УХВАЛА

24 вересня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
у особі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
Судом розглянуто питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою.
В судовому засіданні прокурор заявив письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 у зв`язку зі спливом 02 серпня 2019 року двомісячного строку з дня продовження судом запобіжного заходу тримання під вартою до двох місяців, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.
Потерпілий просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора, так як всі збитки йому обвинуваченими відшкодовані і претензій до них він не має.
Обвинувачений ОСОБА_7 заперечує проти задоволення клопотання прокурора, щодо продовження строку тримання під вартою, пояснив, що у нього є житло в м. Рівне і він не має наміру ухилятись від явки до суду. Просить змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.
Захисник ОСОБА_8 підтримує думку обвинуваченого та просить змінити йому міру запобіжного заходу на домашній арешт.
Відповідно до ч.З ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов"язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Заслухавши щодо заявлених клопотань думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити з таких підстав.
Відповідно до ч.2 ст.177, ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як вбачається з наведених в обвинувальному акті викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і частини статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, положень статті 12, санкції частини другої статті 187 КК України, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна, при цьому встановлено, що обвинувачений судимості не має в силу норми пункту 8 статті 89 КК України (погашена судимість за корисливі злочини проти власності), що вказує на негативну репутацію обвинуваченого в контексті ризику, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме - можливість вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявний і ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК - можливість незаконного впливу на ще недопитаних у цьому ж кримінальному провадженні свідків обвинувачення, а також встановлено, що ОСОБА_7 має зареєстроване місце проживання, однак не має там міцних соціальних зв`язків, зокрема, таких як наявність у нього постійного місця роботи, а відтак, постійного джерела доходів, тому запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити ще на два місяці.
Отже підстави, за яких судом було застосовано (продовжено) до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались, не змінилися, а ризики не зменшились та є триваючими.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою на шістдесят днів , тобто з 24 вересня 2019 року до 22 листопада 2019 року.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та направити начальнику СІЗО № 24 м. Рівне.
Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Рівненського міського суду : ОСОБА_1