Справа № 597/255/22
Провадження № 1-кп/597/20/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2022 р. року Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, невійськовозобов`язаного, із професійно-технічною освітою, непрацюючого, інваліда 3 групи, розлученого, раніше не судимого в порядку ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

встановив:

13 лютого 2022 року біля 19 години 20 хвилин інспектор СРПП ВП №4 (м.Заліщики) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 разом з поліцейським СРПП ВП №4 (м.Заліщики) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області сержантом поліції ОСОБА_7 , перебуваючи у складі добового наряду групи реагування патрульної поліції, на 425 км + 500 м автодороги М-19, що біля с.Солоне Чортківського району Тернопільської області, зупинили автомобіль ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за порушення правил дорожнього руху, а саме: в темну пору доби не підсвічувався достатньо задній державний номерний знак. При перевірці документів у водія ОСОБА_3 працівниками поліції виявлено, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та без посвідчення водія. У зв`язку з цим працівник поліції ОСОБА_6 запропонував пройти медичне освідчення для визначення стану алкогольного сп`яніння. ОСОБА_3 не відмовився від такого освідчення, однак почав пропонувати незаконну вигоду працівникам поліції за вирішення питання щодо непритягнення його до адміністративної відповідальності, на що працівники поліції попередили ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за вказані злочинні дії та надали роз`яснення, що матеріали буде скеровано в суд для прийняття рішення згідно чинного законодавства. Після цього поліцейський СРПП ОСОБА_7 почав оформляти адміністративні матеріали за фактами порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи на автодорозі М-19 біля с.Солоне Чортківського району Тернопільської області, біля службового автомобіля марки СКС D/DNFP/0/1, реєстраційний номер НОМЕР_2 , усвідомлюючи та знаючи про те, що поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є службовими особами Національної поліції України, діючи умисно, протиправно, з метою уникнення адміністративної відповідальності за скоєні адміністративні правопорушення, діючи в своїх інтересах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, при цьому будучи попередженим працівниками поліції про кримінальну відповідальність, передбачену ч.1 ст.369 КК України, надав неправомірну вигоду в розмірі 1015 гривень поліцейським СРПП відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського РВП ГУНП у Тернопілській області старшому сержанту поліції ОСОБА_6 , сержанту поліції ОСОБА_7 , яку поклав в салон службового автомобіля. В подальшому працівники поліції повідомили про вказаний факт, викликавши на місце події слідчо-оперативну групу.

Відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , передбачена ч.1 ст.369 Кримінального кодексу України, тобто надання неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

21 березня 2022 року між начальником Заліщицького відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000051, та ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості у присутності захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 .

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.369 КК України. ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої та пред`явленої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 2 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином, від якого потерпілих немає.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просить затвердити угоду про визнання винуватості від 21 березня 2022 року та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 обумовлену в ній міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, а він має права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ст.473 КПК України, зокрема, про характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди судом; права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.

Вислухавши сторони кримінального провадження, оцінюючи викладені обставини кримінального провадження у їх сукупності, суд доходить висновку про те, що укладена сторонами угода є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального кодексу України, зокрема вимогам статей 63, 75, 76 КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, при цьому обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Беручи до уваги, що умови угоди відповідають вимогам ст.472 КПК України та КК України, враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснені та зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст.476 КПК України, суд доходить висновку про наявність підстав та необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_3 та призначення останньому за ч.1 ст.369 КК України узгодженої сторонами угоди виду та міри покарання.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 370, 373, 374, 468, 469, 472-476 Кримінально-процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21 березня 2022 року між начальником Заліщицького відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000051.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, та призначити йому покарання за даною статею у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень штрафу в дохід держави.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- п`ять грошових купюр, номіналом 200 (двісті) гривень, із серійними номерами ТЖ4071060, УЕ5608663, УФ1535348, ХВ1353055, ЕЯ8144626, одну грошову купюру, номіналом 10 (десять) гривень, із серійним номером ЕИ2358628, одну грошову купюру, номіналом 5 (п`ять) гривень, із серійним номером ЮД7494636, які поміщені у сейф-пакет №2790308 та згідно акту прийому-передачі майна на зберігання від 11.03.2022 року знаходяться в касі Тернопільської філії АТ КБ Приватбанк, після набрання вироком законної сили конфіскувати в дохід держави;

- цифровий ДВД-диск із відеозаписом з місця події, який здійснений нагрудною камерою працівника поліції, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_8