Справа № 163/203/21
Провадження № 1-кп/163/20/22
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2022 року Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 в режимі відеоконференції,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000013 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Любомль Волинської області, що проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, середньої спеціальної освіти, військовозобов`язаного, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 , в червні 2020 року, точного часу та дати в ході проведення досудового розслідування не встановлено, за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, всупереч Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого Кабінетом Міністрів України №589 від 03.062009, посіяв та у подальшому в квартирі виростив 5 (п`ять) нарковмісних рослин коноплі, стебла яких у невстановлені досудовим розслідуванням час та дату відділив від коріння, чим незаконно їх придбав без мети збуту та у подальшому за вказаним місцем проживання висушив та частково подрібнив їх до стану придатного для власного вживання, виготовивши таким способом наркотичний засіб канабіс, який згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» №770 від 06.05.2000 віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, після чого незаконно зберігав вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс загальною вагою 374,1356 грам без мети збуту за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 до 13:59 години 29.11.2020.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному виготовленні, придбанні та зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу, без мети збуту, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, що передбачене ч.1 ст.309 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що дійсно за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 посіяв у відрі та у подальшому в квартирі виростив 5 (п`ять) нарковмісних рослин коноплі, стебла яких відділив від коріння та у подальшому висушив та частково подрібнив їх до стану придатного для вживання з метою виключно для власного вживання, жодного разу не реалізовував та не мав такого наміру. Визнав, що вживав наркотичні засоби з іншими, на той час друзями, разом з тим, жодної грошової винагороди чи то іншої вигоди не отримував і не переслідував таку мету. Те що, приносили випивку, пиво, цигарки, то це було від власної волі тих, хто приходив, проте такої умови, щоб разом покурити він ніколи нікому не ставив. І якщо приходили без нічого, то відмови не булло, всі разом курили і веселились однією компанією. Показав, що повністю усвідомив протиправність вчиненого, від того часу залишив цю погану справу, як і спілкування з особами схильними до вживання наркотичних засобів. Заперечив корисливий мотив та мету незаконної наживи, збуту вирощених рослин коноплі, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, повністю визнав всі інші об`єктивні обставини, які вмінялись за обвинувальним актом, що містять склад злочину передбаченого ч.1 ст. 309 КК України. У вчиненому щиро розкаявся, просив не позбавляти волі.

Окрім повного визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, його вина у незаконному виготовленні, придбанні та зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту, підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими за клопотанням учасників судового розгляду доказами.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні дав показання, що з ОСОБА_4 вони разом вживали канабіс по дружньому. Вказав, що наркотичних засобів в останнього жодного разу не купував і він їх не пропонував купити, чи придбати в іншій форму в обмін на щось, а просто "пригощав" при цьому така ініціатива виходила не від ОСОБА_7 . Де ОСОБА_4 брав канабіс він в останнього не цікавився.
Мати обвинуваченого ОСОБА_8 як свідок в судовому засіданні показала, що бачила на балконі своєї квартири як син у відрі вирощував якусь рослину. Зі слів сина це був табак. Повідомила, що до обвинуваченого часто приходили друзі, з якими останній в основному спілкувався та проводив час на вулиці в бесідці біля будинку. Про те, що син вживає наркотичні засоби їй відомо не була та вона не бачила, щоб останній продав рослину, яку вирощував, а також не помічала, що у сина з`являються додаткові кошти.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , який є батьком обвинуваченого, дав показання, що бачив як син вирощував на балконі табак для власного споживання, оскільки курив сигарети. Про те, що син може вживати наркотичні засоби не здогадувався та не помічав. Також повідомив, що до обвинуваченого приходили друзі, з якими вони грали карти та курили сигарети. Не бачив, що б син комусь із них будь-що продавав.
Свідок ОСОБА_10 дав показання, що вживав з обвинуваченим ОСОБА_4 марихуану. Так як перебував з обвинуваченим в дружніх відносинах, жодного разу не бачив, щоб останній продавав канабіс, однак йому було відомо, що ОСОБА_4 вирощує коноплю самостійно для власного вживання. Особисто жодного разу не купував наркотичні засоби в обвинуваченого і він їх не пропонував купити. Іноді за те, що ОСОБА_4 пригощав його канабісом, він міг купити та принести сигарети або щось із алкоголю для спільного вживання в компанії, по дружньому, але грошових коштів жодного разу не платив і ОСОБА_4 за канабіс нічого натомість не вимагав. Показав, що ОСОБА_4 ніколи не ставив умов на предмет того, якщо нічого не принесе то не буде курити марихуану, тобто, щоб було прийти і покурити не було передумови чи наслідку виникнення будь-яких зобов`язань. Зауважив, що ОСОБА_7 сам не ініціював та не зацікавлював, щоб він прийшов і той накурить його канабісом.

Ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду у Волинській області від 20 листопада 2020 року в цьому кримінальному провадженні надано дозвіл на проведення обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 з метою відшукання та вилучення наркотичних засобів і психотропних речовин; предметів, що використовувались для виготовлення наркотичних засобів та психотропних речовин; об`єктів, на яких залишені сліди наркотичних засобів та психотропних речовин.

З протоколу обшуку від 29.11.2020, який проведено за вищевказаною адресою, вилучено три полімерні пакети із вмістом подрібненої речовини зеленого кольору рослинного походження, схожої на наркотичний засіб "канабіс", та стебла рослини, схожої коноплю; стебла рослини, схожої на коноплю; полімерний пакет з вмістом подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору та окремо подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору; зерна, схожі на зерна коноплі, а також паперові згортки із вмістом таких же зерен різної кількості; подрібнювач із залишками подрібненої речовини зеленого кольору; пошкоджену пачку з-під цигарок "LM LOFT", в якій знаходиться паперовий згорток із вмістом речовини чорного кольору; книжку посібник щодо вирощування конопель із фотоілюстраціями стебел коноплі; таблетку рожевого кольору невідомого походження; пластикову пляшку "Хрещатик мінеральна" із залишками смоли на горловині пляшок; саморобний металевий пристрій для куріння з залишками смоли; мобільний телефон "Сяомі", IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім карткою оператора мобільного зв`язку "Київстар", номер НОМЕР_3 ; мобільний телефон "Prestigio", IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 ; мобільний телефон "MEIZU", з невідомим IMEI; саморобний пристрій для куріння з двох пластикових пляшок з залишками смоли на горловині, на які ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 04.12.2020 накладено арешт.

Висновком експерта № СЕ-19/103-20/9736-МРВ від 15.01.2021 стверджується, що надані на дослідження речовини рослинного походження зеленого кольору, являють собою особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс. Маса канабісу (у перерахунку на висушену речовину) відповідно становить 205,4348 г, 65,9695 г, 87,7698 г, 10,8734 г, 0,4305 г, 2,4333 г, 1,2243 г.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та які підлягають доказуванню.
Докази, що проаналізовані вище, відповідно до ст. 85, 86 КПК України, є належними та допустимими, а тому є основою цього вироку.

Разом з цим, органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне виготовлення, придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, а саме, що обвинувачений ОСОБА_4 в червні 2020 року, точного часу та дати в ході проведення досудового розслідування не встановлено, за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, обрав як джерело накопичення коштів, діяльність пов`язану зі збутом на території Любомльського району Волинської області особливо небезпечних наркотичних засобів, а саме всупереч Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого Кабінетом Міністрів України №589 від 03.062009, посіяв та у подальшому в квартирі виростив 5 (п`ять) нарковмісних рослин коноплі, стебла яких у невстановлені досудовим розслідуванням час та дату відділив від коріння, чим незаконно їх придбав та у подальшому за вказаним місцем проживання висушив та частково подрібнив їх до стану придатного для вживання, виготовивши таким способом наркотичний засіб канабіс, який згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» №770 від 06.05.2000 віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, після чого незаконно зберігав вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс загальною вагою 374,1356 грам з метою збуту за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 до 13:59 години 29.11.2020.

Оцінивши в сукупності дослідженні по справі докази та даючи їм оцінку, суд дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне виготовлення, придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 Про практику призначення судами кримінального покарання, суд може перекваліфікувати кримінально каране діяння з однієї статті на статті кримінального закону, які передбачають відповідальність за менш тяжкі злочини, якщо при цьому не погіршується становище засудженого і не порушується право останнього на захист.
Відповідно до ст.62 Конституції України, п.23 постанов Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.90 Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку, всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.
Також, ст.62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.
Так, в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 4 (з наступними змінами і доповненнями) Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів дано визначення дій, які пов`язані з незаконним виробництвом, виготовленням, придбанням, зберіганням тощо наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів.
Зокрема, під незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (ст. 307 КК України), потрібно розуміти будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації всупереч законам Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними (продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позика, введення володільцем цих засобів або речовин ін`єкцій іншій особі за її згодою тощо). Обопільне введення ін`єкцій наркотичного засобу, психотропної речовини чи їх аналогу особами, які їх придбали за спільні кошти, збуту не утворюють (п. 4 Постанови).
Пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України та надані стороною обвинувачення докази у його підтвердження не містять жодної інформації щодо можливих фактів (факту) збуту наркотичних засобів обвинуваченим, таких фактів органом досудового розслідування не встановлено, оперативні закупівлі наркотичних засобів не проводилися, відповідних домовленостей щодо його збуту іншим особам не задокументовано.
Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 307 КК України, характеризується прямим умислом і метою збуту. Однак в ході судового розгляду кримінального провадження стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів щодо цього та не доведено, що обвинувачений виготовляючи, придбаваючи та зберігаючи наркотичний засіб мав умисел на його збут.
Одна лише вилучена кількість особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, який знаходився за місцем свого проживання обвинуваченого по АДРЕСА_1 , не може свідчити про умисел останнього на збут та бути визначальним доказом скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Натомість з показань обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається, що він протягом тривалого часу вживає канабіс. Також, з показань свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , кожного зокрема, вбачається, що вони спільно з ОСОБА_4 вживали канабіс, однак жоден з них не купував у останнього наркотичні засоби та не оплачував спільне вживання в будь якій формі, ініціювання та зацікавленості зі сторони ОСОБА_4 для спільного вживання, з метою щоб в подальшому придбавати у нього канабіс не було.
З огляду на зазначене, доводи сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_4 зберігаючи за місцем свого проживання наркотичний засіб - канабіс, мав умисел на його незаконний збут, без підтвердження такого висновку іншими доказами, окрім його зберігання за місцем проживання, суд вважає передчасним.
Таким чином, суд вважає, що надані стороною обвинувачення докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ґрунтуються лише на припущеннях.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора, які як сторона обвинувачення, здійснюють збирання доказів, у тому числі і шляхом проведення слідчих дій (ч. 2 ст. 93 КПК України).
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, висловлену у п.60 Рішенні у справі Коробов проти України, яке набуло статусу остаточного, вимоги ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України, відповідно до яких обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до переконання про недотримання стороною обвинувачення стандарту підтвердження доведеності винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Так, кримінальна відповідальність за ст.307 КК України настає лише у тому разі, коли відповідні протиправні дії вчинялися зі спеціальною метою - з метою збуту, а вчинення протиправних дій з наркотичними засобами, психотропними речовинами, їх аналогами та прекурсорами без такої мети утворює склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 КК України, а тому лише сам факт виявлення наркотичного засобу у ОСОБА_4 , за відсутності інших беззаперечних доказів цього, не може вважатися доказом умислу обвинуваченого саме на його збут.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 307 КК України та кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне виготовлення, придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту.
Враховуючи, що показання обвинуваченого не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає, вони відповідають обставинам справи та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та показаннями свідків, які, відповідно до ст. 85, 86 КПК України, є належними та допустимими, тому суд бере їх за основу при постановленні цього вироку та приходить до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що обвинувачений щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.
Обтяжуючі обставини не інкримінувались і судом не встановлені.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, яке, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, є особою молодого віку, на обліку в лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, скарг за місцем проживання до виконкому Любомльської міської ради на останнього не надходило, у вчиненні кримінального правопорушення, визнаного судом доведеним - вину визнав, повністю та щиро розкаявся, тяжких наслідків не настало, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без відбування покарання та призначає покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, у виді обмеження волі, із застосуванням ст. 75, 76 КК України.
На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для виправлення, перевиховання та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.
Підстави для призначення менш суворого покарання у виді штрафу або виправних робіт з огляду на відсутність відомостей про працевлаштування обвинуваченого не вбачаються.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів слід вирішити згідно зі ст.100 КПК України.
Судові витрати на проведення експертизи згідно із ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Прокурор заявив клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки просив визнати останнього винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.307 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Суд не знаходить підстав для задоволення такого клопотання прокурора, оскільки під час розгляду справи не вбачаються мета і підстави застосування запобіжного заходу, що встановлені ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи, що обвинувачений при тривалому розгляді цього кримінального провадження, а саме з 01.02.2021, виконував всі процесуальні обов`язки, завжди з`являвся на виклик суду, а також звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -
у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, і за цим законом призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (місяців) іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає такі обов`язки: періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; буде вживати заходів для працевлаштування; уникатиме компаній, спілкування, пересування та проведення дозвілля з особами низької соціальної поведінки та схильних до зловживання алкогольних напоїв чи наркотичних засобів.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 2615 (дві тисячі шістсот п`ятнадцять) гривень 20 копійок судових витрат на проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішити наступним чином:
- речовини рослинного походження зеленого кольору (верхівкові частини та листя), які являють собою особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс масою (у перерахунку на висушену речовину) 87,7698 г.; речовину рослинного походження зеленого кольору, яка являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс масою (у перерахунку на висушену речовину) 10,8734 г; стебла з бічними розгалуженнями, які психоактивної речовини тетрагідроканабінолу не містять та наркотичним засобом канабісом не являються; речовину рослинного походження зеленого кольору, яка являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс масою (у перерахунку на висушену речовину) 0,4305 г; насіння округлої форми сіро-зеленого кольору, яке являє собою дозріле насіння рослини роду коноплі та до наркотичних засобів не відноситься; речовину рослинного походження чорного кольору (з ознаками горіння), яка являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс масою (у перерахунку на висушену речовину) 2,4333 г; таблетку круглої форми із оболонкою оранжевого кольору, на зрізі видно ядро біло-рожевого кольору, яка не містить у своєму складі наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів; речовину рослинного походження зеленого кольору, яка являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс масою (у перерахунку на висушену речовину) 1,2243 г; книжку посібник щодо вирощування конопель із фотоілюстраціями стебел коноплі, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, - знищити;
- мобільний телефон марки «Ксіомі», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім карткою оператора ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Prestigio», ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 , без сім картки та батареї; мобільний телефон марки «MEIZU» з пошкодженим екраном, не працюючий, з невідомим ІМЕІ, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, - повернути власнику.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 04.12.2020 на речові докази - скасувати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1