Справа № 489/1743/22
кримінальне провадження
№1-кс/489/633/22
УХВАЛА

08 липня 2022 р. м. Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора про арешт майна,

ВСТАНОВИВ

СД ВП № 4 МРУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000033 від 26.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події - посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_5 ; транспортний засіб Ford Focus легковий хетчбек-В д/н НОМЕР_3 .

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог п.1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Підтримуючи вищезазначене клопотання, прокурор зазначив, що у слідства є достатні підстави вважати, що вилучені речі є речовими доказами, а тому з метою їх збереження, виникла необхідність в накладенні арешту.

Досліджуючи надані матеріали, у слідчого судді відсутні сумніви в тому, що вилучені під час огляду місця події свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, а тому останні безспірно є речовими доказоми у розумінні ст. 98 КПК.

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.4 ст. 358 КК України за фактом використання завідомо підробленого документа.

При цьому вилучений автомобіль Ford Focus легковий хетчбек-В д/н НОМЕР_3 не є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, а тому слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту на вказаний транспортний засіб. Крім того, винесення слідчим постанови про визнання речовим доказом вказаного автомобіля, не може слугувати безумовною підставою для визнання останнього речовим доказом.

З огляду на вищезазначені обставини, надані до клопотання докази, досліджені в їх сукупності, а також на те, що прокурором під час розгляду клопотання частково доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, слідчий суддя з метою збереження речових доказів, вважає наявними підстави для задоволення клопотання частково та накладення арешту на вилучені в ході огляду місця події свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173 Кримінального процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на:

- посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене до паперового конверту;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_5 , вилучене до сейф-пакету ВУМ 1008066.

В решті відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя