Дата документу 20.05.2022 Справа № 644/1716/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2022 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника заявника - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

законного представника - ОСОБА_6 ,

особи, щодо якої розглядається клопотання - ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава заяву Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» про продовження примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги із звичайним типом нагляду ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ :

Розпорядженням Голови Верховного суду № 2/0/9-22 від 08.03.2022 року у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України територіальну підсудність судових справ Московського районного суду м. Харкова змінено на Октябрський районний суд м. Полтави.

10.05.2022 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшла заява Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» про продовження примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги із звичайним типом нагляду ОСОБА_6 .

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_6 був госпіталізований о 14.45 годині 16.04.2021 року до вказаного закладу згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07.04.2021 року про застосування примусових заходів медичного характеру. За висновком комісії лікарівпсихіатрів №50/7 від 04.05.2022 року, доданого до заяви, ОСОБА_6 страждає на тяжкий психічний розлад в формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, внаслідок якого хворий на даний час представляє небезпеку для оточуючих і потребує продовження примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним типом нагляду.

До заяви та акту психіатричного огляду жодні додатки, в тому числі виписки з історії хвороби, пояснення очевидців, фото, - відео,- докази, акти, характеристики, протоколи слідчих дій, тощо, які би свідчили про небезпеку ОСОБА_6 для суспільства на даний час не надано, як не надано і документальних доказів правомірності його утримання в закладі з 22.04.2022 року по час подання та розгляду даної заяви.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 та прокурор заяву підтримали з підстав у ній зазначених та просили її задовольнити.
Особа, щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_5 та законний представник ОСОБА_6 категорично заперечили проти задоволення заяви та просили змінити примусові заходи медичного характеру на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, мотивуючи, що термін застосування госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом витік. ОСОБА_6 , який вчинив замах на нетяжке суспільно-небезпечне діяння - крадіжку навушників, раніше не судимий, молодий за віком, рано залишився позбавленим батьківського піклування та проживає з бабусею, вже більше року госпіталізований, небезпеки для оточуючих не створює, тому хоча й потребує психіатричного лікування, проте не подальшої примусової госпіталізації.

Суд, заслухавши заяву, учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до такого висновку.
Частина 3 ст. 514 КПК України та ч. 1, 2 ст.95 КК України передбачають, що розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється виключно за письмовою заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 Кримінального кодексу України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До письмової заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
Враховуючи, що термін застосування ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у психіатричному стаціонарі зі звичайним наглядом останній раз на 6 місяців продовжувався ухвалою Московського районного суду м. Харкова 22.10.2021 року, строк застосування цих заходів витік 22.04.2022 року. Тому наразі не може вирішуватись питання про їх продовження, а лише про припинення чи зміну таких заходів.
Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Таким чином, визначальним при вирішенні питання госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом є не лише психічний стан особи, а й характер вчиненого суспільно-небезпечного діяння.

Згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07.04.2021 року, ОСОБА_6 вперше вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке кваліфікується за ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України як закінчений замах на крадіжку чужого майна та згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, за яке навіть у разі осудності особи, крім найбільш суворого у виді обмеження волі, передбачено також альтернативні покарання у виді штрафу, громадських робіт, арешту до 6 місяців, не є насильницьким, не є закінченим, можлива матеріальна шкода не є значною та зводиться лише до навушників з фурнітурою, загальною вартістю 663 грн 72 коп., що на місці усунута. ОСОБА_6 не судимий, молодий за віком, має постійне місце проживання, рано залишився без батьківського піклування, проживає з бабусею, батьки мають інші сім`ї, від амбулаторного лікування не відмовляється.

Суд зазначає, що у відповідності до підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Згідно з принципами №№ 15, 16 «Принципів захисту осіб з психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги», схвалених Резолюцією Генеральної Асамблеї № 46/119 від 17 грудня 1991 року, коли особа потребує лікування в психіатричному закладі, необхідно докладати всіх зусиль, щоб уникнути примусової госпіталізації.
Будь-яка особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в якості пацієнта у примусовому порядку, або особа, вже госпіталізована як пацієнт у добровільному порядку, може триматися як пацієнт у психіатричному закладі у примусовому порядку тоді й тільки тоді, коли уповноважений для цієї мети відповідно до закону кваліфікований фахівець, який працює в області психіатрії, встановить, що ця особа страждає на психічне захворювання, і визначить, що: (а) внаслідок цього психічного захворювання існує серйозна загроза заподіяння безпосередньої або неминучої шкоди цій особі або іншим особам, або (b) у випадку особи, чиє психічне захворювання є тяжким, а розумові здібності - ослабленими, відмова від госпіталізації або тримання даної особи в психіатричному закладі може призвести до серйозного погіршення її здоров`я або унеможливить застосування належного лікування, яке може бути здійснене лише за умови госпіталізації до психіатричного закладу відповідно до принципу найменш обмежувальної альтернативи.
Враховуючи, що за встановлених обставин справи ОСОБА_6 більш ніж рік тому вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке за кваліфікацією відноситься до незакінчених кримінальних проступків, не насильницького характеру з незначною та негайно усунутою матеріальною шкодою, має постійне місце проживання, не судимий, наразі вже більше року госпіталізований до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, достовірних відомостей про порушення умов госпіталізації до якого, а також про загрозу з його боку оточуючим чи собі не надано, суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково.

Зокрема, виходячи із встановленого ОСОБА_6 діагнозу та фактичних обставин справи, на думку суду, необхідним і достатнім наразі є застосування до останнього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку без примусової госпіталізації, покликаючись до принципу найменш обмежувальної альтернативи.
Керуючись ст. ст. 514, 537, 539 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» задовольнити частково.

Змінити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , застосування примусових заходів медичного характеру з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку - на 6 місяців.

Припинити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом та звільнити його з Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» - негайно.

Копію ухвали направити для виконання до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3».

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення через Октябрський районний суд м. Полтави.

Суддя ОСОБА_1