Єдиний унікальний номер 205/510/22
У Х В А Л А
Іменем України

19 липня 2022 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002079 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, має середню освіту, розлученого, офіційно не працюючого, місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 25.06.2019 року приблизно о 16:10 годині перебував на території ринку «Трофимівський», що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, 40-н, з раніше знайомою ОСОБА_7 . В подальшому, перебуваючи у вказаному місці, під час спілкування з потерпілою ОСОБА_7 , у ОСОБА_8 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виник кримінальний протиправний намір спрямований на умисне завдання удару, який завдасть фізичного болю і не спричинить тілесних ушкоджень. Після чого, приблизно о 16:10 годині ОСОБА_3 , перебуваючи на території ринку «Трофимівський», що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, 40-н, керуючись виниклим кримінальним протиправним наміром, спрямованим на умисне завдання удару ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підійшов до неї та умисно наніс один удар долонею правої руки в область лівої щоки останньої, тим самим завдав, їй фізичного болю, не спричинивши тілесні ушкодження.

Дії ОСОБА_3 , що виразилися в умисному завданні удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 126 КК України.

У судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_3 заявлено клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього, відповідно до ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Захисник ОСОБА_5 просив задовольнити клопотання ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього,

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання, не заперечуючи проти закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків давності.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, вважає, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 126 КК України підлягає закриттю з наступних підстав.

За частиною 1 статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання.

Досягнення мети кари і виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, загального і спеціального попередження іноді стає або взагалі неможливим, або просто зайвим. Тому, недоцільним є і притягнення особи до кримінальної відповідальності. Внаслідок цього ст. 49 КК України встановлює строки давності, тобто строки, після закінчення яких особа не може бути піддана кримінальній відповідальності за раніше вчинений злочин. Закінчення цих строків є підставою обов`язкового і безумовного звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового кримінального правопорушення.

Факт визнання чи невизнання особою своєї винуватості у даному випадку не має значення для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави. Таке звільнення є обов`язком, а не правом суду, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 5 ст. 49 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі; з дня вчинення кримінального проступку минуло більше двох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся і не переривався, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст. 284 КПК України, суд -.

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0002079 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1