Справа № 192/419/22
Провадження № 1-в/192/62/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2022 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про встановлення адміністративного нагляду

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Борзна Чернігівської області, засудженого вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 13 червня 2018 року за ст. 391, ст. 71 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі,

за участю учасників провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

особи, відносно якої розглядається подання в режимі відеоконференції ОСОБА_3 .

Початок строку: 13.06.2018 року

Кінець строку: 13.04.2022 року

В С Т А Н О В И В :

Начальник Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» звернувся до суду з поданням про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_3 , посилаючись на те, що дана особа засуджена більше двох разів до позбавлення волі за умисні злочини та за тяжкі злочини, а 13 квітня 2022 року звільняється з місць позбавлення волі по закінченню строку покарання. За час відбування покарання засуджений характеризується негативно, не працевлаштований на виробництві установи за власним бажанням, встановлених правил поведінки та розкладу дня не дотримується. Допустив 91 порушення режиму утримання. Заохочень не має, вперто не бажає ставати на шлях виправлення та залишається небезпечним для суспільства.

Представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви просив здійснювати розгляд без його участі.

Прокурор подання підтримав, вважав, що існують підстави для задоволення подання з огляду на поведінку ОСОБА_3 під час відбування покарання. Зазначив також про те, що до Солонянського районного суду Дніпропетровської області подано новий обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за ст. 391 КК України. Також просив встановити адміністративний нагляд з 21:00 до 6:00 години з урахуванням комендантського часу.

ОСОБА_3 заперечував проти встановлення адміністративного нагляду строком на 2 роки з посиланням на те, що фіксування порушення режиму утримання здійснювалося лише окремим працівниками колонії. Не заперечував факт застосування до нього більше 90 стягнень.

Суд, вислухавши думку учасників провадження, дослідивши подані матеріали та матеріали особової справи, приходить до наступних висновків.

Статтею 2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» передбачено, що адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них. Пунктом «б» ч. 1 ст. 3 вказаного Закону передбачено, що адміністративний нагляд встановлюється щодо засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 18 вересня 2014 року за ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі.

Також ОСОБА_3 був засуджений вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 13 червня 2018 року за ст. 391, ст. 71 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі.

Згідно ст. 12 КК України злочини, передбачені ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 186КК України є тяжкими та умисними.

Судом встановлено, що за час відбування покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№21)» ОСОБА_3 характеризується негативно, не працевлаштований на підприємстві установи, має 92 стягнення за порушення режиму утримання, в тому числі за вживання алкоголю.

Вирішуючи питання про встановлення адміністративного нагляду, суд посилається на те, що будь-яке втручання може бути виправданим відповідно до пункту 2 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо воно відповідає закону, переслідує одну або декілька законних цілей, наведених у пункті 2 ст. 8 Конвенції та є необхідним у демократичному суспільстві для досягнення будь-якої такої цілі.

Суд вважає, що втручання в право ОСОБА_5 на повагу до приватного життя ґрунтується на положеннях Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» та відповідні заходи, які просить встановити адміністрація колонії, переслідують законну мету запобігання злочинам.

Заборона ОСОБА_5 виходити з будинку (квартири) в період з 22:00 до 05:00 години та заборона відвідувати місця продажу спиртних напоїв на розлив є необхідним у демократичному суспільстві, пропорційним законній меті, яка переслідується шляхом встановлення таких заборон з огляду на те, що під час відбування покарання ОСОБА_5 допускав порушення режиму утримання у вигляді порушення локалізації, а також зокрема і у вигляді вживання алкоголю, що не заперечував і сам ОСОБА_6 в судовому засіданні. Перебування його в будинку (квартирі) в нічний час також буде слугувати запобіжником в частині відвідування ним закладів, де продаються спиртні напої на розлив.

Пунктом «б» ч. 1 ст. 3 вказаного Закону передбачено, що адміністративний нагляд встановлюється щодо засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 є особою, яка засуджена за тяжкі злочини, а також одночасно є таким, що засуджений два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини. Тому суд вважає, що в даному випадку є підстави для встановлення адміністративного нагляду на строк 2 роки з огляду на поведінку ОСОБА_3 під час відбування покарання, оскільки остання свідчить про те, що він вперто не бажає стати на шлях виправлення і залишається небезпечними для суспільства.

Тому суд вважає, що підстави для встановлення адміністративного нагляду на мінімальний строк або для відмови в задоволенні подання відсутні. Також суд вважає, що встановлення заборони виходити з будинку (квартири) в період з 22:00 до 05:00 години та заборонити відвідувати місця продажу спиртних напоїв на розлив не може залежати від встановлення комендантської години, час яких може змінюватися в залежності від регіону України та дотримання якого є окремим обов`язком громадянина України.

Керуючись п.п. «б» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_3 задовольнити.

Встановити ОСОБА_3 адміністративний нагляд строком на 2 (два) роки.

Заборонити ОСОБА_3 виходити з будинку (квартири) в період з 22:00 до 05:00 години та заборонити відвідувати місця продажу спиртних напоїв на розлив.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий: суддя ОСОБА_1