Справа № 308/7375/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, матеріали кримінального провадження, 308/7375/20, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002004 від 29.06.2020 року та №0002069 від 10.07.2020 про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, громадянина України, українця, з середньою освітою, працюючого водієм ПП « ОСОБА_6 », розлученого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27 червня 2020 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливим мотивом, спрямованим на таємне заволодіння чужого майна, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 в якості орендаря, відповідно до договору найму від 24 червня 2020 року, викрав з приміщення квартири холодильник марки «SHARP», моделі «SJ-300V-BE», вартість якого згідно висновку експерта №11/482 від 17.07.2020 становить 4 533 гривні 33 копійки, чим спричинив власнику квартири гр. ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

За таких обставин, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно.

Не зупиняючись на цьому, 29 червня 2020 року близько 04 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливим мотивом, спрямованим на таємне заволодіння чужого майна, повторно, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, шляхом пошкодження вікна, яке веде до підвального приміщення, яке знаходиться в будинку АДРЕСА_3 , проник до вищевказаного приміщення, звідки викрав чотири монітори чорного кольору марки «ASUS», моделі «VS 229», вартість яких згідно висновку експерта №11/447 від 07.07.2020 становить 6292 гривні 00 копійки, чим спричинив власнику приміщення гр. ОСОБА_8 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

За таких обставин, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в інше приміщення.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та щиро розкаявся. Просив врахувати, що він відшкодував потерпілим завдану шкоду та запевнив, що не буде в майбутньому вчиняти злочинів. Просив суворо його не карати та не позбавляти волі.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не скористалися правом на участь у судовому засіданні та подали заяви, згідно яких просили провести розгляд справи у їх відсутності зазначивши, що цивільних позовів заявляти не будуть, матеріальних претензій до обвинуваченого не мають, не заперечують проти розгляду кримінального провадження у порядку ст. 349 КПК України.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги те, що прокурор та обвинувачений не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Заслухавши думку обвинуваченого, дослідивши докази, що характеризують його особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 раніше вчинив злочин проти власності, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, та за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є повне визнання вини, щире каяття та відшкодування завданої шкоди потерпілим.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Зважаючи на положення статті 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, всі пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України в межах санкції вказаної статті у виді позбавлення волі на певний строк, та позбавлення волі у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить з положень ч. 1 ст. 70 КК України та призначає обвинуваченому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання суд враховує, що ОСОБА_4 засуджений вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.06.2021 року за ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, та звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, та призначає покарання за правилами, визначеними ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань.

Також суд враховує позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 70 КК України строком на 3 роки і 1 місяць, та вказав на можливість застосування відносно нього положення ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого від покарання з іспитовим строком.

Таким чином, з урахуванням обставин і наслідків злочину, ставлення обвинуваченого до вчинених діянь та можливість його виправлення без відбування призначеного покарання, суд вважає за необхідне застосувати до нього положення ст. 75 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.06.2021 року до призначеного покарання за цим вироком та остаточно призначити йому покарання у вигляді 3 (три) роки і 1 (одиного) місяця позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі:

- чотири монітори чорного кольору марки «ASUS», моделі «VS 229», які повернуто потерпілому ОСОБА_8 вважати повернутими за належністю;

- два сліди папілярних ліній рук, які упаковано до паперового пакету Національної поліції, чотири сліди папілярних ліній рук, які упаковано до паперового пакету Національної поліції, пластиліновий зліпок сліду віджиму, який упаковано до паперового пакету Національної поліції, що передані в кімнату зберігання речових доказів Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області знищити;

- 5 відрізків стрічки скотч зі слідами папілярних ліній, які упаковано до паперового пакету Національної поліції, два стартові пакети «Водафон», які упаковано до паперового пакету Національної поліції, сім квитанцій ломбарду «Скарбниця», які упаковано до паперового пакету Національної поліції знищити;

- паспорт, водійське посвідчення повернути власнику;

- 3 пари лиж, на які наклеєно бірки з пояснювальними надписами та повернуто ОСОБА_9 вважати повернутими за належністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі за проведення дактилоскопічної експертизи №3/244 від 20.07.2020 у розмірі 817,25 /вісімсот сімнадцять грн. двадцять п`ять коп./ грн.; товарознавчої експертизи №11/447 від 07.07.2020 у розмірі 653,80 /шістсот п`ятдесят три грн. вісімдесят коп./ грн.; товарознавчої експертизи №11/482 від 17.07.2020 у розмірі 653,80 /шістсот п`ятдесят три грн. вісімдесят коп./ грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області з підстав передбачених ст. 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1