Справа №127/7302/21
Провадження №1-кп/127/311/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2021 р. за № 0000154, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Вінницьким міським судом Вінницької області здійснюється судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявила клопотання про продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Вважає, шо обвинувачений може ухилятися від суду, впливати на потерпілих, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Обвинувачений раніше неодноразово судимий, не працює, джерела доходів не має. Запобіжний захід до обвинуваченого застосований вірно, підстав для його зміни немає, а тому просить продовжити строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вважає, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, окрім виняткового, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти вказаним ризикам. Не заперечує проти проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи обвинуваченому, враховуючи висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи та необхідність тривалого спостереження обвинуваченого в умовах психіатричного стаціонару для визначення його психічного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання про продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 , позицію якого підтримав його захисник - адвокат ОСОБА_5 , заявив клопотання про призначення йому стаціонарної судово-психіатричної експертизи, посилаючись на висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи, оскільки для визначення його психічного стану потрібне тривале спостереження в умовах психіатричного стаціонару.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.
Частиною 1 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно положень ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Так, ч. 3 ст. 331 КПК України встановлено, що суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч. 4 ст. 194 КПК України).
Судом встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05.03.2021 року до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 04.05.2021 року з одночасним визначенням розміру застави.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.04.2021 року продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , на строк 60 днів, починаючи з 27.04.2021 року до 25.06.2021 року включно.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2021 року продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , на строк 60 днів, починаючи з 10.06.2021 року до 08.08.2021 року включно.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.08.2021 року продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , на строк 60 днів, починаючи з 03.08.2021 року до 01.10.2021 року включно.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.09.2021 року продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , на строк 60 днів, починаючи з 28.09.2021 року до 26.11.2021 року включно.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2021 року продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , на строк 60 днів, починаючи з 12.11.2021 року до 10.01.2022 року включно.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.12.2021 року продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , на строк 60 днів, починаючи з 24.12.2021 року до 21.02.2022 року включно.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.02.2022 року продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , на строк 60 днів, починаючи з 15.02.2022 року до 15.04.2022 року включно.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.04.2022 року продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , на строк 60 днів, починаючи з 14.04.2022 року до 12.06.2022 року включно.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що соціальні зв`язки обвинуваченого не можна визнати стійкими.
Також суд приймає до уваги і стадію даного судового провадження. В разі переховування обвинуваченого, ризик якого залишається високим, стане неможливим подальше судове провадження та реалізація принципу змагальності сторін під час судового розгляду, що також зумовлює подальше застосування тримання під вартою щодо обвинуваченого.
При цьому суд, враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», враховує також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим злочину, особу обвинуваченого у їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі, зокрема, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, встановлені під час розгляду клопотання прокурора, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений, опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження.
Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Статтею 332 КПК України встановлено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам. Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності. До ухвали суду про доручення проведення експертизи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, включаються питання, поставлені перед експертом учасниками судового провадження, судом. Суд має право не включати до ухвали питання, поставлені учасниками судового провадження, якщо відповіді на них не стосуються кримінального провадження або не мають значення для судового розгляду, обґрунтувавши таке рішення в ухвалі. Після постановлення судом ухвали про доручення проведення експертизи судовий розгляд продовжується, крім випадків, якщо таке продовження неможливе до отримання висновку експерта.

Так, згідно положень ст. 509 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є: 1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання; 2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо). У разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, а під час судового провадження - ухвалою суду.

Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта № 38 від 31.01.2022 року, для об`єктивного визначення психічного стану обвинувачений ОСОБА_3 потребує тривалого спостереження в умовах психіатричного стаціонару з наступним проведенням стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

Суд зазначає, що під час судового провадження встановлені обставини, які б давали підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що слід призначити стаціонарну судово-психіатричну експертизу обвинуваченого ОСОБА_3 .
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176, 177, 181, 183, 194, 242, 331, 332, 509 КПК України, -
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого - залишити без зміни, продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, починаючи з 19.05.2022 року до 17.07.2022 року включно.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про призначення стаціонарної судово-псхіатричної експертизи - задовольнити.

Призначити стаціонарну судово-психіатричну експертизу обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Поставити на вирішення експерта питання:

1. Чи страждав обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час вчинення інкримінованих йому злочинів 01.02.2021 року та 09.02.2021 року душевною хворобою, тимчасовим розладом душевної діяльності, розумовою відсталістю та чи міг він усвідомлювати свої дії та керувати ними;

2. Чи знаходився ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час вчинення інкримінованих йому злочинів 01.02.2021 року та 09.02.2021 року в стані тимчасового розладу душевної діяльності, яке позбавляло б його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними;

3. Чи страждає обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на теперішній час душевною хворобою або тимчасовим розладом душевної діяльності, чи може усвідомлювати свої дії та керувати ними;

4. Чи міг знаходитися ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час вчинення інкримінованих йому злочинів 01.02.2021 року та 09.02.2021 року у стані фізіологічного афекту;

5. Чи міг знаходитися ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час вчинення інкримінованих йому злочинів 01.02.2021 року та 09.02.2021 року в емоційному стані (стрес, фрустрація, розгубленість та інше), що могло б суттєво вплинути на його свідомість та діяльність;

6. Чи потребує ОСОБА_3 застосування примусових заходів медичного характеру.

Проведення експертизи доручити судовим експертам психіатрам Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної Ради».

Копію ухвали направити до Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної Ради» для виконання в частині проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

Копію ухвали направити до Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» для відома та виконання, а також для забезпечення доставки обвинуваченого до місця проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.
Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя