ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/250/22 Справа № 210/574/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001801 від 18 грудня 2018 року, за апеляційними скаргами прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 вересня 2021 року, ухвалений щодо
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_8 ,
прокурора ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_6 ( режимі відеоконференції), -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 вересня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. Окрім того, судом вирішено долю речових доказів.
ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, за таких обставин.
Так, ОСОБА_7 засуджений 30.11.2017 вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. З 14.03.2018 по теперішній час ОСОБА_7 відбуває покарання в ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Шиферна, 3.
05.10.2018 на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу за порушення умов режиму відбування покарання до засудженого ОСОБА_7 було застосовано захід дисциплінарного стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу строком на 1 місяць.
Після цього ОСОБА_7 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань та іншу протидію адміністрації у законному здійсненні її функцій, відповідно до ст. 391 КК України, став на шлях злісної непокори законним вимогам адміністрації ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)».
Так, ОСОБА_7 , маючи умисел на триваючу злісну непокору законним вимогам адміністрації ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» 07.11.2018 о 06 год. 25 хв. під час шикування відділення СПС №3 на режимний захід «Сніданок житлової зони» був відсутнім у строю відділення і спав на своєму спальному місці у житловому приміщенні відділення СПС №3. Надати письмове пояснення з приводу факту даного порушення засуджений ОСОБА_7 відмовився. Засудженому ОСОБА_7 були повторно доведені обов`язки, встановлені п. 1, 3 ч. 3 ст. 107 КВК України та п. 1, 4 ч. 2 розділу II Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом МЮ України від 28.08.2018 № 2823/5 (далі - ПВР) та повторно запропоновано надати письмове пояснення за даним фактом порушення, на що останній відповів відмовою.
Своїми діями ОСОБА_7 не виконав обов`язки засудженого, встановлені п. 1 ч. 3 ст. 107 КВК України та п. 1 ч. 2 розділу II ПВР, згідно яких засуджені зобов`язані «дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань». За даним фактом 08.11.2018 начальником ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» до засудженого ОСОБА_7 застосовано захід дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.
Після цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на злісну непокору законним вимогам та протидію адміністрації установи виконання покарань у законному здійсненні її функцій 07.11.2018 о 10 год. 30 хв. ОСОБА_7 перебував у житловому приміщенні відділення СПС №3 установи і згідно затвердженого начальником установи графіку зобов`язаний був прийняти участь у роботах з благоустрою. Засудженому ОСОБА_7 було запропоновано прийняти участь у роботах з благоустрою, але він категорично відмовився. Засудженому ОСОБА_7 були повторно доведені обов`язки, встановлені п. 4 ч. 3 ст. 107 КВК України та п. 5 ч. 2 розділу II ПВР.
Своїми діями ОСОБА_7 не виконав обов`язки засудженого, встановлені п. 4 ч. 3 ст. 107 КВК України та п. 5 ч. 2 розділу II ПВР, згідно яких засуджені зобов`язані «виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії». За даним фактом 08.11.2018 начальником ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» до засудженого ОСОБА_7 застосовано захід дисциплінарного стягнення у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятора установи строком на 10 діб.
Після цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на злісну непокору законним вимогам та протидію адміністрації установи виконання покарань у законному здійсненні її функцій 16.11.2018 о 20 год. 10 хв. ОСОБА_7 перебував у кімнаті прийому їжі житлового приміщення відділення СПС №3 та готував їжу на електричному тені кустарного виготовлення, який було вилучено та знищено співробітниками адміністрації установи.
Засудженому ОСОБА_7 були повторно доведені заборони, встановлені п. 19 ч. 4 ст. 107 КВК України та п. 19 ч. 3 розділу II ПВР установ виконання покарань та повторно запропоновано надати письмове пояснення за даним фактом порушення, на що останній знову відповів відмовою.
Своїми діями ОСОБА_7 порушив заборони, встановлені п. 19 ч. 4 ст. 107 КВК України та п. 19 ч.3 розділу II ПВР, згідно яких засуджені зобов`язані «дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії» та згідно яких засудженим забороняється «виготовляти, зберігати саморобні електроприлади та користуватися ними». За даним фактом 27.11.2018 начальником ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» до засудженого ОСОБА_7 застосовано захід дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.
Після цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на злісну непокору законним вимогам та протидію адміністрації установи виконання покарань у законному здійсненні її функцій 18.11.2018 о 06 год. 10 хв. під час шикування відділення СПС №3 на режимний захід «Сніданок житлової зони» ОСОБА_7 був відсутнім у строю відділення і перебував на своєму спальному місці у житловому приміщенні відділення СПС №3. Надати письмове пояснення з приводу факту даного порушення засуджений ОСОБА_7 відмовився.
Засудженому ОСОБА_7 були повторно доведені обов`язки, встановлені п. 1, 3 ч. 3 ст. 107 КВК України та п. 1, 4 ч. 2 розділу II ПВР та повторно запропоновано надати письмове пояснення за даним фактом порушення, на що останній відповів відмовою.
Своїми діями ОСОБА_7 не виконав обов`язки засудженого, встановлені п. 1 ч. 3 ст. 107 КВК України та п. 1 ч. 2 розділу II ПВР, згідно яких засуджені зобов`язані «дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань». За даним фактом 27.11.2018 начальником ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» до засудженого ОСОБА_7 застосовано захід дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.
Після цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на злісну непокору законним вимогам та протидію адміністрації установи виконання покарань у законному здійсненні її функцій 19.11.2018 об 11 год. 45 хв. ОСОБА_7 перебував у житловому приміщенні відділення СПС №3 установи і згідно затвердженого начальником установи графіку зобов`язаний був прийняти участь у роботах з благоустрою. Засудженому ОСОБА_7 було запропоновано прийняти участь у роботах з благоустрою, але він категорично відмовився.
Засудженому ОСОБА_7 були повторно доведені обов`язки, встановлені п. 4 ч. 3 ст. 107 КВК України та п. 5 ч. 2 розділу II ПВР.
Своїми діями ОСОБА_7 не виконав обов`язки засудженого, встановлені п. 4 ч. 3 ст. 107 КВК України та п. 5 ч. 2 розділу II ПВР, згідно яких засуджені зобов`язані «виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії». За даним фактом 27.11.2018 начальником ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» до засудженого ОСОБА_7 застосовано захід дисциплінарного стягнення у вигляді догани.
Після цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на злісну непокору законним вимогам та протидію адміністрації установи виконання покарань у законному здійсненні її функцій 22.11.2018 о 06 год. 15 хв. під час шикування відділення СПС №3 на режимний захід «Сніданок житлової зони» ОСОБА_7 був відсутнім у строю відділення і спав на своєму спальному місці у житловому приміщенні відділення СПС №3. Надати письмове пояснення з приводу факту даного порушення засуджений ОСОБА_7 відмовився.
Засудженому ОСОБА_7 були повторно доведені обов`язки, встановлені п. 1, 3 ч. 3 ст. 107 КВК України та п. 1, 4 ч. 2 розділу II ПВР та повторно запропоновано надати письмове пояснення за даним фактом порушення, на що останній відповів відмовою.
Своїми діями ОСОБА_7 не виконав обов`язки засудженого, встановлені п. 1 ч. 3 ст. 107 КВК України та п. 1 ч. 2 розділу II ПВР, згідно яких засуджені зобов`язані «дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань».
За даним фактом 27.11.2018 начальником ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» до засудженого ОСОБА_7 застосовано захід дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.
Після цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на злісну непокору законним вимогам та протидію адміністрації установи виконання покарань у законному здійсненні її функцій 26.11.2018 об 11 год. 00 хв. ОСОБА_7 перебував на центральній алеї житлової зони установи, самовільно залишивши локальний сектор №3. Надати письмове пояснення з приводу факту даного порушення засуджений ОСОБА_7 відмовився.
Засудженому ОСОБА_7 були повторно доведені заборони, встановлені п. 11 ч. 4 ст. 107 КВК України та п. 11 ч. 3 розділу II ПВР та повторно запропоновано надати письмове пояснення за даним фактом порушення, на що останній відповів відмовою.
Своїми діями ОСОБА_7 не виконав обов`язки засуджених та порушив заборони, встановлені п. 1 ч. 3, п. 11 ч. 4 ст. 107 КВК України та п.1 ч. 2, п. 11 ч. 3 розділу II ПВР, згідно яких засуджені зобов`язані «дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання» та згідно яких засудженим забороняється «самовільно залишати призначену для перебування ізольовану територію». За даним фактом 27.11.2018 начальником ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» до засудженого ОСОБА_7 застосовано захід дисциплінарного стягнення у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятора установи на 7 діб.
Після цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на злісну непокору законним вимогам та протидію адміністрації установи виконання покарань у законному здійсненні її функцій 26.11.2018 об 11 год. 45 хв. ОСОБА_7 перебував у житловому приміщенні відділення СПС №3 установи і згідно затвердженого начальником установи графіку зобов`язаний був прийняти участь у роботах з благоустрою. Засудженому ОСОБА_7 було запропоновано прийняти участь у роботах з благоустрою, але він категорично відмовився.
Засудженому ОСОБА_7 були повторно доведені обов`язки, встановлені п. 4 ч. 3 ст. 107 КВК України та п. 5 ч. 2 розділу II ПВР.
Своїми діями ОСОБА_7 не виконав обов`язки засудженого, встановлені п. 4 ч. 3 ст. 107 КВК України та п. 5 ч. 2 розділу II ПВР, згідно яких засуджені зобов`язані «виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії». За даним фактом 27.11.2018 начальником ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» до засудженого ОСОБА_7 застосовано захід дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.
Після цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на злісну непокору законним вимогам та протидію адміністрації установи виконання покарань у законному здійсненні її функцій 11.12.2018 о 16 год. 45 хв. під час проведення режимного заходу «Вечірня перевірка» у відділенні СПС №3 ОСОБА_7 був відсутнім у строю відділення і перебував у житловому приміщенні відділення СПС №3. На зауваження співробітників адміністрації з приводу виявленого порушення ОСОБА_7 не реагував і висловлював своє невдоволення законними діями співробітників установи.
Надати письмове пояснення з приводу факту даного порушення засуджений ОСОБА_7 відмовився.
Засудженому ОСОБА_7 були повторно доведені обов`язки, встановлені п. 1, 3 ч. 3 ст. 107 КВК України та п. 1, 4 ч. 2 розділу II ПВР та повторно запропоновано надати письмове пояснення за даним фактом порушення, на що останній відповів відмовою.
Своїми діями ОСОБА_7 не виконав обов`язки засудженого, встановлені п. 1 ч. 3 ст. 107 КВК України та п. 1 ч. 2 розділу II ПВР, згідно яких засуджені зобов`язані «дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з персоналом установи виконання покарань». За даним фактом 13.12.2018 начальником ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» до засудженого ОСОБА_7 застосовано захід дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.
Крім зазначених фактів порушень ПВР та КВК України, засуджений ОСОБА_7 під час відбування покарання в ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» був притягнутий до дисциплінарної відповідальності 29 разів, заохоченням не підлягав.

В апеляційній скарзі прокурор просив вирок скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ст. 391 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
18.04.2022 до суду від прокурора надійшла заява про відмову від апеляційної скарги, тому апеляційний суд не здійснює перегляд вироку за доводами прокурора.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обгрунтовуючи заявлені вимоги, захисник посилається на невідповідність висновків суду встановленим фактичним обставинам. На переконання захисника, суд ухвалив щодо обвинуваченого обвинувальний вирок в супереч наявності всіх підстав для виправдання. Разом з цим, захисник звертає увагу на практику Верховного Суду щодо розгляду кримінальних проваджень за схожими обставинами, зокрема постанови від 02.10.2018 у справі 442/9922/14-к, від 22.01.2020 у справі 596/230/15-к, від 19.03.2020 у справі 314/1905/17, якими констатованого обгрунтованість висновків суду про необхідність виправдання осіб за вказаним злочином, через відсутність в їх діях злісності непокори, яка є обов`язковою ознакою цього злочину, та законності вимоги адміністрації, пред`явленої до засудженого.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечувала проти задоволення скарги сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в цьому кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції переглядає вирок в межах поданої апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та є обґрунтованим.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.
Так, ОСОБА_7 не заперечував того, що під час відбування покарання в місцях позбавлення волі, відмовлявся виконувати роботи з благоустрою, однак вважає, вказані дії провокували працівники установи, та зазначав, що обов`язки йому не роз`яснювалися, графіків робіт та чергувань не було.
Не зважаючи на те, що обвинувачений вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав, його винуватість повністю підтверджується дослідженими в ході судового розгляду показаннями свідків.
Так, з показів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які працювали у КВК №80, видно, що ОСОБА_7 систематично порушував правила внутрішнього розпорядку установи та не виконував законні вимоги представників адміністрації установи, що виражалося у використанні у кімнаті забороненого ТЕНу, для приготування їжі, порушенні локалізації, а саме залишенні свого локального сектору, порушенні режиму утримання, а саме ігнорування команди «підйом», не виходу на сніданок, не виконання розпорядження персоналу, відмові від виконання робіт з благоустрою, затверджених графіком чергувань засуджених, утриманні при собі мобільного телефону, за що він неодноразово поміщувався до ПКТ й на нього складалися матеріали за порушення режиму.
Окрім того, винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується й дослідженими письмовими доказами у провадженні.
Так, з довідок про заохочення та стягнення засудженого, та з особової справі засудженого, видно, що ОСОБА_7 постійно піддавався накладенню стягнень за порушення вимог режиму відбування покарання.
Згідно з ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської облаті від 05.10.2018 ОСОБА_7 було піддано стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.
Разом з цим, 09.10.2018 ОСОБА_7 було винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.
Розпорядком дня КВК №80, затверджений наказом начальника КВК №80 №2/ОД-19 від 02.01.2018, підтверджується законність вимог працівників установи.
Згідно з матеріалами дисциплінарних стягнень від 08.11.2018, 27.11.2018, 27.11.2018, 13.12.2018 на ОСОБА_7 було неодноразова накладено дисплінарні стягнення у виді попередження, догани, суворої догани, поміщення в дисциплінарний ізолятор, що підтверджує порушення засудженим режиму відбування покарання, встановленого згідно Правил внутрішнього розпорядку установи відбування покарання та КВК України, вчинене протягом року після піддавання його стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.
З протоколу огляду оптичного диску з відеозаписом, видно, що обвинувачений декілька разів, у різні дати, відмовляється від виконання робіт з благоустрою, чим підтверджується порушення ним режиму відбування покарання.
Надаючи оцінку цим доказам у сукупності, колегія суддів вважає їх належними, допустимими і достовірними, а в їх сукупності - достатніми для доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, та не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Доводи сторони захисту про відсутність в діях обвинуваченого складу інкримінованого злочину, та незаконність дій адміністрації установи є необгрунтованими, з огляду на таке.
Згідно диспозиції статті 391 КК України злочином визнається злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань або інша протидія адміністрації у законному здійсненні її функцій особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі або у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери) або переводилась на більш суворий режим відбування покарання.
Конструкція наведеної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до спеціальних законів та нормативних актів, на підставі яких була пред`явлена вимога представником адміністрації до засудженого, а саме правила внутрішнього трудового розпорядку, правила поведінки в локальних зонах, посадові інструкції осіб, які пред`являли вимоги засудженому.
Під злісною непокорою законним вимогам адміністрації розуміється відкрита відмова особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, від виконання конкретних і законних вимог представника адміністрації установи, який уповноважений пред`явити таку вимогу, а особа, яка відбуває покарання, зобов`язана і має можливість її виконати, але умисно не виконує.
Адміністрацією установи виконання покарань є особи, наділені правом застосовувати до засуджених заходи заохочення і стягнення.
Згідно зі ч.ч. 1, 2 ст. 135 КВК України питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань. До складу дисциплінарної комісії входять начальник установи виконання покарань, його заступники та начальники служб установи, які за своїми функціональними обов`язками безпосередньо спілкуються з особами, які відбувають покарання у виді позбавлення волі. Очолює дисциплінарну комісію начальник установи виконання покарань або особа, яка виконує його обов`язки.
Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 , відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, неодноразово порушував внутрішній розпорядок установи та не виконував законні вимоги представників адміністрації установи виконання покарань, за що його було притягнуто до відповідальності, зокрема стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу, та питання про необхідність накладення стягнень вирішувалися на засіданнях дисциплінарної комісії КВК №80, тобто повноважними особами, й в матеріалах провадження наявні всі необхідні документи, які доводять законність вимог адміністрації установи та злісну непокору обвинуваченого цим вимогам.
Водночас колегія суддів зауважує, що відповідно до п. 13 ст. 134 КВК України засуджений може оскаржити накладене на нього стягнення, однак подання скарги не зупиняє виконання стягнення. Посадова особа, яка наклала стягнення, за наявності для того підстав може його скасувати або замінити іншим, більш м`яким стягненням. Однак жодних даних, якi б свідчили про незаконність накладення на ОСОБА_7 стягнень, їх оскарження чи скасування у встановленому КВК України порядку, матеріали провадження не місять та стороною захисту таких надано не було, тому апеляційний суд розцінює таку позицію ОСОБА_7 та його захисника, як спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності обвинуваченим.
З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, на думку колегії суддів, прийнято згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», який застосовується Європейським судом з прав людини (рішення «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011), та підстав для задоволення апеляційної скарги захисника за обставин, викладених у скарзі, не має.
Окрім того, колегія суддів погоджується з встановленими судом обставинами, які впливають на вид і розмір покарання, й вважає, що покарання ОСОБА_7 призначене згідно з вимогами ст.ст.50, 65 КК України, в межах санкції злочину, передбаченого ст. 391 КК України, у виді позбавлення волі, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги захисника є необгрунтованими та не підлягають задоволенню, а вирок є законним, обґрунтованим, належним чином вмотивованим і справедливим та призначене покарання відповідає його меті.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 вересня 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4