Справа № 357/4372/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2022 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква, Київської області кримінальне провадження № 0000905 від 28.04.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кобці, Васильківського району, Київської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 01.02.2016 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців; 20.12.2016 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 3 місяці. Звільнений 06.01.2021 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області: ОСОБА_4 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Судом визнано доведеним, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України за №64/2022 від 24.02.2022 о 05 годині 30 хвилин на території України введено воєнний стан строком на 30 діб.

Відповідно до Указу Президента України за №133/2022 від 14.03.2022, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ» - продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Крім цього, відповідно до Указу Президента України за №259/2022 від 18.04.2022 на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-1Х» - продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Проте, 10.04.2022 о 03 год. 28 хвилин ОСОБА_3 , проходячи по АДРЕСА_3 , в якому проживає ОСОБА_5 , помітив встановлені камери зовнішнього спостереження та вирішив їх викрасти.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, ОСОБА_3 переліз через паркан та таким чином проник на територію вказаного домоволодіння, де в подальшому викрав камеру зовнішнього спостереження «WiFi Smart Camera», модель «YH-8», вартістю 1092 гривень 47 копійок, яка належить ОСОБА_5 .

В подальшому ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 1092 гривень 47 копійок.

Дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням показань обвинуваченого ОСОБА_3 , який будучи допитаним в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенню визнав повністю та пояснив, що дійсно він 10.04.2022 о 03 год. 28 хвилин, проходячи по АДРЕСА_3 , помітив встановлені камери зовнішнього спостереження, яка перебувала в робочому стані та фіксувала пересування ОСОБА_3 , який в умовах воєнного стану та в комендантську годину, перебував на вулиці. Після чого ОСОБА_6 вирішив збити камеру зовнішнього спостереження та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан та таким чином проник на територію вказаного домоволодіння, де в подальшому збив камеру зовнішнього спостереження, яку здав у ломбард та отримав кошти в розмірі 500 гривень.

Під час судового засідання обвинувачений у вчиненому злочині розкаявся, заявлений цивільний позов визнав повністю, просив суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень просив суд визнати недоцільним дослідження доказів у частині обставин вчинення цих кримінальних правопорушень, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, покарання просила призначити на розсуд суду.

Так, у порядку ст. 325 КПК України, вирішено питання про можливість розгляду провадження без потерпілої, так як з урахуванням думки учасників судового провадження, є можливим за її відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, у світлі норм ст. 91 того ж Кодексу.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінальних проваджень, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даних кримінальних проваджень та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, за вище встановлених обставин.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Мотиви призначення відповідного покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами статей 65 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Отже, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами статей 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає - визнання вини, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому суд визнає рецидив злочину.

Крім цього судом при призначенні покарання враховані дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога, лікаря - психіатра не перебуває, неодружений, не працевлаштований, має місце реєстрації та місце проживання, де характеризується позитивно, у якого відсутні на утриманні члени сім`ї, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім.

Також суд враховує доводи прокурора викладені в судових дебатах щодо призначення покарання у виді позбавлення волі із застосуванням іспитового строку, позицію обвинуваченого, який вину визнав, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій, який каявся, отже суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_3 у межах встановлених у санкції ч. 4 ст. 185 КК України, що передбачає відповідальність за вчинення вказаного кримінального правопорушення, а саме у виді позбавлення волі, із застосуванням іспитового строку.

Так, суд приходить до висновку про можливість перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим вважає за необхідне застосувати до нього ст. 75 КК України та призначити іспитовий строк, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі із застосуванням іспитового строку є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Відповідно до ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2022 відносно ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, з забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Отже, враховуючи заявлене клопотання прокурора про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання, оскільки наявні ризики, передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, надають підстави вважати, що ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили може переховуватися від відбування покарання, а також продовжити вчиняти інші злочині, тобто наявні ризики, передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, суд вважає необхідним змінити до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_3 з домашнього арешту на особисте зобов`язання з покладанням обов`язку, передбаченого ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме не відлучатися за межі с. Гребінки, Білоцерківського району, Київської області без дозволу суду.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні вирішено, відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням обвинуваченого.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, що кореспондується з нормами ст. 1177 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд ретельно перевіряючи усі вимоги позивача, оцінює надані докази на підтвердження заявлених вимог відповідно до ст. 94 КПК України, а також враховуючи повне визнання обвинуваченим розміру завданої ним шкоди потерпілій, приходить висновку, що цивільний позов у справі потерпілого/цивільного позивача ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення злочину, підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 368, 371, ч. 2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на три роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили, змінити на особисте зобов`язання, з покладанням обов`язку, передбаченого ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме не відлучатися за межі с. Гребінки, Білоцерківського району, Київської області без дозволу суду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 1092,47 грн. (десять тисяч дев`яносто дві гривень сорок сім копійок), завданої в наслідок вчинення злочину.

Речові докази по справі: DVD-R диск для лазерних систем зчитування, білого кольору, марки HP, ємкістю 4,7 GB, який містить відеофайл із присвоєною назвою «крадіжка 10.04.2022», залишити у матеріалах кримінального провадження № 0000905 від 28.04.2022, які зберігаються у прокурора.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя: ОСОБА_7