ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2701/22 Справа № 311/650/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, який має середню освіту, не працював, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрованого та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 0000024,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2022 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів, тобто до 09 жовтня 2022 року, включно.
Враховуючи, що по справі встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,4 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема у виді можливості вчинення обвинуваченим спроб переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, строку покарання, яке може бути призначено ОСОБА_6 , беручи до уваги обставини, визначені у ст.178 КПК України, суд дійшов до висновку про неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу, який зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним вище ризикам, а отже, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою

Обвинувачений ОСОБА_6 не погодився з даним рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Вказує, що він має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка наразі знаходиться зі своєю матір`ю в м. Умань Черкаської області.
Вважає, що ризики по справі відсутні, доказів їх наявності стороною обвинувачення надано не було.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України, розгляд апеляційної скарги на ухвалу про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється апеляційним судом за відсутності прокурора, який клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх участю до суду не направляв, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.
Заслухавши доповідь головуючого судді, думки обвинуваченого та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити, перевіривши надані матеріали та обговоривши скаргу, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду клопотання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів. До спливу строку дії запобіжного заходу суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як убачається з наданих матеріалів, в провадженні Василівського районного суду Запорізької області перебуває об`єднане кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і якому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та неодноразово продовжувався.
Відповідно до Указу Президента України № 64/222 «Про введення воєнного стану в Україні» з урахуванням положень ст.3 Конституції України та на підставі наказу голови Василівського районного суду Запорізької області № 3 від 28.02.2022 року Василівським районним судом Запорізької області тимчасово зупинено здійснення судочинства.
На підставі розпорядження Верховного Суду №4/0/9-22 від 10.03.2022 територіальну підсудність судових справ Василівського районного суду Запорізької області визначено за Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області.
10 серпня 2022 року судом першої інстанції в судовому засіданні було розглянуто питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .
В даному випадку для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, суд повинен був з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив факт того, що обставини, які стали підставою для взяття ОСОБА_6 під варту, на даний час не змінилися, ризики, які були встановлено під час обрання запобіжного заходу і під час вирішення питання про продовження його дії, не зменшились, не перестали існувати та мають місце, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, з огляду на тяжкість покарання, що загрожує йому у разі доведеності його вини у вчиненні інкримінованих злочинів, та незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у даному кримінальному провадженні, які ще не допитані судом.
При цьому апеляційний суд, як і суд першої інстанції, вважає, що тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).
Судом також було взяти до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше неодноразово судимий, у тому числі і до реальної міри покарання, міцних соціальних зв`язків не має, зареєстрований та мешкав у с. Балки Васильківського району Запорізької області, яке на даний час є тимчасово окупованою територією, тому відсутня можливість здійснення контролю за виконанням процесуальних обов`язків обвинуваченим, у разі його проживання за зареєстрованою адресою.
Таким чином, висновки суду, що встановлені при обранні запобіжного заходу обставини та ризики не зменшились, і запобігання їх настанню можливо виключно шляхом продовження тримання ОСОБА_6 під вартою, а тому більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання своїх обов`язків обвинуваченим, з урахуванням також неможливості винесення вироку у справі до спливу терміну тримання під вартою, підтверджуються наданими судом першої інстанції матеріалами та зроблені з належним дотриманням вимог процесуального законодавства, а доводи апеляційної скарги обвинуваченого про незаконність та необґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд вважає безпідставними.
Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Твердження ж обвинуваченого про недоведеність прокурором ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, спростовуються наведеним вище.
Доводи обвинуваченого про наявність у нього міцних соціальних зв`язків, малолітньої дитини, є слушними. Разом з цим, оскільки стороною захисту не надано жодних доказів на підтвердження наведеного, вказані доводи не підлягають задоволенню.
Істотні порушення процесуального закону, які б потягли безумовне скасування судового рішення, по справі не встановлено.
Таким чином, рішення суду є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене відповідно до норм процесуального закону, таким, яке ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, у зв`язку з чим, приходить до висновку про залишення скарги без задоволення, а ухвали - без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4