Справа № 274/1087/20
Провадження №1-кп/0274/455/22
Ухвала
20.05.2022 року м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 152 КК України,
20.01.2022 з Житомирського апеляційного суду до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 152 КК України.
До обвинуваченого застосовано запобіжний захід - тримання під вартою.
Прокурор клопоче про продовження тримання під вартою, оскільки ризики, що слугували підставою для обрання такого запобіжного заходу, на думку прокурора, не зникли і існують на даний час.
Представник потерпілої цілком підтримав клопотання прокурора.
Захисник та обвинувачений заперечили проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що як і раніше клопотання прокурора нічим не обґрунтоване, обвинувачений був працевлаштований до затримання, є батьком 4-х дітей, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, жодним чином не має наміру перешкоджати розгяду справи, сам бажає якнайшвидше надати покази. Просять змінити обвинуваченому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу.
З урахуванням позицій учасників кримінального провадження, досліджених доказів та вимог закону суд прийшов до наступного висновку.
Так, за положенням ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Згідно ч.ч.3,5 ст.199 КПК України, якою суд керується в силу ч.2 ст.331 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.
Як вбачається із обвинувального акту ОСОБА_8 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України (у редакції Закону №2227- VІІІ від 06.12.2017, який набрав чинності з 11.01.2019), яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років.
Так, при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд оцінює, тяжкість інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_8 злочину, наслідки злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним. При цьому суд звертає увагу на те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину направленого проти статевої недоторканості, вчиненого щодо малолітньої особи, що в сукупності вказує на підвищену небезпеку як самих діянь, так і особи обвинуваченого, а також на те, що обставини, які враховувалися судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися та не перестали існувати.
Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судом встановлено наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема те, що обвинувачений перебуваючи на волі може переховуватися від суду та без перешкод залишити своє місце проживання з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності, та незаконно впливати на потерпілу, яка є неповнолітньою особою, та свідків, які наразі не допитані. На даний час наявні достатні підстави вважати, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування та продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, не перестали існувати та виправдовують тримання особи під вартою.
Суд вважає, що прокурором доведено, що обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, санкції статті, яка передбачає міру покарання за інкримінований злочин, та перешкоджає ризикам, визначеним ст.177 КПК України.
При цьому, обвинуваченим та його захисником суду не наведено достатніх підстав, котрі б слугували зміні запобіжного заходу, а тому клопотання захисника ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, задоволенню не підлягає, оскільки вказані вище обставини та доводи прокурора дають достатні підстави вважати, що такий запобіжний захід, як домашній арешт не може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та створити необхідні умови для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.
З урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 на строк, що не перевищує 60 днів, без визначення розміру застави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити дію застосованого до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, а саме по 18 липня 2022 (включно).
В клопотанні захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 на цілодобовий домашній арешт - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3