Справа №288/1628/20
УХВАЛА
09.03.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в місті Житомирі клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Здвинськ, Новосибірської області, Російської Федерації, проживаючого до арешту по АДРЕСА_1 , який обвинувачується за п.1 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст. 115 КК України у кримінальному провадженні №0000250 від 22.05.2020, -

встановив:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання, про продовження дії строку запобіжного заходу обвинуваченому на 60 днів, оскільки розгляд справи продовжується, а термін дії попередньої ухвали закінчується, підстав для зміни запобіжного заходу немає, продовжують існувати ризики.

Обвинувачений просив змінити йому запобіжний захід на особисте зобов`язання. Зазначив, що ухилятися від явки до суду не буде, хворіє, не уникав відповідальності, його вина не доведена та має бажання захистити Україну та свою родину від агресора.

Захисник просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на особисте зобов`язання взаховуючи те, що останній потребує медичної допомоги, є інвалідом, не зможе впливати ні на свідків ні на потерпілих та має бажання захищати Україну.

Відповідно до вимог ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судове засідання по розгляду кримінального провадження призначено на 14.04.2022, термін дії попередньої ухвали закінчується 17.03.2022.

Під час досудового розслідування справи обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з врахуванням його характеристики, стану здоров`я, фактичних обставин справи, зокрема наявності обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих діянь, що не суперечило ні вимогам норм КПК України так і практики Європейського суду з прав людини.
Враховуючи, що судом не досліджені докази сторони обвинувачення та захисту - не досліджені документи на даній стадії судового розгляду справи, суд позбавлений можливості висловити свою думку з приводу наявності чи відсутності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, яка може вплинути на прийняття рішення.

Стаття 177 КПК України передбачає, що достатньо обґрунтованою є наявність не усіх ризиків, зазначених у статті, але й одного, який може вплинути в подальшому на розгляд справи по суті.

Суд враховує вік обвинуваченого, його стан здоров`я, що він є інвалідом 3 групи, має певні захворювання, раніше не судимий, має постійне місце проживання, родину, міцні соціальні зв`язки та положення ч. 3 ст. 199 КПК України, відповідно якої підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Разом з тим, суд враховує конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , докази, на які посилається прокурор у судовому засіданні, є підстави вважати, що обвинувачений під загрозою покарання, яке може бути призначене у разі визнання його винним, може переховуватися від суду, тобто існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. При цьому, наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання жодним чином не спростовує наявність заявленого ризику. А тому враховуючи зазначені обставини, а також те, що при прийнятті рішення, суд повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. До того ж, відсутні докази (документи), які б підтвердили неможливість перебування обвинуваченого під вартою з урахуванням стану його здоров`я на сьогоднішній день. З урахуванням вимог ст.183 КПК України, суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу та слід продовжити йому строк дії обраного запобіжного заходу без визначення розміру застави, відповідно до положень п. 1 ч. 4 цієї ж статті КПК України, оскільки на даний час його належну процесуальну поведінку може забезпечити саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою.
На підставі викладеного, клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк дії обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою на строк 60 днів по 07.05.2021 (включно).

В клопотанні сторони захисту про зміну зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня проголошення.

Головуючий ОСОБА_1