ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/6122/21 Номер провадження 11-кп/814/358/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 30 грудня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою суду у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000473, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, продовжено відносно обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Шишаки, Шишацького району, Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку 2009 р.н. та малолітню доньку 2016 р.н., працюючого ПП «Кваша», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 28.02.2022 включно.

Встановлено розмір застави 40 розмірів мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 90 800 грн.

Мотивуючи своє рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, районний суд виходив з того, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні 16 епізодів крадіжки, також на даний час у Козельщинському районному суді Полтавської області на розгляді перебуває 2 кримінальних провадження про вчинення ним кримінальних правопорушень, що вказує на високу імовірність існування ризиків того, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі може продовжувати вчиняти злочини.
Крім того, під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні через порушення умов запобіжного заходу у виді домашнього арешту, ОСОБА_7 було оголошено у розшук, а у подальшому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, а отже ОСОБА_7 перебуваючи на волі може переховуватися від суду.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, або змінити розмір застави з 40 до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вважає, що судом не було враховано відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також даних які характеризують особу обвинуваченого.

Зокрема, що за період з 05.11.2021 до 30.12.2021 ОСОБА_7 жодного разу не порушив застосований щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також не було допущено жодних порушень процесуальних обов`язків під час застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту. При цьому у сторони обвинувачення доказів протилежного немає.

Заперечує існування ризиків переховування від слідства або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального провадження, незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Також посилається на те, що з червня до кінця грудня 2021 ОСОБА_7 не інкримінується інших нових кримінальних правопорушень, що на переконання захисника свідчить про відсутність ризику вчинення інших злочинів.

Вказує на незаконний спосіб оголошення ОСОБА_7 у розшук та подальшого його затримання, поза межами строків досудового розслідування.

Стверджує, що розмір застави є завеликим та непосильним для ОСОБА_7 та його близьких, оскільки його мати з квітня по грудень 2021 року перебувала на обліку в центрі зайнятості і отримувала там мінімальну допомогу, батько є інвалідом ІІІ групи та отримує маленьку пенсію.

Поміж тим, за ОСОБА_7 не зареєстровано будь-якого рухомого та нерухомого майна, та для сплати застави необхідно позичати гроші або звертатися до кредитно-фінансових установ, та отримувати гроші під значні відсотки.

Просить звернути увагу, що ОСОБА_7 має на утриманні двох дітей, позитивно характеризується, має зареєстроване фактичне місце постійного проживання, на диспансерних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно зареєстрований фізичною особою підприємцем, сплачує ЄСВ та ПДФО, має постійне джерело доходу.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції захисник та обвинувачений підтримали вимоги апеляційного скарги, поданої в інтересах ОСОБА_7 та просили її задовольнити. Прокурор заперечила проти доводів скарги, вказала на те, що суд правильно врахував особу обвинуваченого та кількість вчинених ним злочинів, наявність двох кримінальних проваджень на розгляді в районному суді, а також те, що термін дії оскаржуваної ухвали вже минув і наразі ОСОБА_7 утримується під вартою на підставі ухвали суду від 23.02.2022.

Мотиви суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається із наданих матеріалів, на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000473, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

Під час розгляду даного кримінального провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням від 30.12.2021 про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб.
30.12.2021 ухвалою Київського районного суду м. Полтави клопотання прокурора задоволено.
Не погоджуючись з даним рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
У відповідності до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі, оцінив у сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.
Належним чином врахував, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні 16 епізодів крадіжки, зокрема у скоєнні тяжкого злочину, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватися від суду та продовжувати вчиняти злочини.
Окрім того, застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, з огляду на серйозність висунутого обвинувачення на переконання колегії суддів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не буде сприяти повному та об`єктивному встановленню істини у справі протягом розумного строку, а захисником не наведено в апеляційній скарзі доводів які б переконали у зворотньому.
Посилання захисника на незаконний спосіб оголошення ОСОБА_7 у розшук та подальшого його затримання, поза межами строків досудового розслідування, не відноситься до предмету оскарження за ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 30.12.2021 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .
Апеляційним судом враховуються дані про особу обвинуваченого, зокрема наявність у нього на утриманні двох дітей та те, що він зареєстрований фізичною особою підприємцем, однак такі дані не мають істотного впливу на прийняте рішення.

Окрім цього, адвокатом не надано будь-яких даних, які б свідчили про позитивну характеристику ОСОБА_7 та фактичне отримання ним доходу від зайняття підприємницькою діяльністю, а не наявність лише формальної реєстрації як ПП «Кваша».

Натомість з наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 раніше судимий за скоєння аналогічних корисливих кримінальних правопорушень, що свідчить про стійкість його антисоціальної поведінки та спрямованість діяльності на отримання доходу незаконним способом.

За таких обставин, на переконання колегія суддів, суд дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , оскільки лише такий винятковий запобіжний захід тримання під вартою зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, запобігти існуючим ризикам, а тому такий захід забезпечення відповідає меті кримінального провадження та суспільному інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Щодо розміру застави 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то такий розмір судом визначений в межах, передбачених ч. 5 ст. 182 КПК України та є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігання існуючим ризикам.
В разі зменшення даного розміру застави, як на тому наполягає захисник, з огляду на відомості про особу обвинуваченого, ймовірність настання ризиків доведених прокурором та можливість ухилення обвинуваченого від процесуальних обов`язків значно збільшиться.
Враховуючи наведене, рішення районного суду є законним та вмотивованим, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 30 грудня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3