Шаргородський районний суд
В И Р О К

Іменем України

31 березня 2022 року

м. Шаргород

Справа № 152/143/22

провадження № 1-кп/152/41/22

Шаргородський районний суд Вінницької області

у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 08.02.2022 у кримінальному провадженні №0000024 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лінчин Березнівського району Рівненської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не одруженої, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту:

підозрюваної ОСОБА_3 ,
захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_3 на початку 2018 року за місцем проживання в АДРЕСА_2 , виявила в приміщенні сараю однозарядну рушницю та маючи умисел на незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи, що знайдена рушниця є вогнепальною зброєю, яка виготовлена саморобним способом, як наслідок, розуміючи неправомірність своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, маючи злочинний умисел на зберігання вогнепальної зброї, в порушення вимог п. 1 Спеціального порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна, затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 за № 2471-XII, відповідно до якого громадяни набувають права власності на вогнепальну зброю, придбану ними з відповідного дозволу органами внутрішніх справ за місцем проживання особами, які досягли 21-річного віку, також в порушення вимог розділу II пп. 8.8 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, яким передбачена дозвільна система на зберігання вогнепальної зброї, не маючи відповідного дозволу, наявність якого передбачена п. 2 положення «Про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, яка визначає умови та порядок видачі і анулювання дозволів на придбання, облік, носіння, перевезення і використання зброї та інших предметів, щодо яких установлено спеціальні правила, порядок та на які поширюється дія дозвільної системи, правил поводження з ними та їх застосування, без передбаченого законом дозволу, умисно, незаконно придбала однозарядну рушницю, яку в подальшому перевезла до власного будинку по АДРЕСА_1 , де незаконно зберігала до 29.01.2022.

29.01.2022 приблизно о 14 годині ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_1 , під час опрацювання працівниками поліції виклику, що надійшов зі спецлінії «102» від її співмешканця, повідомила про те, що у неї наявна рушниця, яку вона зберігає у власному будинку.

Після цього ОСОБА_3 видала працівникам поліції однозарядну рушницю, яка згідно висновку експертизи № СЕ 19/102 22/1228 БЛ від 31.01.2022 є гладкоствольною вогнепальною зброєю однозарядною рушницею, яка виготовлена саморобним способом шляхом поєднання колодки з ударно спусковим механізмом мисливської гладкоствольної рушниці моделі «ЗК» № НОМЕР_1 (важіль запирання) № НОМЕР_2 (під ствольний гак) виробництво СРСР та гладкоствольного ствола для проведення пострілів патроном калібру 7,62 х 55 мм.

Під час досудового розслідування, на підставі положень ст.ст. 468-470, 472 КПК України, 08.08.2022 між підозрюваною ОСОБА_3 та прокурором Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора було укладено угоду про визнання винуватості, у рамках даного кримінального провадження, у зв`язку з чим прокурором, на виконання вимог ч. 1 ст. 474 КПК України, направлено до суду обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою.

З вказаної угоди від 08.02.2022 вбачається, що підозрювана ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000024 повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного злочину та його правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 263 КК України. ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у вчиненому злочині; сторони угоди зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини, зокрема, пом`якшуючі покарання ОСОБА_3 щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено. Сторони угоди узгодили призначення покарання підозрюваній ОСОБА_3 за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 cт. 76 КК України.

В угоді зазначено, що її сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Ухвалою суду від 14.02.2022, згідно ч. 1 ст. 314 КПК України, призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому, винесено питання регламентовані ст.ст. 314-316, 474 КПК України та безпосередньо можливості затвердження укладеної угоди.

ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні, розуміючи надані їй законом права на справедливий судовий розгляд і наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості; характер пред`явленого обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою; вид покарання, який буде до неї застосований у разі затвердження угоди судом, наслідки затвердження угоди та права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, в повному обсязі сформульованого обвинувачення та зазначила, що в повній мірі розуміє наслідки не виконання останньої, визначені ст. 476 КПК України.

ОСОБА_3 пояснила, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, наполягала на затвердженні угоди про примирення.

Захисник підозрюваної ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні також вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначив, що при укладенні угоди між його підзахисною та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому підозрювана ОСОБА_3 підтвердила, що вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні зауважила, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджену в угоді міру покарання.

На виконання вимог ст.474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що ОСОБА_3 усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до неї застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Таким чином, суд, заслухавши думку підозрюваної ОСОБА_3 , захисника підозрюваної ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 та висновок прокурора ОСОБА_4 , дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України приходить до наступного.

Статтею 468 КПК України регламентовано, що в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів … Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, відноситься до тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, тому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Зміст угоди про визнання винуватості від 08 лютого 2022 року, укладеної між підозрюваною ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_4 відповідає вимогам, встановленим в ст. 472 КПК України, так як містить усі необхідні реквізити.

Зокрема, у вказаній угоді зазначені її сторони, формулювання підозри та її правова кваліфікація з зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для даного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваною своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваної на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. Угода містить зазначення дати укладення та скріплена підписами сторін.

Крім того, судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди прокурором надані матеріали провадження №0000024, які судом вивчені на предмет наявності скарг підозрюваної під час досудового розслідування.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, що і підозрювана, і прокурор розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості від 08 лютого 2022 року, її сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.1 ст. 263 КК України, визнаючи, шляхом її укладення доведеним, що ОСОБА_3 на початку 2018 року за місцем проживання в АДРЕСА_2 , виявила в приміщенні сараю однозарядну рушницю та маючи умисел на незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи, що знайдена рушниця є вогнепальною зброєю, яка виготовлена саморобним способом, як наслідок, розуміючи неправомірність своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, маючи злочинний умисел на зберігання вогнепальної зброї, в порушення вимог п. 1 Спеціального порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна, затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 за № 2471-XII, відповідно до якого громадяни набувають права власності на вогнепальну зброю, придбану ними з відповідного дозволу органами внутрішніх справ за місцем проживання особами, які досягли 21-річного віку, також в порушення вимог розділу II пп. 8.8 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, яким передбачена дозвільна система на зберігання вогнепальної зброї, не маючи відповідного дозволу, наявність якого передбачена п. 2 положення «Про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, яка визначає умови та порядок видачі та анулювання дозволів на придбання, облік, носіння, перевезення і використання зброї та інших предметів, щодо яких установлено спеціальні правила, порядок та на які поширюється дія дозвільної системи, правил поводження з ними та їх застосування, без передбаченого законом дозволу, умисно, незаконно придбала однозарядну рушницю, яку в подальшому перевезла до власного будинку по АДРЕСА_1 , де незаконно зберігала до 29.01.2022.

29.01.2022 приблизно о 14 годині ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_1 , під час опрацювання працівниками поліції виклику, що надійшов зі спецлінії «102» від її співмешканця, повідомила про те, що у неї наявна рушниця, яку вона зберігає у власному будинку.

Після цього ОСОБА_3 видала працівникам поліції однозарядну рушницю, яка згідно висновку експертизи № СЕ 19/102 22/1228 БЛ від 31.01.2022 є гладкоствольною вогнепальною зброєю однозарядною рушницею, яка виготовлена саморобним способом шляхом поєднання колодки з ударно спусковим механізмом мисливської гладкоствольної рушниці моделі «ЗК» № НОМЕР_1 (важіль запирання) № НОМЕР_2 (під ствольний гак) виробництво СРСР та гладкоствольного ствола для проведення пострілів патроном калібру 7,62 х 53 мм.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто носінні, зберіганні та придбанні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, що укладена угода між нею та прокурором відповідає вимогам КПК України, дії ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_3 наявні, узгоджене сторонами угоди покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним в ст. ст.50, 65 - 67 КК України.

Взяті підозрюваною ОСОБА_3 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Підстав регламентованих п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди прокурором не було доведено та судом не виявлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що укладена між підозрюваною ОСОБА_3 та прокурором Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора угода про визнання винуватості підлягає затвердженню в підготовчому судовому засіданні на підставі п.1 ч.3 ст.314 та ч.1 ст.475 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про долю речових доказів у даній кримінальній справі слід вирішити на підставі ст.100 КПК України, а саме: гладкоствольну вогнепальну зброєю однозарядну рушницю, яка виготовлена саморобним способом шляхом поєднання колодки з ударно спусковим механізмом мисливської гладкоствольної рушниці моделі «ЗК» № НОМЕР_1 (важіль запирання) № 9921 (під ствольний гак) виробництво СРСР та гладкоствольного ствола для проведення пострілів патроном калібру 7,62 х 53 мм конфіскувати.

Запобіжний захід ОСОБА_3 органом досудового розслідування не обирався.

Підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст. 373-376, 468-470, 472-474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 08 лютого 2022 року про визнання винуватості між підозрюваною ОСОБА_3 та прокурором Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.01.2022 за №0000024, за участі захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 08 лютого 2022 року покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі, якщо вона протягом іспитового строку у один рік не вчинить нового кримінального правопорушення.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на засуджену ОСОБА_3 протягом встановленого судом іспитового строку у один рік обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід засудженій ОСОБА_3 не застосовувати.

Речові докази: гладкоствольну вогнепальну зброєю однозарядну рушницю, яка виготовлена саморобним способом шляхом поєднання колодки з ударно спусковим механізмом мисливської гладкоствольної рушниці моделі «ЗК» № НОМЕР_1 (важіль запирання) № 9921 (під ствольний гак) виробництво СРСР та гладкоствольного ствола для проведення пострілів патроном калібру 7,62 х 53 мм конфіскувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 1370 (одна тисяча триста сімдесят) гривень 96 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, визначених ст.394 КПК України, а саме: 1) обвинуваченою, її захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення їй наслідків укладення угоди; 3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1