Провадження №1-кп/761/1871/2022
В И Р О К
іменем України

21 вересня 2022 року м.Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№0002996 від 31 липня 2021 року,

за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дрогобич Львівської області, громадянина України,з неповною середньою освітою, не одруженого, має неповнолітню дитину 2009 року народження, не працюючого, зареєстрованогоза адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 03 листопада 2020 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч.1 ст.185 КК Українидо 1 рокуобмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю :

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_10 (easycon)

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), повторно, при наступних обставинах.

Так, 30 липня 2021 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в автомобілі таксі марки «Ford Focus», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, вул. В. Винниченко, 12, звернув свою увагу на грошові кошти у сумі 800 гривень, які знаходились поряд з коробкою передач та належали громадянину Республіки Туреччина ОСОБА_11 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на відкрите, повторне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите, повторне викрадення чужого майна, 30 липня 2021 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в автомобілі марки «Ford Focus», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, вул. В. Винниченко, 12, з метою збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії несуть відкритий характер, умисно своєю рукою схопив грошові кошти у сумі 800 гривень, які належать ОСОБА_12 , після чого ОСОБА_4 вийшов з вказаного автомобіля.

В подальшому ОСОБА_11 висловив вимогу ОСОБА_4 повернути викрадені грошові кошти, однак ОСОБА_4 не зважаючи на вимогу останнього, своїх злочинних дій не припинив, а навпаки разом з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

А всього ОСОБА_4 відкрито, повторно викрав грошові кошти в сумі 800 гривень, які належать ОСОБА_11 , розпорядившись останніми на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 вчиниввідкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення,передбачене ч.2 ст. 186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, не визнав, пояснив, що 30 липня 2021 року він зі знайомими ОСОБА_13 , ОСОБА_14 вживали алкогольні напої біля станції метро «Олімпійська» в м. Києві. Потім хтось викликав таксі, оскільки мали їхати на бульвар Тараса Шевченка у м. Києві, приїхав автомобіль марки «Ford Focus», за кермом якого був раніше незнайомий водій ОСОБА_11 .Він сів на переднє сидіння поряд з водієм. Однак водій довіз їх не за місцем призначення, а на вулицю В. Вінниченка у м. Києві, після чого між ними почалась сварка, яка швидко закінчилась, оскільки водій ОСОБА_11 погано розмовляв російською мовою та майже не розумів їхніх вимог. Потім хтось розплатився з водієм та першими з автомобіля вийшли ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , за ними вийшов водій та між ними на вулиці знову розпочалась суперечка, а він, ОСОБА_4 , не виходив з авто оскільки задрімав. Після того як ОСОБА_11 повернувся до салону автомобіля, він вийшов на вулицю та разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_13 пішли до парку. Через 5-10 хвилин до них підійшли працівники поліції та затримали його. Не визнає себе винним, оскільки він не вчиняв жодних протиправних дій, пов`язаним з відкритим викраденням чужого майна потерпілого. Зазначив, що в той момент у нього були свої грошові кошти, тому сенсу викрадати грошових коштів у нього не було.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

- даними, що містяться в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке,що готується від 31 липня 2021 року,з якого вбачається, що 31 липня 2021 року ОСОБА_11 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність згідно зі статтею 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, звернувся до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві з заявою про вчинення кримінального правопорушення,заявив про те, що 31 липня 2021 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, невідома особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , відкрито викрала належні йому грошові кошти в розмірі 800 гривень;

- показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив, що з 2020 року він неофіційно працював в службі таксі, 30 липня 2021 року , у вечірній час, він отримав замовлення послуги таксі. Коли прибув за адресою до його автомобіля марки «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 , сіли троє раніше не знайомих йому осіб, один чоловік ОСОБА_4 сів на переднє сидіння, інший чоловік та жінка сіли на заднє сидіння. Коли прибули за адресою ОСОБА_4 та чоловік, який сидів на задньому сидінні почали кричати, що вони прибули за невірною адресою та не будуть сплачувати за проїзд. Після чого ОСОБА_4 відкрито забрав з коробки передач автомобіля його грошові кошти в сумі 800 гривень та вийшов разом з іншим чоловіком та жінкою з автомобіля. Він, ОСОБА_11 , також вийшов за ними з автомобіля та кілька разів попросив повернути грошові кошти. Після чого вказані чоловіки хотіли його побити та він злякався за своє життя та здоров`я, оскільки вони були в стані алкогольного сп`яніння, тому він зателефонував до поліції та чекав приїзду працівників поліції біля парку;

-даними, що містяться в письмовій заяві від 31 липня 2021 року ОСОБА_11 на адресу слідчого про надання його згоди на проведення огляду автомобіля марки «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 ;

-даними, що містяться в протоколі огляду місяця події від 31 липня 2021 року, з ілюстрованою таблицею до нього, згідно якого вбачається, що в ході огляду місця події ділянки місцевості розміром 5х5 метрів, що розташована на проїжджій частині вул. В. Винниченка, 12 у м. Києві. Зазначена ділянка має асфальтове покриття, праворуч від вказаної ділянки розташований «Павлівський садок», ліворуч розташована зустрічна смуга, попереду розташований будинок №12 по вул. В. Винниченка у м. Києві. В момент огляду на вказаній ділянці знаходився автомобіль марки «Ford Focus», білого кольору, 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , в ході огляду поверхні якого було виявлено та вилучено 8 слідів папілярних узорів. Фіксування вказаної слідчої дії здійснювалось за допомогою фотокамери Sony;

-даними, що містяться у Висновку експерта №СЕ-19/111-21/37067-Д від 05 серпня 2021 року, згідно якого надані на дослідження сліди пальців рук (руки) з найбільшими розмірами по осях 13х20 мм, 19х14 мм, 14х30 мм, 12х19 мм, 14х20 мм, 10х16 мм,14х27 мм та слід долоні з найбільшими розмірами по осях 108х48 мм, вилучені в ході огляду поверхні автомобіля марки «Ford Focus» , державний номерний знак НОМЕР_1 , під час огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. В. Винниченка, 12,придатні для ідентифікації за ними особи (осіб).Слід пальця руки з найбільшими розмірами по осях 13х20 мм залишений безіменним пальцем правої руки, слід долоні з найбільшими розмірами по осях 108х48 мм залишений долонею правої руки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-даними, що містяться в постанові про визнання речових доказів та визначення місця їх зберігання від 05 серпня 2021 року, згідно якої вилучені в ході огляду місця події від 31 липня 2021 року за адресою:м. Київ, вул. В. Винниченка, 12, 8 слідів папілярних узорів, які після проведення експертизи разом з первинним пакуванням поміщено до спеціального пакету №5349091, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0002996;

- даними, що містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31 липня 2021 року, згідно якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_11 серед чотирьох пред`явлених йому для впізнання фотознімків осіб чоловічої статі,впізнав ОСОБА_4 , який зображений на фотознімку під №2, як особу, яка 30 липня 2021 року відкрито викрала його грошові кошти, які лежали біля коробки передач;

-даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 31 липня 2021 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до якого вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 , за участю понятих,захисника ОСОБА_15 , на місці вчинення кримінального правопорушення відтворив обставини події, що мала місце 30 липня 2021 року, о 23 годині 30 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. В. Винниченка, 12. Так, у ході проведення слідчого експерименту,підозрюваний ОСОБА_4 відтворив, пояснив та показав, як, 30 липня 2021 року в нічний час його разом з друзями таксист ОСОБА_11 привіз на вулицю В. Винниченка, 12 в м. Києві. ОСОБА_4 повідомив таксисту, що він привіз їх за неправильною адресою, між ними виник конфлікт, та ОСОБА_4 відмовився платити за поїздку. Таксисту ОСОБА_11 це не сподобалось та він вийшов з автомобіля , в цей час ОСОБА_4 взяв грошові кошти, які лежали біля коробки передач в автомобілі, в сумі 800 гривень, та вийшов з автомобіля. Друзі, які сиділи на задньому сидінні автомобіля теж вийшли на вулицю. Таксист ОСОБА_11 почав вимагати від нього та його друзів повернути грошові кошти, однак вони перейшли дорогу ті пішли до парку. Таксист сів до автомобіля та поїхав у невідомому напрямку. Зайшовши до парку його друзі ОСОБА_16 та ОСОБА_17 сіли на лавочку, а він, ОСОБА_4 , пішов через парк та побачив світлові сигнали автомобілів поліції, злякавшись, оскільки зрозумів, що працівники поліції приїхали до нього з приводу того, що він забрав грошові кошти, сховав грошові кошти в сумі 800 гривень в кущі. Під час слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_4 показав місце в кущах, куди він сховав викрадені грошові кошти, де було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 800 гривень, а саме номіналом 100 гривень №АВ 1217063 1 шт., 200 гривень №ТЖ 2253216 1 шт., 500 гривень №В32296507 1 шт., які поміщено до спеціального пакету №КІV1104261.

До протоколу проведення слідчого експерименту від 31 липня 2021 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 долучено оптичний диск,на якому міститься відеозапис слідчого експерименту,який досліджено судом під час судового засідання шляхом демонстрації відеозапису,який співпадає з відомостями,викладеними у протоколі слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 31 липня 2021 року ;

-даними, що містяться в постанові про визнання речових доказів та визначення місця їх зберігання від 31 липня 2021 року, згідно якої виявлені та вилучені в ході проведення слідчого експерименту від 31 липня 2021 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 800 гривень, а саме номіналом 100 гривень №АВ 1217063 1 шт., 200 гривень №ТЖ 2253216 1 шт., 500 гривень №В32296507 1 шт., які поміщено до спеціального пакету №КІV1104261, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0002996;

-показаннями свідка ОСОБА_18 ,який є працівником патрульної поліції у м. Києві, пояснив в судовому засіданні , що 30 липня 2021 року приблизно о 23 годині 30 хвилин він з екіпажем знаходилися на патрулюванні та отримали виклик про те, що водій таксі повідомив, що підвозив трьох осіб, один з яких відкрито викрав у нього грошові кошти в сумі 800 гривень, які знаходились в автомобілі. Прибувши на місце події по вулиці В. Винниченка в м. Києві, у парку, виявили двох чоловіків, одним з яких був ОСОБА_4 , які стверджували, що не вчиняли викрадення грошових коштів з автомобіля потерпілого, а грошові кошти в сумі 800 гривень знайшла дівчина, яка була з ними. Після чого ними була викликана слідчо оперативна група.

Доводи сторони захисту щодо визнання недопустимим доказом протоколу проведення слідчого експерименту від 31 липня 2021 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 , з посиланням на те, що він складений з порушенням норм кримінального процесуального законодавства України, оскільки при проведенні вказаної слідчої дії приймав участь захисник , від якого підозрюваний відмовився до її початку, суд вважає необґрунтованими, такими, що не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки він отриманий в порядку, встановленому КПК України, протокол складений відповідно до норм діючого кримінального процесуального законодавства, у відповідності до вимог ст.ст.240, 223 КПК України, вказана слідча дія проведена за участю захисника ОСОБА_15 ,про участь якого відображено в протоколі проведення слідчого експерименту, про що також не заперечував в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 ,підстави для визнання його недопустимим доказом відсутні.

Крім того,не заслуговує уваги позиція сторони захисту щодо незабезпечення після отримання відомостей щодо перебування підозрюваного ОСОБА_4 на диспансерному обліку у лікаря психіатра обов`язкової участі захисника, зокрема, при виконанні ст. 290 КПК України .

Так, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 52 КК України обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права, - з моменту встановлення цих вад.

Питання про залучення захисника необхідно вирішувати виходячи з конкретних обставин справи ,з урахуванням установлених характеру розладів, психічного або соматичного стану здоров`я особи, особливостей її поведінки, стилю комунікації з оточуючими тощо.

Разом з тим, лише сам факт перебування ОСОБА_4 на диспансерному обліку у лікаря психіатра, за відсутності у нього установлених конкретних ознак його хворобливого стану психіки, яке ускладнювало повноцінно брати участь у досудовому розслідуванні й захищатися від висунутої підозри, пред`явленого обвинувачення, не може свідчити про нездатність підозрюваного ОСОБА_4 через фізичні чи психічні вади повною мірою реалізувати свої права, а отже, і про обов`язковість участі захисника в аспекті п. 3 ч. 2 ст. 52 КК України , та не є такою обставиною, що вимагає обов`язкової участі захисника.

Оцінюючи вищевказані докази у кримінальному провадженні,які були безпосередньо дослідженими під час судового розгляду,суд визнає їх належними,допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою, що дозволяє зробити висновок про те,що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, підтверджена повністю поза розумним сумнівом.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що 30 липня 2021 він разом із ОСОБА_14 , яка є його цивільною дружиною, та своїм товаришем ОСОБА_4 вживали алкогольні напої, після чого викликали таксі, приїхавши за адресою, ОСОБА_4 розплатився з водієм таксі та вони вийшли з автомобіля. Однак водій таксі без всякої на те причини, почав кидатись на нього з ножем та викликав поліцію. Після того, як вони пішли до парку приїхали працівники поліції, які затримали ОСОБА_4 .

Суд не приймає до уваги при ухваленні вироку вищевказані показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , який є товаришем обвинуваченого , та які не підтверджуються жодними доказами, спростовуються вищевказаними доказами у справі у їх сукупності, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, зміст яких розкрито вище.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_4 щодо не вчинення ним відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 , а саме грошових коштів у сумі 800 гривень, суд розцінює як спосіб захисту обвинуваченого,вважає такими,що надані обвинуваченим ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення,які повністю спростовуються сукупністю вищенаведених доказів, безпосередньо досліджених в судовому засіданні, докладний зміст яких розкрито вище та які беззаперечно свідчать про його винуватість.
Потерпілий ОСОБА_11 безпосередньо вказує на обвинуваченого ОСОБА_4 як на особу,яка 30 липня 2021 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, перебуваючи в автомобілі марки «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою : м. Київ, вул. В. Винниченко,12, відкрито викрала належні йому грошові кошти в сумі 800 гривень, які знаходились біля коробки передач.

Показання потерпілого ОСОБА_9 в судовому засіданні є логічними,послідовними, такими,що узгоджуються з іншими безпосередньо дослідженими в судовому засіданні вищевказаними доказами у їх сукупності, які отримані у передбаченому КПК України порядку, узгоджуються між собою та повно відтворюють обставини вчинення ОСОБА_4 відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.
Будь яких істотних порушень КПК України під час досудового розслідування, які б вплинули на кваліфікацію дій обвинуваченого та поставили б під сумнів зібрані по справі докази, судом не вбачається.

Таким чином, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, а тому ці його дії кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України .
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення,яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше судимий,має постійне місце реєстрації та проживання, офіційно не працює,має на утриманні неповнолітню дитину, 2009 року народження,задовільно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра .

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 неможливе без ізоляції від суспільства, а необхідним і достатнім покаранням для його виправлення й попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст.186 КК України, та неможливим обрати відносно нього покарання не пов`язане з позбавленням волі, або інший вид покарання.

Водночас, судом встановлено, що після постановлення вироку Солом`янським районним судом м. Києва від 03 листопада 2020 року за ч.1 ст.185 КК України, яким ОСОБА_4 було визнано винуватим та засуджено до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, до повного відбуття покарання у виді іспитового строку, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив нове кримінальне правопорушення , за яке він засуджується даним вироком.

У зв`язку з чим, відповідно до ст.ст.71, 72 КК України, до покарання призначеного ОСОБА_4 за даним вироком, за сукупністю вироків, суд вважає за необхідне частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком суду та остаточно призначити йому до відбуття покарання у виді позбавлення волі.

Щодо підтверджених процесуальних витрат,пов`язаних із залученням експерта у розмірі 2231 гривня 06 коп., то вони відповідно до вимог ст.124 КПК України повинні бути стягнуті на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_4 у повному обсязі.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

До вступу вироку в законну силу слід залишити без змін раніше застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання вироку, та забезпечення ненастання ризику переховування від суду обвинуваченого.
У строк відбування покарання необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з моменту застосування до обвинуваченого запобіжного заходу .
Керуючись ст.ст.369-371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох ) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного ОСОБА_4 за даним вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 03 листопада 2020 року за ч.1 ст.185 КК України, остаточно призначивши до відбуття ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох ) років 1 (одного) місяця позбавлення волі .

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 31 липня 2021 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, у виді тримання під вартою - залишити без зміни.

Речові докази:8 слідів папілярних узорів, які поміщено до спеціального пакету №5349091,які зберігаються в матеріалах судового провадження зберігати в матеріалах судового провадження;грошові кошти в сумі 800 гривень,які зберігаються в матеріалах судового провадження - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_19 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, у розмірі 2231 гривня 06 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , прокурору.

Суддя ОСОБА_1