

Постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 23.09.2022 у кримінальному провадженні №0000236 від 30.05.2022 призначено судову балістичну експертизу, виконання якої доручено експертам Київського НДЕКЦ МВС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із вказаної процесуальної норми, саме на особу, яка порушила провадження у справі покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.

Отже, власник майна повинен навести докази того, що на цій стадії розслідування втратив свою актуальність вищезазначений захід забезпечення або ж під час його застосування таке рішення прийняте безпідставно, тобто без урахування певних суттєвих обставин.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП]). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22.09.1994, та «Кушоглу проти Болгарії» від 10.05.2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986).

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У даному випадку слідчим суддею не встановлено обставин, які б свідчили про те, що арешт накладено з порушенням вимог діючого законодавства, загальних принципів міжнародного права, отже при арешті майна було дотримано принципу законності, а саме втручання є пропорційним.

Обставин, передбачених ст. 174 КПК України, які б слугували підставою для скасування арешту майна повністю чи частково не встановлено, оскільки досудове розслідування не завершене та проводяться слідчі та процесуальні дії спрямовані на встановлення достовірних обставин кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Ураховуючи, що досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню ще триває, у кримінальному провадженні досліджуються речові докази, слідчий суддя приходить до висновку, що на теперішній час потреба в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна не відпала, оскільки за встановлених обставин вбачається, що підстави, на які посилається заявник, що, на його думку, свідчать про необхідність скасування вказаного арешту, продовжують бути предметом перевірки органу досудового розслідування в межах кримінального провадження №0000236 від 30.05.2022.

За вказаних обставин, під час судового розгляду даного клопотання за наданими матеріалами встановлено, що втручання у право власності власника майна обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та у відповідності до принципу верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що даний час дотримано «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства й вимогами захисту основоположних прав власника майна та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

Водночас, дотримуючись справедливої рівноваги, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що після проведення необхідних експертних досліджень, виявлення і фіксації доказової інформації, наявної у вмісті мобільного телефону, для її подальшого використання в цілях доказування сам пристрій може бути повернутий власнику.

З метою забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, слідчий суддя вважає, що до проведення необхідних процесуальних та слідчих дій, арешт вказаного майна скасуванню не підлягає, оскільки такі дії можуть зашкодити кримінальному провадженню.

Таким чином, за наслідками судового розгляду слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, не доведено необґрунтованості накладення арешту на майно та не доведено того, що на даний час відпала потреба в продовженні дії такого заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту накладеного на мобільний телефон марки Pocco X3NFC моделі M2007J20CG IMEI НОМЕР_5 із сім картою з номером НОМЕР_3 .

Керуючись статтями 7, 9, 170-174, 309, 376, 392, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 26.07.2022 у кримінальному провадженні №0000236 від 30.05.2022 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 10.10.2022 о 17 год. 58 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1