ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.09.2022 Справа №607/22812/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002316 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, безробітного, неодруженого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186 та ч.2 ст.190 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, в обвинуваченого ОСОБА_3 , який 23 листопада 2020 року близько 02 год. перебував на зупинці громадського транспорту, що в м.Тернополі по проспекту Злуки, 13, виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, реалізовуючи який він тоді ж і там же, умисно, з корисливих мотивів, без застосування насильства, шляхом ривка, відкрито викрав із рук потерпілої ОСОБА_5 належний їй мобільний телефон торгової марки «Samsung Galaxy S La'Fleur GT- S7562», вартістю 332 грн., після чого із викраденим майном з місця вчинення даного кримінального правопорушення втік, чим спричинив вказаній потерпілій матеріальну шкоду на наведену суму.

Крім цього, 21 березня 2021 року близько 10 год. в обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував по вул.Живова, 5Б, в м.Тернополі, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), реалізовуючи який він тоді ж і там же, під приводом нібито здійснення телефонного дзвінка із мобільного телефону, попросив його у раніше знайомого йому ОСОБА_6 , який добровільно надав обвинуваченому власний мобільний телефон торгової марки «Hyawei Y3-II», вартістю 833, 33 грн., із сім-карткою мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар», що матеріальної цінності для потерпілого не становить, після чого обвинувачений ОСОБА_3 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою потерпілого, отримавши від ОСОБА_6 вказаний мобільний телефон, місце вчинення даного кримінального правопорушення з ним покинув, чим заподіяв наведеному потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186 та ч.2 ст.190 КК України, визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальних актах, щиро розкаявся та пояснив, що 23 листопада 2020 року близько 02 год. перебував на зупинці громадського транспорту, що в м.Тернополі по проспекту Злуки, 13, де, шляхом ривка, відкрито викрав із рук потерпілої ОСОБА_5 належний їй мобільний телефон торгової марки «Samsung» після чого із викраденим майном з місця вчинення даного кримінального правопорушення втік, після чого 21 березня 2021 року близько 10 год., перебуваючи по АДРЕСА_2 у шахрайський спосіб заволодів мобільним телефоном торгової марки «Hyawei» свого знайомого ОСОБА_6 , який добровільно надав йому його на прохання останнього про здійснення нібито телефонного дзвінка, однак, отримавши наведений телефон, він, ОСОБА_3 , покинув місце вчинення кримінального правопорушення. На даний час про вчинене він, обвинувачений, щиро шкодує.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186 та ч.2 ст.190 КК України, за обставин, викладених в обвинувальних актах, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) та ч.2 ст.190 КК України - шахрайство, тобто, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до нетяжких злочинів, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватого, його молодий вік, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, однак ніде не працює, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та часткове відвернення заподіяних кримінальними правопорушеннями збитків.

Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкцій статей обвинувачення, зокрема, за: ч.1 ст.186 КК України у виді громадських робіт, ч.2 ст.190 КК України штрафу зі стягненням в дохід держави і на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 1 471, 05 грн., які слід стягнути із ОСОБА_3 на користь держави з відповідним призначенням платежу.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, зокрема, мобільний телефон торгової марки «Samsung Galaxy S La'Fleur GT-S7562», який знаходиться при матеріалах кримінального провадження, необхідно повернути потерпілій ОСОБА_5 .
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186 та ч.2 ст.190 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями наступні покарання, зокрема, за:

-ч.1 ст.186 КК України 180 (сто вісімдесят) годин громадських робіт;

-ч.2 ст.190 КК України штраф у розмірі 3 000 (трьох) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) грн. зі стягненням в дохід держави.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 180 (ста вісімдесяти) годин громадських робіт.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави з відповідним призначенням платежу процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз на загальну суму 1 471, 05 грн.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, зокрема, мобільний телефон торгової марки «Samsung Galaxy S La'Fleur GT-S7562», який знаходиться при матеріалах кримінального провадження, - повернути потерпілій ОСОБА_5 .
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1