16.09.2022 Справа № 756/7292/22

Справа №756/7292/22
Провадження № 1-кс/756/1249/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисників адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на повідомлення керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 про підозру ОСОБА_6 від 04.11.2021 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000281 від 31.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України,

УСТАНОВИВ:
До Оболонського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на повідомлення керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 про підозру ОСОБА_6 від 04.11.2021 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000281 від 31.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України.
В обґрунтування скарги заявник зазначив, що 04.11.2021 ОСОБА_6 було вручене повідомлення про підзору у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про що сторона захисту дізналася лише у червні 2022 року під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування. Крім вказаного повідомлення у матеріалах кримінального провадження міститься пам`ятка про права та обов`язки підозрюваного, проте вона не підписана ОСОБА_6 , в ній не зазначені дата та час оголошення, міститься лише підпис прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 .
Сторона захисту вважає, що повідомлення про підозру від 04.11.2021, підписане керівником Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , є незаконним та таким, що вручене з порушенням норм кримінального процесуального закону з огляду на те, що стороною обвинувачення порушено порядок вручення підозри. Так вручення ОСОБА_6 04.11.2021 повідомлення про підозру здійснювалося під відеозапис за відсутності будь-яких причин, які б унеможливлювали вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру у визначений КПК України спосіб. Крім того, жоден з захисників не були повідомлені прокурором про необхідність з`явитися у певну дату, час та місце для проведення процесуальної дії вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 , чим порушено право останнього на захист та тягне за собою недійсність такої процесуальної дії з огляду на положення ч. 2 ст. 46 КПК України.
За наведених обставин захисник просить скасувати повідомлення про підозру.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав з викладених у ній підстав. Також просив не приймати до уваги висновки, зроблені в ухвалі Київського апеляційного суду від 01.09.2022, якою скасовано ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 22.06.2022 про скасування повідомлення від 04.11.2021 ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке було складено керівником Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , оскільки під час апеляційного провадження обставини щодо порядку вручення такої підозри не досліджувалися. Наголосив, також, що прокурор під час вручення підозри навіть не встановив особу, якій зачитував текст підозри.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив скасувати повідомлення ОСОБА_6 про підозру від 04.11.2021, складене керівником Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , з тих підстав, що прокурором не дотримано процедури вручення повідомлення про підозру. Сам факт складання письмового тексту повідомлення про підозру без його безпосереднього вручення відповідною особою не може бути розцінений як виконання нею усього комплексу дій, що охоплюють поняття «здійснення повідомлення про підозру». Саме той прокурор, який склав повідомлення або його погодив, повинен сповістити певну особу про своє обґрунтоване припущення про вчинення цією особою кримінального правопорушення.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, зазначив, що прокурор ОСОБА_8 діяв у межах та строки, визначені КПК України. Вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 під відеозапис відбувалося внаслідок того, що останній відмовився отримати та розписатися у письмовому повідомлення про підозру. Просив врахувати те, що ухвалою Київського апеляційного суду від 01.09.2022 у справі № 756/3954/22 відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру від 04.11.2021. При цьому, суд апеляційної інстанції за результатом дослідження матеріалів провадження дійшов висновку про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 04.11.2021 відповідає у повному обсязі вимогам ст. 277 КПК України та було вручено у відповідності до вимог ст. 278 КПК України. Підозра підписана керівником Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , оскільки ОСОБА_6 є спеціальним суб`єктом - адвокатом. Вручення підозри доручено прокурорам Оболонської окружної прокуратури м. Києва процесуальним керівникам у кримінальному провадженні №0000281 від 31.12.2020, зокрема, прокурору ОСОБА_8 , отже підозра вручена уповноваженою особою у спосіб, встановлений КПК України. Обов`язкова участь захисника у даному кримінальному провадженні не передбачена, а тому вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру за відсутності захисника не є порушенням права на захист та не тягне за собою недійсність такої процесуальної дії.
Слідчий суддя, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною першою статті 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст.303 КПК України підозрюваним, його захисником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000281 від 31.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Оболонської окружної прокуратури м. Києва.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

04.11.2021 в рамках кримінального провадження №0000281 від 31.12.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Повідомлення про підозру складено та підписано 04.11.2021 керівником Київської міської прокуратури ОСОБА_7 .

Оскаржуючи вказане повідомлення про підозру захисники посилаються на те, що повідомлення про підозру 04.11.2021 стороною обвинувачення було вручено у позапроцесуальний спосіб - під відеозапис, що не передбачено нормами діючого КПК України, без присутності захисників та прокурором, який хоча і був на той час процесуальним керівником у кримінальному провадженні, проте текст повідомлення про підозру не складав та не підписував, а тому вручати підозру мав саме той прокурор, що її складав.

Слідчий суддя не погоджується з такими твердженнями сторони захисту з огляду на наступне.

Повідомлення про підозру є системою процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора під час досудового розслідування, спрямованих на формування законної та обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваною, можливості захищатися усіма дозволеними законом засобами та способами. Цим актом у кримінальному провадженні вперше формулюється та обґрунтовується підозра конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Викладена в письмовому повідомленні підозра служить підґрунтям для початку реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні. У підозрюваного з`являються можливості впливати на зміст підозри та на подальше формулювання обвинувачення у обвинувальному акті, яким завершується досудове розслідування. Сформульована підозра встановлює межі здійснення слідчим і прокурором обвинувальної діяльності, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість більш цілеспрямовано реалізовувати функцію захисту.

За приписом пункту 1 частини першої статті 481 КПК України письмове повідомлення про підозру адвокату здійснюється Генеральним прокурором, його заступником, керівником обласної прокуратури в межах його повноважень.

Такий порядок передбачає запровадження додаткових заходів захисту від можливого використання незаконних методів, спрямованих на перешкоджання професійній діяльності адвокатів.

Повноваження Генерального прокурора, його заступника або керівника обласної прокуратури щодо погодження і наступного підписання письмового повідомлення про підозру адвокату є винятковим і не може бути передоручене іншим прокурорам чи слідчим. Для реалізації цього повноваження ані Генеральний прокурор, ані його заступник, ані керівник обласної прокуратури не повинні обов`язково здійснювати процесуальне керівництво у відповідному кримінальному провадженні щодо адвоката, оскільки чинне кримінальне процесуальне законодавство такої вимоги не встановлює.

Крім того, законодавець на нормативному рівні щодо процесуального порядку повідомлення про підозру вживає терміни «складання», «вручення» та «здійснення» повідомлення про підозру.

Так, серед завдань кримінального провадження, окреслених у статті 2 КПК України, законодавець визначив такі, як захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Водночас, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (ст.ст. 22, 23) передбачені гарантії адвокатської діяльності.

У зв`язку з цим законодавець наділив правом на здійснення письмового повідомлення про підозру адвокату лише Генерального прокурора, його заступника або керівника обласної прокуратури як прокурорів вищого та найвищого рівнів для посилення захисту професійної незалежності адвокатів від здійснення такого повідомлення прокурором або слідчим будь-якого рівня і дотримання такої підвищеної гарантії незалежності адвокатів, порушення яких є однією з форм втручання у діяльність захисника, і досягається саме на етапі формування та об`єктивації волевиявлення щодо повідомлення про підозру адвокату уповноваженим на це суб`єктом, яке включає в себе: 1) перевірку підстав для повідомлення підозри зазначеним суб`єктам (стаття 276 КПК України) та виконання вимог щодо реалізації цих підстав, передбачених, зокрема, нормами статті 216 цього Кодексу щодо дотримання правил підслідності; 2) складання та підписання такого повідомлення про підозру виключно Генеральним прокурором, його заступником або керівником обласної прокуратури як прокурорами, які уповноважені здійснювати повідомлення у цій категорії справ відповідно до вимог п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 277 КПК України.

Зазначення у повідомленні про підозру прізвища, посади та підпису Генерального прокурора, його заступника або керівника обласної прокуратури підтверджує те, що вказані особи є тими посадовими особами, які вважають повідомлення про підозру адвокату законним та обґрунтованим.

Частиною другою статті 481 КПК України передбачено, що Генеральний прокурор (виконувач обов`язків Генерального прокурора), його заступник, керівник обласної прокуратури може доручити іншим прокурорам здійснити письмове повідомлення про підозру особам, визначеним частиною першою цієї статті, у порядку, передбаченому частинами першою і другою статті 278 цього Кодексу.

Таким чином, мета забезпечення відповідних гарантій для адвоката є досягнутою на попередніх етапах виконання комплексу дій щодо здійснення повідомлення про підозру адвокату, про які йшлося вище, а подальше вручення письмової підозри окремій категорії осіб, зокрема, адвокатам, іншими особами за дорученням Генерального прокурора, його заступника або керівника обласної прокуратури не впливає на посилення або послаблення цих гарантій. Сам по собі факт особистої передачі повідомлення про підозру не забезпечує додаткового захисту осіб, щодо яких визначено спеціальний порядок здійснення повідомлення про підозру.

З урахуванням викладеного слідчий суддя не вбачає порушення процесуального порядку вручення підозри ОСОБА_6 , складеної керівником Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , за дорученням останнього прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , який на той час був процесуальним керівником у кримінальному провадженні №0000281 від 31.12.2020.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 536/2475/14-к.

Письмове повідомлення про підозру, згідно з вимогами ч. 1 ст. 278 КПК України, вручається особі в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частиною 1 статті 136 КПК України передбачено, що належним підтвердженням отримання особою повідомлення є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Як убачається із матеріалів скарги, 04.11.2021 прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 оголошено повідомлення про підозру ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 368 КК України, за місцем проживання останнього, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним відеозаписом від 04.11.2021, у зв`язку з відмовою ОСОБА_6 отримувати повідомлення про підозру.

Вказані обставини підтверджуються також рапортом прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 від 04.11.2021.

Твердження сторони захисту щодо порушення права ОСОБА_6 на захист при здійсненні повідомлення про підозру не ґрунтується на нормах чинного кримінального процесуального законодавства України, оскільки главою 22 КПК України, а також вимогами ст. 52 КПК України не передбачено обов`язкової участі захисника при повідомленні особи про підозру.
Крім того, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів, а отже обов`язкова участь захисника у даному кримінальному провадженні нормами діючого КПК України не передбачена.
Слідчий суддя, також, враховує, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 здійснювалося у день його складення шляхом вручення безпосередньо останньому, що відповідає вимогам ч.1 ст. 278 КПК України.
Відмова ОСОБА_6 від отримання письмового повідомлення про підозру є формою використання його прав та відповідає ч.1 ст. 26 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав та така відмова від отримання повідомлення про підозру не може бути згідно вимог КПК України підставою для скасування повідомлення про підозру.
Крім того, стороною захисту не обґрунтовано, в чому саме було порушено право на захист ОСОБА_6 , оскільки процедура здійснення повідомлення про підозру передбачає лише вручення повідомлення та роз`яснення прав, ніяких інших дій з ОСОБА_6 не проводилося, останній не допитувався, процедура здійснення повідомлення про підозру не передбачає можливість заявлення та вирішення клопотань. Захисниками не зазначено, які саме негативні наслідки для підозрюваного потягла за собою відсутність захисника при здійсненні повідомлення про підозру.
Більше того, слідчий суддя враховує, що ухвалою Київського апеляційного суду від 01.09.2022 відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про скасування у кримінальному провадженні № 0000281, відомості про яке внесені до ЄРОДР 31.12.2020, повідомлення від 04.11.2021 ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке було складено керівником Київської міської прокуратури ОСОБА_7 .
При цьому, за результатами розгляду апеляційної скарги прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , дослідивши наявні матеріали провадження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, відповідає в повному обсязі вимогам ч. 1 ст. 277 КПК України, а також було вручено у відповідності до вимог ст.278 КПК України.
Підсумовуючи викладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про те, що повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, від 04.11.2021 відповідає вимогам ч. 1 ст. 277 КПК України та вручено у відповідності до вимог ст.ст.278, 481 КПК України, а тому не вбачає підстав для скасування вказаного повідомлення про підозру.

За наведених обставин скарга захисника ОСОБА_3 задоволенню не підлягає як необґрунтована.

Інші наведені у скарзі та доповненні до неї доводи не спростовують висновків слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 2,7, 8, 9, 276-279, 303-309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на повідомлення керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 про підозру ОСОБА_6 від 04.11.2021 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000281 від 31.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України, залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 16.09.2022 о 15 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1