У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.07.2022 Справа №607/8948/22

Провадження № 1-кс/607/2765/2022

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в режимі відеоконференції клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000154 від 10 лютого 2021 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Золочів Львівської області, українки, громадянки України, непрацюючої, із середньою освітою, одруженої, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.1 ст.309, ч.ч.1,2 ст.317 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2022 року слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000154 від 10 лютого 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.1 ст.309, ч.ч.1,2 ст.317 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що на адресу СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшов рапорт оперуповноваженого УБН в Тернопільській області ДБН НПУ В. Гуменного про те, що громадянка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 займається незаконним збутом наркотичних речовин на території м. Тернополя споживачам наркотичних засобів за грошову винагороду.

Окрім цього, встановлено, що 21.01.2022 року під час проведення обшуку по АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 було виявлено та вилучено наркотичні засоби та психотропні речовини. Також встановлено, що ОСОБА_4 , яка зареєстрованна за адресою: АДРЕСА_1 надала ОСОБА_7 та ОСОБА_8 приміщення зазначеної квартири для незаконного вживання наркотичних засобів та психотропних речовин.

Також, ОСОБА_4 , яка зареєстрованна за адресою: АДРЕСА_1 , повторно, надала ОСОБА_9 приміщення зазначеної квартири для незаконного вживання наркотичних засобів та психотропних речовин. Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 , яка зареєстрованна за адресою: АДРЕСА_1 , повторно, надала ОСОБА_10 приміщення зазначеної квартири для незаконного вживання наркотичних засобів та психотропних речовин.

30.05.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч.ч. 1, 2 ст. 317 КК України. 30.05.2022 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тривання під вартою із визначенням розміру застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 620 гривень, терміном до 23 год. 59 хв.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінальних * правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч.ч. 1, 2 ст. 317 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: рапортом о/у УБН в Тернопільській області ДБН НПУ ОСОБА_11 про виявлене кримінальне правопорушення від 10.02.2021; протоколом огляду грошових коштів №1970/40-19/01-2021 від 03.12.2021; заявою ОСОБА_12 (анкетні дані змінено) від 03.12.2021; протоколом огляду покупця та вручення йому грошових коштів перед початком проведення опеативної закупки №1971/40-19/01-2021 від 03.12.2021; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи №1993/40-19/01-2021 від 09.12.2021; протоколом про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від №1972/40-19/01-202103.12.2021; протоколом вилучення №1996/40-19/01-2021від 03.12.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 (анкетні дані змінено) від 06.12.2021; висновком експерта №СЕ-19/120-21/12557-НЗПРАП за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів від 14.12.2021; протоколом обшуку від 21.01.2022; протоколом огляду предмету від 24.01.2022; повідомленням за результатами перевірки слідів рук, відбитків пальців та долонь в Експертній службі МВС від 02.02.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/4116-Д за результатами дактилоскопічної експертизи від 02.05.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/1148-НЗПРАП за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів від 29.04.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/1204-НЗПРАП за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів від 29.04.2022; протоколом огляду предмету від 26.01.2022; повідомленням за результатами перевірки слідів рук, відбитків пальців та долонь в Експертній млужбі МВС від 14.02.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/4237-Д за результатами дактилоскопічної експертизи від 05.05.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/1305-НЗПРАП за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів від 29.04.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/1144-НЗПРАП за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів від 10.02.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/1137-НЗПРАП за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів від 29.03.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/11Э4-НЗПРАП за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів від 20.04.2022; висновком експерта №СЕ-] 9/120-22/1ІЗЗ-НЗПРАП за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів від 20.04.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/1136-НЗПРАП за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів від 03.05.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/1145-НЗПРАП за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів від 26.04.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/1142-НЗПРАП за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів від 29.04.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 01.02.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 01.02.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 26.01.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 26.01.2022; повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 30.05.2022.

11.07.2022 прокурор визнав, що зібрані під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000154 докази є достатніми для складання обвинувального акту у кримінальному провадженні.

В ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 11.07.2022 стороні захисту повідомлено, що досудове розслідування завершено, а зібрані під час розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту. Також роз`яснено, що відповідно до вимог ч. 6 ст. 290 КПК України, сторона захисту, зобов`язана надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до житла чи іншого володіння, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем сторони захисту, якщо сторона захисту має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді. Також, 11.07.2022 стороні захисту повідомлено, що відповідно до вимог ст. 290 КПК України вони мають право ознайомитись з матеріалами досудового розслідування.

Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.1 ст.309, ч.ч.1,2 ст.317 КК України, одне з яких відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином у зв`язку з цим зазначає про існування ризиків, передбачених пунктамип.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрювана ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення. З урахуванням викладеного, зокрема, даних про особу підозрюваної ОСОБА_4 , а також зважаючи на те, що остання не має джерела доходу, ніде не працює, раніше судима, що свідчить про неправомірну поведінку ОСОБА_4 , а тому на думку слідчого, є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та їй необхідно продовжити строк застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який буде достатнім на переконання слідчого, для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків визначених КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, вважаючи мету і підстави продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 обґрунтованими.

В судовому засіданні захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання слідчого, при цьому зазначив що ОСОБА_4 хворіє на цукровий діабет та у неї на утриманні неповнолітня донька, а тому вважає що його підзахисній слід змінити запобіжний захід на більш м`який. Просить відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала думку свого захисника та просить змінити застосований до неї запобіжний захід на домашній арешт, при цьому вказала, що у неї незадовільний стан здоров`я, та на даний час вона вагітна, однак підтверджуючих даних про даний факт представити суду не може.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області, перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000154 від 10 лютого 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.1 ст.309, ч.ч.1,2 ст.317 КК України.

30 травня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.1 ст.309, ч.ч.1,2 ст.317 КК України.

Також 30 травня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/6671/22 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до двох місяців із визначенням розміру застави в сумі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 49 620,00 грн.

Положеннями ч. 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.1 ст.309, ч.ч.1,2 ст.317 КК України, що підтверджується долученими до клопотання доказами, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000154 від 10 лютого 2021 року; рапортом оперуповноваженого ОСОБА_14 від 10.02.2021 року; протоколом огляду грошових коштів від 03.12.2021 року; протоколом огляду покупця та вручення йому грошових коштів перед початком проведення оперативної закупки від 03.12.2021 року; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи №1993/40-19/01-2021 від 09.12.2021 року; протоколом про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від №1972/40-19/01-202103.12.2021 року; протоколом вилучення №1996/40-19/01-2021від 03.12.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 (анкетні дані змінено) від 06.12.2021 року; висновком експерта №СЕ-19/120-21/12557-НЗПРАП за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів від 14.12.2021 року; копією ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 23.12.2021 року про надання дозволу на проведення обшуку; протоколом обшуку від 21.01.2022 року; протоколом огляду предмету від 24.01.2022 року; повідомленням за результатами перевірки слідів рук, відбитків пальців та долонь в Експертній службі МВС від 02.02.2022 року; висновком експерта №СЕ-19/120-22/4116-Д за результатами дактилоскопічної експертизи від 02.05.2022 року; висновком експерта №СЕ-19/120-22/1148-НЗПРАП за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів від 29.04.2022 року; висновком експерта №СЕ-19/120-22/1204-НЗПРАП за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів від 29.04.2022; протоколом огляду предмету від 26.01.2022 року; повідомленням за результатами перевірки слідів рук, відбитків пальців та долонь в Експертній службі МВС від 14.02.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/4237-Д за результатами дактилоскопічної експертизи від 05.05.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/1305-НЗПРАП за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів від 29.04.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/1144-НЗПРАП за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів від 10.02.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/1137-НЗПРАП за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів від 29.03.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/11Э4-НЗПРАП за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів від 20.04.2022; висновком експерта №СЕ-] 9/120-22/1ІЗЗ-НЗПРАП за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів від 20.04.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/1136-НЗПРАП за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів від 03.05.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/1145-НЗПРАП за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів від 26.04.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/1142-НЗПРАП за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів від 29.04.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 01.02.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 01.02.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 26.01.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 26.01.2022; вимогою на ОСОБА_4 , згідно якої остання раніше судима, матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно зазначає, що вказане було встановлено слідчим суддею при ухваленні рішення про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та в доданих матеріалах, а також з того, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого обставини, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і хоча на даному етапі не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 р., ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий за погодженням з прокурором вказав на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, п. 3, п.5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя оцінює в сукупності з обставинами цього кримінального провадження, а також враховує тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , та один з яких у відповідності до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином, та за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні слідчий суддя також виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від цих осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на вказаних осіб існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Крім того, на переконання слідчого судді, ризик вчинення ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушення підтверджується тим, що підозрювана офіційно не працює, джерел доходу не має, скоєння злочинів було викликано зокрема її скрутним матеріальним станом, крім того вона раніше судима за вчинення умисних корисливих злочинів, зазначене дає підстави вважати високою ймовірність вчинення нею інших кримінальних правопорушень.

З огляду на доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , характеру та обставин справи, особи підозрюваної, дійшов висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 .

При цьому слід зазначити, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання відомості наведені стороною захисту та самою підозрюваною щодо незадовільного стану здоров`я ОСОБА_4 та неможливості подальшого перебування під вартою, у зв`язку із чим останні просили змінити запобіжний захід на інший більш м`який, оскільки вказане не підтверджене належними документальними доказами. Більше того, не підтверджується належними доказами той факт, що підозрювана ОСОБА_4 перебуває у стані вагітності.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.
Втім, за наведених вище обставин, на переконання слідчого судді, зміна запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не гарантує унеможливлення продовження ОСОБА_4 злочинної діяльності, навіть у разі перебування під цілодобовим домашнім арештом.
Доводи сторони захисту не надають підстав для можливості застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки застосування таких запобіжних заходів не забезпечить в повній мірі дотримання належної процесуальної поведінки підозрюваної, оскільки ОСОБА_4 будучи раніше судимою на шлях виправлення стала, даний факт не став стримуючим фактором від вчинення останньою нових злочинів.
Крім того, при вирішенні даного клопотання суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як зазначає Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

На переконання слідчого судді, застосування щодо підозрюваної ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки останньої, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

З урахуванням викладеного, а також беручи до уваги дані про особу підозрюваного, тяжкість інкримінованих їй злочинів та за наявності прямо передбачених ст. 177 КПК України ризиків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слідчого слід задовольнити та необхідно продовжити строк застосованого щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вважає, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за вказаних умов, і навіть з урахуванням виключності такого заходу забезпечення кримінального провадження, він повністю відповідає як вимогам КПК України, так і обставинам даного кримінального провадження. При цьому застосований запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява №28969/04, від 16.05.2013), яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».

При цьому слідчий суддя звертає увагу на відсутність підстав для вирішення питання щодо визначення розміру застави відносно підозрюваної ОСОБА_4 , адже питання щодо застосування такого альтернативного запобіжного заходу підлягає розгляду під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України, натомість у відповідності до положень КПК України під час продовження строку тримання під вартою таке питання повторно не вирішується. В той же час слід зазначити, що клопотань від учасників судового розгляду про зміну розміру застави, визначеної підозрюваній ОСОБА_4 як альтернативний запобіжний захід при застосуванні щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчому судді не надходило.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання захисника підозрюваного про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 на більш м`який та клопотання підозрюваної ОСОБА_4 про із тримання під вартою на більш м`який, та в задоволенні клопотання підозрюваної ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт слід відмовити, оскільки зазначений запобіжний захід не зможе попередити ризики, визначені у ст. 177 КПК України, та забезпечити належне виконання нею покладених обов`язків.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 205, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_5 про зміну застосованого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 на більш м`який та клопотання підозрюваної ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000154 від 10 лютого 2021 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.1 ст.309, ч.ч.1,2 ст.317 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 23 год. 59 хв. 18 вересня 2022 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1