КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 02 червня 2022 року апеляційну скаргу прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2021 року,

за участі: представника власника майна ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, яке вилучене 16 вересня 2021 року у ході проведення обшуку в приміщенні офісу (офісного центру «Софія») за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Л.Українки, 12.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про арешт вищевказаного майна.
Щодо строку апеляційного оскарження, то прокурор зазначає, що розгляд клопотання про арешт майна проведено за відсутності учасників провадження, а копію постановленої ухвали ним отримано 12 листопада 2021 року.
Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з істотним порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження.
Зазначає, що вилучені під час обшуку предмети та документи відповідають критеріям ст. 98 КПК України та будуть використані як докази відповідних службових злочинів, а також організації ухилення від сплати податків, легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом в особливо великому розмірі, і є основним предметом складу злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209 КК України. У зв`язку з чим, постановою слідчого від 17 вересня 2021 року згадане майно визнано речовими доказами у кримінальному проваджені.
Крім того, прокурор звертає увагу на те, що на відшукання та вилучення раніше вказаних речей і документів безпосередньо надано дозвіл на ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 вересня 2021 року.
З огляду на викладене, з метою забезпечення збереження речових доказів прокурор просить накласти арешт на майно, яке вилучене 16 вересня 2021 року у ході проведення обшуку в приміщенні офісного центру «Софія» за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Л. Українки, 12. При цьому, зауважує, що у випадку незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, це може призвести до наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню, а саме: призвести до зміни предмету кримінального правопорушення, тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.
Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання завчасно проінформовано Київську міську прокуратуру, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дане провадження за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів справи видно, що клопотання про арешт майна розглянуто слідчим суддею за відсутності прокурора, копію постановленого рішення останній отримав 12 листопада 2021 року і 15 листопада 2021 року направив апеляційну скаргу, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що у даному випадку строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді прокурором не пропущений.

Як убачається з наданих суду матеріалів провадження, Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань20 листопада 2020 року під № 0002380, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ГУ ДПС в Київській області (ГУ ДФС в Київській області) зловживають своїм службовим становищем, тобто умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, всупереч інтересам служби, вчиняють дії, спрямовані на лобіювання інтересів та прикриття незаконної діяльності Києво-Святошинського району Київської області, що призвело до тяжких наслідків та ухилення фізичними особами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) в особливо великих розмірах.
16 вересня 2021 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києві від 09 вересня 2021 року проведено обшук приміщенні офісу (офісний центр «Софія»), за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Л. Українки, 12, в рамках кримінального провадження № 0002380 під час якого вилучено речі та документи.

17 вересня 2021 року постановою слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_11 вилучене в ході обшуку 16 вересня 2021 року майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
06 жовтня 2021 року прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене 16 вересня 2021 року у ході проведення обшуку в приміщенні офісного центру «Софія» за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Л. Українки, 12.

Ухвалою слідчого судді згаданого районного суду від 07 жовтня 2021 року у задоволенні клопотання прокурора відмовлено.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про недоведеність прокурором відповідності майна, на яке він просить накласти арешт критеріям ст. 98 КПК України.
Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим і вмотивованим, з огляду на наступне.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, у порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно доч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, а саме забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Як убачається з матеріалів судового провадження, та правильно встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування не доведено, що майно, яке вилучене 16 вересня 2021 року у ході проведення обшуку в приміщенні офісного центру «Софія» за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Л. Українки, 12, на яке прокурор просить накласти арешт було знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, зберегло на собі їх сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

На переконання колегії суддів в клопотанні прокурора та у постанові про визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні відсутнє належне обґрунтування, за яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України вказане раніше майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, що свідчить про формальність згаданої постанови.
Не спростовують такий висновок і доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора.
Також, слід зазначити, що визнання стороною обвинувачення арештованого майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною умовою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя всупереч доводам апеляційної скарги прокурора, обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, навівши належне обґрунтування своїх висновків в оскаржуваному рішенні, а тому доводи викладені в апеляційній скарзі про незаконність ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, - без задоволення.
На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, яке вилучене 16 вересня 2021 року у ході проведення обшуку в приміщенні офісу (офісного центру «Софія») за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Л.Українки, 12,залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 757/53660/21-к Справа №11-сс/824/536/2022 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_12 Доповідач: ОСОБА_1