Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1554/22
Провадження №: 1-кп/332/162/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2022 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Заводського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000562 від 04.07.2022 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, освіта середня, не одруженого, який має на утриманні малолітню дитину 2015 р.н., працює наповнювачем балонів у ТОВ «ПКФ ГАЗПРОМСЕРВІС», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна» визначено, що зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян.

Пунктами 1-4, 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, та Інструкцією «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 (далі - Інструкція, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622), визначено, що придбання, зберігання та використання вогнепальної зброї, боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів здійснюється лише на підставі спеціальних дозволів.

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на придбання, зберігання вибухових пристроїв та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав у невстановлений під час досудового розслідування день, час і місці, при невстановлених обставинах, корпус бойової гранати РГД 5 з маркуваннями, які читаються як А - 162-81Т, та підривник типу УЗРГМ з маркуваннями «106-85 УЗРГМ-2 11», які згідно висновку експерта від 20.07.2022 року № СЕ-19/108-22/7200:

- предмет еліпсоїдної форми являється корпусом бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5 промислового виготовлення, який до бойових припасів не відноситься, містить в собі заряд бризантної вибухової речовини - тротил, масою 100- 115 г., який придатний для здійснення вибуху та руйнування корпусу з утворенням характерних осколків, при наявності засобу підриву (ініціювання вибуху) або при утворенні необхідних для цього умов,

-предмет циліндричної форми являється бойовим уніфікованим підривачем дистанційної дії УЗРГМ-2 промислового виготовлення, який до бойових припасів не відноситься, але являється самостійним вибуховим пристроєм і відноситься до засобів підриву (ініціювання вибуху), містить в собі ініціюючу вибухову речовину ТНРС масою 0,1 г, азид свинцю масою 0,2 г та бризантну вибухову речовину підвищеної потужності ТЕН або гексоген масою 1 г., який придатний для здійснення вибуху у якості засобу підриву (ініціювання вибуху).

Наданий на дослідження корпус бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5 в сукупності з наданим на дослідження бойовим уніфікованим підривачем дистанційної дії УЗРГМ-2 являються вибуховим пристроєм військового призначення, а саме, бойовою ручною наступальною осколковою гранатою РГД-5 промислового виготовлення, яка відноситься до бойових припасів.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, розуміючи протиправність свого діяння, ОСОБА_4 , незаконно зберігав їх, за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , без передбаченого законом дозволу до моменту вилучення працівниками поліції під час проведення санкціонованого обшуку 05.07.2022 року, на підставі ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя №1-кс/332/179/22, в період часу з 16 години 58 хвилини до 17 години 33 хвилин.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 28.07.2022 року між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження процесуального прокурора у кримінальному провадженні за №0000562, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.07.2022 року, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лізи Чайкіної, буд. 56, каб. 7.

Згідно з даною угодою прокурор і підозрюваний ОСОБА_4 у присутності свого захисника - адвоката ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного злочину і зобов`язується беззастережно визнати винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення у повному обсязі під час судового провадження. Також, сторонами угоди було узгоджене покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_4 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення беззастережно визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченого у підготовчому судовому засіданні також просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання, а іспитовий строк призначити тривалістю один рік.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого і його захисника, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у провадженні щодо, зокрема, кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесене до тяжкого злочину, унаслідок вчиненого обвинуваченим злочину шкода завдана лише державним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та прокурор, визначена в межах санкцій ч. 1 ст.263 КК України з урахуванням положень ст. ст. 60, 63, 66, 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину 2015 р.н., працює наповнювачем балонів у ТОВ «ПКФ ГАЗПРОМСЕРВІС», обставину, що пом`якшує його покарання, а саме: щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Угода не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладення такої угоди судом не встановлено.

Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ст. ст. 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, положення ч. 5 ст. 474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України. Укладання угоди є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Процесуальні витрати за проведення судової комплексної хіміко-вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/108-22/7200 від 20.07.2022 в розмірі 3020 гривень 48 копійок, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.

У справі цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 374, 473, 474, 476 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28.07.2022 року між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000562 від 04.07.2022 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, на підставі якої призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 28.07.2022 року покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта для проведення судової комплексної хіміко-вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/108-22/7200 від 20.07.2022 у розмірі 3020 гривень 48 копійок стягнути із ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази:

- уламки (залишки) об`єктів дослідження та первинні упаковки, які поміщенні до сейф-пакету Експертної служби МВС України № 1735278 та передані на відповідальне зберігання до камери збереження речових доказів ВП № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, відповідно до квитанції за № 482 - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений засудженим, прокурором, виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1