№ 336/2779/22
н/п 1-кп/336/542/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 - в режимі відеоконференції,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000018 ща обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог КПК України, просив суд призначити справу до судового розгляду, в закритому судовому засіданні, в яке викликати учасників судового провадження.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти призначення справи до судового розгляду, аналогічні міркування викладені у письмову клопотанні захисника про повернення обвинувального акту.

Зокрема захисник зазначає, що відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості (прізвище, ім`я, по батькові та займана посада) про усіх слідчих і прокурорів, що здійснювали розслідування та процесуальне керівництво під час судового слідства, проте обвинувальний акт таких даних не містить.

Вказує, що обвинувальний акт затверджений прокурором ОСОБА_3 , незважаючи на те, що старшим групи прокурорів є ОСОБА_6 , а ОСОБА_3 не був включений до групи на першочерговій стадії досудового розслідування.

Також зазначає, що в обвинувальному акті не викладена умова настання відповідальності за ч. 4 ст. 152 КК України «незалежно від її добровільної згоди», що призводить до відсутності чіткості змісту та сутності обвинувачення, чим порушує право ОСОБА_4 на захист.

Також посилається на те, що процесуальний статус потерпілої ОСОБА_7 та її законного представника ОСОБА_8 , що зазначений в обвинувальному акті, не відповідає із записами реєстру досудових розслідувань (надалі Реєстр) та положенням КПК України. Так, відповідно до записів Реєстру статус то потерпілої, то представника потерпілої надавався ОСОБА_8 , самій малолітній ОСОБА_9 статус потерпілої.

При цьому автор клопотання посилається на норму п. 6 ч. 4 ст. 55 КПК України відповідно до якої, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням потерпілими може бути визнано кілька осіб.

Крім того, на думку захисника, в обвинувальному акті зазначено про те, що ОСОБА_8 не заподіяна матеріальна та моральна шкода, а в матеріалах справи відсутні докази заподіяння потерпілій і фізичної шкоди.

Потерпіла та її законний представник в судове засідання не з`явилися. Законний представник повідомлялася про дату, місце і час підготовчого судового засідання під аудіо-, відеофіксацію під час минулого судового засідання, яке було відкладено через неявку прокурора.

Неявка потерпілої та її законного представника не перешкоджають проведенню підготованого судового засідання та не порушує їхні права, адже відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦПК України потерпілий може пред`явити цивільний позов до початку судового розгляду.

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Як передбачено статтею 315 Кримінального процесуального кодексу України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду і з цією метою визначає дату та місце проведення судового розгляду, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд, з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчиняє інші дії, необхідні для підготовки судового розгляду.

Вимоги щодо обвинувального акту встановлені ст. 291 КПК України.

Так, обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Обвинувальний акт має містити, зокрема, такі відомості:

-найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

-анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

-анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

-прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

-виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

-обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

-розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

-розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

-9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Вказані вимоги стороною обвинувачення були дотримані в повному обсязі.

Суд відхиляє доводи сторони захисту з огляду на таке.

Частина 1 ст. 291 КПК України визначає, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором, що було дотримано в повній мірі. Процесуальне законодавство на ставить можливість затвердження обвинувального акту в залежність від ролі прокурора у групі прокурорів та часу його включення у таку групу. З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що прокурор ОСОБА_10 постановою від 04.01.2022 включений до групи прокурорів у кримінальному провадженні.

Твердження, що в обвинувальному акті повинні бути зазначені відомості про всіх прокурорів та слідчих, задіяних у ході досудового розслідування, ґрунтуються на неправильному тлумаченні п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України, адже у вказаній нормі терміни «прокурор», «слідчий» законодавець застосовує в однині, тобто в обвинувальному акті має бути зазначений саме слідчий, що склав обвинувальний акт, та прокурор, що його затвердив.

Щодо доводів захисту стосовно процесуального статусу потерпілої у цьому кримінальному провадженні суд зазначає таке.

Відповідно до положень ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди тощо.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Якщо потерпілим є неповнолітня особа або особа, визнана в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з нею залучається її законний представник (ч. 1 ст. 59 КПК України).

В обвинувальному акті зазначені анкетні відомості як малолітньої потерпілої, так і її законного представника.

Посилання сторони захисту на п. 6 ч. 4 ст. 55 КПК України є помилковим, адже законний представник ОСОБА_8 залучається до процесуальних дій в силу малолітнього віку потерпілої, а не набуває статусу потерпілого через перебування потерпілої у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, внаслідок кримінального правопорушення.

Суд не може дати оцінку доводам захисника про відсутність доказів заподіяння малолітній потерпілій шкоди, оскільки дослідження доказів здійснюється на наступній стадії судового розгляду.

Невідповідності, за доводами клопотання, зазначення статусу потерпілої чи її законного представника у реєстрі, а відтак у відповідних процесуальних документах, судом буде дана відповідна оцінка також на стадії судового розгляду справи.

Щодо доводу про зазначення в обвинувальному акті правової кваліфікації діянь, що інкриміновані ОСОБА_4 , не відповідно до положень КК України, суд зазначає таке.

Деталі обвинувачення у кримінальному процесі (певні конкретні фактичні обставини) дійсно мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Конкретність обвинувачення є оціночною категорією та може бути перевірена лише в ході судового розгляду справи, адже на стадії підготовчого судового засідання суд не може давати оцінку кваліфікації дій обвинуваченого, доказам чи фактичним обставинам кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Як підкреслив Верховний Суд в ухвалі від 03.07.2019 у справі № 273/1053/17, кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо.

При цьому, з метою недопущення порушення права особи на захист через неконкретність обвинувачення та можливого скасування рішення суду першої інстанції з підстав незабезпечення гарантій на справедливий суд, прокурор відповідно до положень ст. 337 КПК України в ході судового розгляду може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення.

Суд, в силу цієї ж норми, має право вийти за межі висунутого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відтак, у підготовчому судовому засіданні суд не встановив підстав, передбачених пунктами 2-4 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України, для прийняття рішення про закриття провадження у справі, повернення обвинувального акта прокурору через невідповідність вимогам КПК України, направлення обвинувального акта до відповідного суду для визначення підсудності.

На підставі п. 2 ч. 2 ст. 152 КК України судовий розгляд здійснювати у закритому судовому засіданні.

З урахуванням думки обвинуваченого та його захисника, судовий розгляд здійснювати суддею одноособово.

Ґрунтуючись на матеріалах кримінального провадження, необхідним є виклик учасників кримінального провадження, а саме прокурора, обвинуваченого, його захисника, законного представника потерпілої.

Керуючись статтями 177, 314-316, 334, 336,369-372, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника залишити без задоволення.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження на 14-00 год. 18 серпня 2022 року, який відбудеться у залі судових засідань Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 117-а.

Справу розглядати суддею одноособово у закритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати учасників судового провадження в порядку, передбаченому статтями 135-139 Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1