Справа №463/2996/22
Провадження №1-кс/463/2004/22
У Х В А Л А

12 травня 2022 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 28.02.2022 року про закриття кримінального провадження № 0001179 від 04.06.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (далі ДБР), ОСОБА_4 від 28.02.2022 про закриття кримінального провадження № 0001179 від 04.06.2013.

Скаргу обґрунтовує тим, що ДБР проводилось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001179 від 04.06.2013. Постановою слідчого ОСОБА_4 від 28.02.2022 вказане кримінальне провадження було закрито. Вважає, що в ході досудового розслідування слідчии не взято до уваги ч.2 ст.9 КПК України, згідно якої слідчий зобов`язаний всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити ті обставини які викривають та і ті що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм правову оцінку. Окрім цього вважає, що при винесенні постанови про закриття слідчий не надав належної оцінки обставинам справи, письмовим доказам, не провів необхідних слідчих дій, відповідно постанова необгрунтована, тому просить скаргу задовольнити, а постанову скасувати. Окрім цього просив поновити строки на зверненя зі скаргою.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 , скаргу підтримав з наведених мотивів, просив таку задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про розгляд справ повідомлявся належним чином. Слідчим надано до суду матеріали кримінального провадження для огляду та дослідження.
У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження на підставі наявних доказів. Крім того, в силу ч.3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0001179 від 04.06.2013, слідчий суддя встановив наступне.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження до слідчого судді рішення слідчого має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Суд звертає увагу, що у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку.

Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на оскарження рішення слідчого, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

За таких обставин, враховуючи нетривалість пропуску строку, відсутність можливих негативних наслідки його відновлення для інших осіб, слід виходити з того, що у цій справі підстави для поновлення строків для оскарження рішення слідчого виправдовують втручання у принцип юридичної визначеності, що не свідчить про його порушення. Відповідно суд задовільняє клопотання про поновлення строків на звернення зі скаргою.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно дост. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" та "Ґюль проти Туреччини").

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Як вбачається з матеріалів скарги в провадженні слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження № 0001179 від 04.06.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 28.02.2022 вказане кримінальне провадження було закрито.
Частини 1, 2 ст. 22 КПК України передбачають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження з підстав неправильності та неповноти досудового розслідування, слідчий суддя вважав за необхідне з метою перевірки доводів заявника оглянути матеріали кримінального провадження та надати правову оцінку процесуальним діям слідчого під час проведення досудового розслідування, за наслідками яких була винесена оскаржувана постанова.Так слідчими Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0001179 від 04.06.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. Згідно матеріалів досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні старші державні податкові ревізори-інспектори відділу податкових розслідувань ВПМ Дрогобицької ОДПІ ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , проводили тематичну перевірку ТзОВ «Каштан» з питань реалізації основних засобів, а саме: нежитлового будинку по вул. Самбірській, 80, в м. Дрогобич Львівської області та сплати в бюджет ПДВ за листопад 1998 року, без участі керівника та головного бухгатера підприємства 18.02.2000, за результатами проведення якої було складено акт № 26-2/64 «Про результати тематичної перевірки ТзОВ «Каштан» від 02.02.2000 за період з 01.11.1998-01.01.2000». Згідно даного акту, за результатами перевірки встановлено заниження податку на додану вартість за листопад 1998 року на суму 11 929 грн. та рекомендовано в десятиденний термін з дня написання акту суми донарахованих платежів разом з пенею перерахувати: 12 216 грн. 70% від донарахованого ПДВ разом з пенею в держбюджет, 5 237 грн. 30% від донарахованих сум згідно акту перевірки для Дрогобицької ОДПІ у відділення держказначейства в Дрогобицькому районі.

На підставі даного акту 18.02.2000 Дрогобицькою ОДПІ винесено рішення № 168/26-2/19331656, затверджене підписом першого заступника начальника Дрогобицької ОДПІ, про застосування та стягнення з ТзОВ «Каштан» фінансових санкцій за порушення законодавства про оподаткування в розмірі 29 382 грн. та 8 816 грн. відповідно. Крім того, під час тематичної перевірки ТзОВ «Каштан» з питань ведення касових операцій в національній валюті України при реалізації нежитлового будинку по

вул. Самбірській, 80 у м. Дрогобич, без участі керівника та головного бухгалтера підприємства, 15.09.2000 склали додатковий акт № 26-2/194-195 «Про результати тематичної перевірки ТзОВ «Каштан» з питань ведення касових операцій в національній валюті України», згідно якого за результатами перевірки встановлено неоприбуткування готівкових коштів в касу ТзОВ «Каштан» та рекомендовано в десятиденний термін з дня написання акту суми донарахованих платежів 298 215 грн. перерахувати в Державний бюджет.

На підставі даного акту 18.09.2000 Дрогобицькою ОДПІ винесено рішення №837/26-0/19334656 про застосування та стягнення з ТзОВ «Каштан» фінансових санкцій за порушення законодавства з регулювання обігу готівки в розмірі 298 215 грн.

Директором ТзОВ «Каштан» був ОСОБА_3 , за час його відсутності постановою арбітражного керуючого ОСОБА_7 від 12.12.2000 №7/262-21/328 ТзОВ «Каштан» було визнано банкрутом. Ліквідатором за результатами роботи було подано в арбітражний суд Львівської області протокол зборів ліквідаційної комісії, ліквідаційний баланс ТзОВ «Каштан», а також звіт про проведення ліквідаційної процедури боржника. Майна підприємства ТзОВ «Каштан» не виявлено, непогашена заборгованість банкрута перед бюджетом становить 9 848 грн. 10.01.2002 ухвалою Господарського суду львівської області затверджено ліквідаційний баланс ТзОВ «Каштан», зареєстрованого за адресою: м. Дрогобич, вул. Самбірська, 82, а також ухвалено ліквідувати ТзОВ «Каштан». 26.07.2002 за рішенням Господарського суду Львівської області ТзОВ «Каштан» знято з обліку платника податків та 22.10.2002 скасовано державну реєстрацію даного підприємства.

Відповідно до листів ДПІ у Дрогобицькому районі за № 7445/9/13-009 від 22.06.2009, а також за № 7475/9/13-009 від 23.06.2009, станом на 29.02.2000 по акту перевірки № 26-2/64 від 18.02.2000 ТзОВ «Каштан» виник податковий борг. У зв?язку з непогашенням боргу постановою арбітражного суду Львівської області від 12.12.2000 ТзОВ «Каштан» визнано банкрутом, а ухвалою суду від 10.01.2002 ТзОВ «Каштан» - ліквідовано.

Як встановлено згідно матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_3 маючи заборгованість з виплати працівникам ТзОВ «Каштан» заробітньої плати, державним та місцевим бюджетами, а також перед фондами з виплати загальнообов?язкових платежів, будучи основним співзасновником підприємства, його керівником та розпорядником коштів, особою, відповідальною за оперативне управління майном ТзОВ «Каштан» у вересні 1999 року безслідно зник, непроінформувавши нікого з інших співзасновників та працівників підприємства та не передавши управління майном жодній особі, неуповноваживши нікого управляти цим майном, що й фактично стало основною причиною визнання банкрутом та призвело до ліквідації підприємства.

Про поновлення права власності на майно ОСОБА_3 звернувся лише в травні 2006 року, фактично через 6 років, хоча мав можливість забезпечити поновлення порушених, на його думку, прав ще у 2003 році чи раніше, або вжити заходів до передачі прав управління майном довіреним особам.

В процесі проведення досудового розслідування, перевірено та встановлено слідчим, що згідно номенклатури справ ДПІ у Дрогобицькому районі податкова звітність юридичних осіб, у т.ч. ТзОВ «Каштан», зберігається 10 років, тобто декларації ТзОВ «Каштан» за період 1997-1998 знищені (відповідно до актів про виділення до знищення справ (документів), що не підлягають зберіганню від 15.05.2008 (пункт № 6) та від 19.03.2009 (пункт № 9), погоджені ЕПК Державного архіву Львівської області). Упродовж 1998-2002 років ТзОВ «Каштан» в ДПІ в Дрогобицькому районі не звітувало, про що свідчить відсутність паперових носіїв звітності та відсутні звітні дані в базах даних ДПІ. Окрім цього з метою встановлення обставин у справі слідчим допотувалися в якості свідків: старший державний податковий ревізор-інспектор Відділу податкових розслідувань ВПМ Дрогобицької ОДПІ ОСОБА_6 , яка повідомила, що першочергово перед проведенням данної тематичної перевірки на ТзОВ «Каштан» було надіслано виклик для явки керівництва товариства в Дрогобицьку ОДПІ з метою попередження про проведення перевірки. На даний виклик з?явилась ОСОБА_8 , яка з 06.11.1998 до 09.08.1999 працювала головним бухгалтером на ТзОВ «Каштан», і пояснила, що інтереси даного представництва представлятиме вона. За результатами тематичної перевірки був складений акт згідно завдання 225-0006 від 02.02.2000 за період з 01.11.1998 по 01.01.2000 за № 26-2/64 від 18.02.2000 та в графі «головний бухгалтер ТзОВ «Каштан»» поставлено підпис ОСОБА_9 . Оскільки виявлені порушення за період, що підлягав перевірці, відповідальний за фінансово-господарський, податковий та бухгалтерський обліки даного товариства у той час була ОСОБА_8 , тому саме вона повинна була бути присутньою при проведенні даної тематичної перевірки.

Аналогічні показання дав старший державний податковий ревізор-інспектор відділу податкових розслідувань ВПМ Дрогобицької ОДПІ ОСОБА_5 .

Допитаний свідок ОСОБА_10 повідомив, що з приводу листа, підготовленого на ім?я арбітражного керуючого ОСОБА_7 від 12.04.2001 за № 410/26-3 та підписаного ним, в якому вказано, що директор ТзОВ «Каштан» ОСОБА_3 перебуває в Іспанії, на момент видачі даного листа, якого підготував оперуповноважений відділу податкової міліції Дрогобицької ОДПІ ОСОБА_11 , на основі матеріалів, які він здобув в ході проведення оперативно-розшукових заходів, а саме: взятих пояснень від родичів, сусідів, співробітників та інше.

Допитаний свідок оперуповноважений ВПМ Дрогобицької ОДПІ ОСОБА_11 повідомив, що за минуванням тривалого проміжку часу, він не пригадує зазначеного вище листа на ім?я арбітражного керуючого ОСОБА_7 від 12.04.2001 за № 410/26-3.

Допитавний свідок арбітражний керуючий ОСОБА_7 повідомив, що звіт про проведення ліквідаційної процедури підприємства-банкрута ТзОВ «Каштан» від 28.11.2001 складений та підписаний ним. Підтвердив підготовку та підписання разом з іншими членами ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , акту ліквідаційної комісії у даній справі від 28.11.2001. За таких обставин був складений фінансовий звіт суб?єкта малого підприємництва ТзОВ «Каштан» на 01.12.2001. Для встановлення фактичного знаходження банкрута ТзОВ «Каштан» виїжджав за юридичною адресою. Для встановлення майнових активів, коштів, іншої облікової та звітної документації боржника, кредиторів, реальних шляхів погашення заборгованості перед бюджетом, направляв запити в Дрогобицьку ОДПІ, Дрогобицьку податкову міліцію про встановлення місцезнаходження директора ТзОВ «Каштан» ОСОБА_14 , головного бухгалтера, печаток, штампів, бухгалтерської документації. Для встановлення кредиторів звертався у ВДВС Дрогобицького МУЮ із відповідними запитами про наявність у них виконавчих проваджень на виконанні і надання йому, як арбітражному керуючому, даних документів. Згідно відповіді ВДВС Дрогобицького МУЮ на виконанні виконавчих проваджень по ТзОВ «Каштан» у них не перебувало, відповідно додаткових кредиторів встановлено не було. Постановою від 12.12.2000 № 7/262-21/328 ТзОВ «Каштан» було визнано банкутом, 10.01.2002 ухвалою Господарського суду Львівської області затверджено ліквідаційний баланс ТзОВ «Каштан», підприємство ліквідовано.

Окрім цього, з приводу вказаних подій ДПІ у Дрогобицькому районі проводилась перевірка щодо правомірності дій посадових осіб. Згідно висновку за № 30 від 21.09.2009. Згідно висновку за № 30 від 21.09.2009 вказаної перевірки дії посадових осіб інспекції відповідали вимогам діючого на вказаний період податкового законодавства та нормативних документів ДПА України.

Лист з ДПА у Львівській області за № 22052/9/14-118/140 від 09.10.2009 на повторну вимогу про надання інформації, підтвердив викладені обставини в первинній вимозі. Відповідно наданої інформації перевірка ТзОВ «Каштан» на предмет порушень податкового законодавства в діяльності даного підприємства організована та проведена правомірно; дії працівників Дрогобицької ОДПІ відповідають вимогам чинного на той час законодавства; Акти перевірок від 18.02.2000 № 26-2/64 та від 15.09.2000 № 26-2/194-195 складені правомірно; матеріали відділу податкової міліції ДПІ у Дрогобицькому районі по ТзОВ «Каштан» знищені; по ТзОВ «Каштан» на момент реалізації ВДВС Дрогобицького МУЮ заставного майна рахувалась заборгованість перед бюджетом в сумі 18 411,39 грн., тобто вся сума заборгованості на той час після реалізації такого заставного майна не була погашена. Дрогобицькою ОДПІ в заяві про визнання банкрутом ТзОВ «Каштан» зазначена заборгованість перед бюджетом в сумі 3 579 грн., однак на момент визнання банкуртом ТзОВ «Каштан» зазначена сума заборгованості перед бюджетом зросла та становила 9 848 грн. (недоїмка та пеня). Первинні документи про списання Дрогобицькою ОДПІ податкової заборгованості ТзОВ «Каштан» в сумі 292 757 грн. знищені (Акт про виділення та знищення справ, документів, що не підлягають зберіганню від 19.03.2008 № 1).

Водночас 22.03.2010 за результатами службової перевірки щодо дій працівників ДПІ у Дрогобицькому районі, пов?язаних з проведенням в 2000 р. перевірок ТзОВ «Каштан», старшим оперуповноваженим з ОВС ВВБ при ДПА у Львівській області УВБ ДПА України ОСОБА_15 складений висновок, згідно якого службові особи ДПІ у дрогобицькому районі за результатами проведених перевірок ТзОВ «Каштан» в порушення вимог

ст. 13 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», склали акти № 26-2/194-195 від 15.09.2000 без присутності керівника та головного бухгалтера ТзОВ «Каштан».

Також службові особи ДПІ у Дрогобицькому районі не вжили достатніх заходів на встановлення місцеперебування директора ТзОВ «Каштан» - ОСОБА_3 , хоча при цьому листом від 12.04.2001 за № 410/26-3 на адресу арбітражного керуючого ОСОБА_7 надали інформацію про перебування ОСОБА_3 в Іспанії, у зв?язку з тим провадження у справі про банкрутство та ліквідації ТзОВ «Каштан» проводилось без його участі.

Окрім цього допитані в якості свідків співзасновники та працівники ТзОВ «Каштан» ОСОБА_16 та ОСОБА_17 повідомили, що під час накладення працівниками ВДВС Дрогобицького МУЮ, були запрошені понятими, державним виконавцем по імені «Ірина», було складено опис майна, якого на складі не було. Кому саме в подальшому було передано арештоване майно їм не відомо. ОСОБА_3 у даний період часу був відсутній, про його місцезнаходження відомо не було.

Допитані співзасновники та працівники ТзОВ «Каштан» ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ,

ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 зазначили, що співзасновник директор ТзОВ «Каштан» ОСОБА_3 кудись безслідно зник з великими боргами по заробітній платі (розраховувався протягом останнього часу продуктами харчування, цукром, борошном тощо). З приводу проведення процедури банкрутства останні нічого повідомити не змогли.

Допитаний свідок ОСОБА_32 показала, що являється сусідкою колишнього головного бухгалтера ТзОВ «Каштан» ОСОБА_9 , яка тривалий час відсутня за місцем проживання та, зі слів сусідів, може перебувати на заробітках за кордоном. Як встановлено слідством сам ОСОБА_3 стверджує, що нікому в м. Дрогобичі не було відомо про його місце перебування в період проведення в 2000 році зазначених перевірок діяльності, процедури визнання банкрутом та ліквідації ТзОВ «Каштан», директором якого він являється, тобто видача довідки про перебування ОСОБА_3 в Іспанії фактично не вплинула на можливість ОСОБА_3 бути присутнім під час проведення зазначених процедур.

Відповідно ОСОБА_3 маючи заборгованість з виплати працівникам ТзОВ «Каштан» заробітньої плати, державним та місцевим бюджетами, а також перед фондами з виплати загальнообов?язкових платежів, будучи основним співзасновником підприємства, його керівником та розпорядником коштів, особою, відповідальною за оперативне управління майном ТзОВ «Каштан» у вересні 1999 року безслідно зник, непроінформувавши нікого з інших співзасновників та працівників підприємства та не передавши управління майном жодній особі, неуповноваживши нікого управляти цим майном, що й фактично стало основною причиною визнання банкрутом та призвело до ліквідації підприємства.

Так слідчим ТУ ДБР у м.Львові у ході досудового розслідування та аналізу матеріалів досудового розслідування, оцінено кожен доказ як окремо так і у комплексі з іншими доказами, взято до уваги відсутність з часу реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розсліувань достатніх доказів, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення, враховано чіткі межі предмету доказування кримінального правопорушення, звернено увагу на відсутність майнової шкоди, спричиненої внаслідок дій або бездіяльності осіб, обов?язкових ознак об?єктивної та суб`єктивної сторони кримінального правопрушення, які є предметом доказування у даному провадженні, співставляючи зміст повідомлення про вчинення кримінального правопорушення з отриманими доказами у кримінальному провадженні, та взято до уваги відсутність фактів чи обставин, які б підтверджували факт вчинення кримінального правопорушення службовими особами Дрогобицької ОДПІ, слідчий прийшов до висновку про відсутність в діянні конкретних службових осіб складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Враховуючи наведене, постанова слідчого про закриття кримінального провадження мотивована, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Окрім цього внесення відомостей в ЄРДР за вказаною заявою про кримінальне правопорушення ґрунтується на нормах закону, що було належною підставою для задоволення скарги. Обов`язок слідчого або прокурора чи слідчого судді не вимагав оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Перевірка такої заяви повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Лише потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст.284 КПК. Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа №761/20985/18, провадження № 51-8007км 18) наголосив: «...якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин».

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0001179 від 04.06.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, судом встановлено, що постанова про закриття кримінального провадження від 28.02.2022 не підлягає скасуванню, а у скарзі слід відмовити.

Керуючись вимогами статей 303, 306, 307, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

клопотання задовольнити, поновити строки на звернення зі скаргою.

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 28.02.2022 року про закриття кримінального провадження № 0001179 від 04.06.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України - відмовити.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.05.2022.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1