15.08.2022 Справа № 756/5360/15-к
Унікальний № 756/5360/15-к
Провадження № 1-кп/756/50/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0001507 від 04.03.2014 року відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, не працюючої, не одруженої, з середньою освітою, без реєстрації на території України, відповідно до обвинувального акту проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимої: 21.03.2005 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі; 29.08.2005 Броварським міськрайонним судом Київської області за ст.ст. 395, 70 ч. 4 КК України до 2 років позбавлення волі; 27.10.2010 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, 07.12.2011 року постановою Солом`янського районного суду м. Києва скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі; 13.09.2013 звільненої з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання; 28.04.2014 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 3 роки, ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.11.2015 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та особу направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі, 13.04.2017 звільнена з ДУ «Київський слідчий ізолятор по відбуттю строку покарання,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
захисника - ОСОБА_12 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 21.02.2014 близько 05 години перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння знаходилась за адресою: АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_13 в гостях у їх знайомого ОСОБА_14 , де спільно вживали спиртні напої. Під час спільного вживання спиртних напоїв на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин один до одного між ОСОБА_8 та ОСОБА_13 виник словесний конфлікт. В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_13 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , в цей же час і в цьому ж місці ОСОБА_8 направилася на кухню, зі столу в праву руку взяла кухонний ніж, підійшла до ОСОБА_13 , який на той час знаходився у квартирі біля вхідних дверей, та навмисно нанесла останньому лезом кухонного ножа один удар справа в область грудної клітини, чим спричинила колото-різану рану на грудній клітці справа по парастернальній лінії на 5 см вище правої реберної дуги в ділянці мечеподібного відростка, розмірами 1,5 x 2 см з рановим каналом, що відходить від неї в напрямку зверху -вниз, справа - досередини та по ходу якого перетинаються підшкірно-жирова клітковина, м`язи, пристінкова очеревина та пошкоджується 8 сегмент дорзальної поверхні печінки, крововилив в черевну порожнину (до 200 мл крові та згортків), що в результаті є проникаючим колото-різаним пораненням живота справа, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя), що є небезпечним для життя в момент заподіяння.

Тим самим ОСОБА_8 своїми умисними діями, які виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, чим реалізувала свій злочинний умисел.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 не спростовувала факту навмисного нанесення нею ОСОБА_13 лезом кухонного ножа одного удару справа в область грудної клітини, причому спрямуванням удару зверху - вниз, справа досередини. ОСОБА_8 підтвердила, що вона попередньо пішла на кухню, де взяла кухонний ніж, потім повернулася до вхідних дверей квартири, де стояв ОСОБА_13 , після чого свідомо вдарила його лезом ножа, як це описано вище. Місце, час, спосіб, мету умисного вчинення нею інкримінованого їй кримінального правопорушення обвинувачена не оспорює, як не оспорює характер, механізм і тяжкість отриманих ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, зазначених у висунутому їй обвинувачені та у висновку судово-медичної експертизи.

Проте, ОСОБА_8 стверджувала, що причиною вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, були сексуальні домагання ОСОБА_13 відносно неї та, крім того, перед цим і він також її побив. Однак, з заявами про вчинені ним відносно неї кримінальні правопорушення вона до правоохоронних органів не зверталася, тілесні ушкодження не фіксувала.

Потерпілий ОСОБА_13 21.11.2016 подав до канцелярії суду заяву про те, що він просить розгляд даного кримінального провадження здійснювати без його участі, оскільки він не бажає брати участь в судових засіданнях (том 2, аркуш справи 131).

Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні значиться лише два свідка: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно інформації відділу державної реєстрації смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_14 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , а ОСОБА_15 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Крім визнавальних показань ОСОБА_8 її винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується і наступними безпосередньо дослідженими в судовому засіданні документальними доказами та висновками експертів.
Так, відповідно до протоколу огляду місця події від 21.02.2014 у трикімнатній квартирі АДРЕСА_3 , у період часу з 8 год. 00 хв. до 8 год. 40 хв. було виявлено та вилучено змив речовин бурого кольору, три кухонні ножі, два сліди папілярних узорів.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 21.02.2014 у квартирі АДРЕСА_3 , у період часу з 8 год. 40 хв. до 9 год. 00 хв. було виявлено ОСОБА_16 , у якої, в свою чергу, було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «NOKIA 6300» в корпусі сріблястого та чорного кольору, Imei: НОМЕР_1 . Крім того, у ОСОБА_16 , було виявлено та вилучено взуття марки «Geox», сірого кольору 37 розміру, на якому містилися плями речовини бурого кольору.
В ході огляду предмету - мобільного телефону марки «NOKIA 6300» в корпусі сріблястого та чорного кольору, який було вилучено у ОСОБА_16 21.02.2014 у квартирі АДРЕСА_3 , (протокол від 05.03.2014), встановлено, що дисплей зсередини розбитий та зображення на ньому відображається наполовину, при відкритті задньої кришки телефону та видаленні звідти акумулятора жодних маркувань не виявлено, будь-які написи стерті, карта пам`яті та СІМ-карта відсутні. У ввімкненому стані ввівши з клавіатури код *#06# встановлено Imei: НОМЕР_1 .
Згідно постанови слідчого від 04.05.2014 вказаний мобільний телефон марки «NOKIA 6300» визнано речовим доказом та передано ОСОБА_13 на відповідальне зберігання. Змиви речовини бурого кольору, три кухонні ножі, два сліди папілярних узорів, взуття ОСОБА_16 також визнані речовими доказами та передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП в м. Києві. Зазначене підтверджується квитанцією № 0020869 від 07.05.2014.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 21.02.2014 на ділянці місцевості біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_4 у період часу з 9 год. 15 хв. до 9 год. 30 хв. було виявлено та вилучено кухонний ніж.
Відповідно до висновку експерта № 976/Е від 28.05.2014 дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідчать про те, що при зверненні за медичною допомогою 21.02.2014 о 6 год. 59 хв. у нього мали місце тілесні ушкодження, а саме: колото-різана рана на грудній клітці справа по парастернальній лінії на 5 см вище правої реберної дуги в ділянці мечеподібного відростка, розмірами 1,5x2 см з рановим каналом, що відходить від неї в напрямку зверху-вниз, справа- досередини та по ходу якого перетинаються підшкірно-жирова клітковина, м`язи, пристінкова очеревина та пошкоджується 8 сегмент дорзальної поверхні печінки, крововилив в черевну порожнину (до 200 мл крові та згортків) - проникаюче колото- різане поранення живота справа, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, що є небезпечним для життя в момент заподіяння. Крім того, у ОСОБА_13 були виявлені і легкі тілесні ушкодження у виді забійної рани лівої тім`яно-скроневої ділянки та садна тіла (встановити кількість саден з наявної медичної документації не було можливим).

Локалізація та характер вищевказаних ушкоджень, які містяться в медичній документації, з урахуванням обставин справи в тому числі і часових даних у своїй сукупності дозволяли стверджувати, що колото-різане поранення було спричинене гострим предметом, що має колюче-ріжучі властивості, до якого відноситься клинок ножа, в термін вказаний у постанові, тобто 21.02.2014. Утворення вказаних ушкоджень у ОСОБА_13 не виключається за обставин, на які він вказує в протоколі слідчого експерименту та виключається внаслідок падіння ОСОБА_13 з вертикального положення тіла на площину.

Згідно Виписки № 5044 від 03.03.2014 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_13 перебував на стаціонарному лікуванні в КМКЛШМД з 21.02.2014 по 03.03.2014 з діагнозом проникаюче колото-різане поранення живота з пошкодженням 8 сегмента печінки. Гемоперітонеум. Супутні алкогольне сп`яніння 2,0 проміле.

Відповідно висновку експерта № 106 від 14.04.2014 на наданій на експертизу парі кросівок, вилучених у ОСОБА_16 , виявлена кров людини.

Відповідно висновку експерта № 107 від 08.04.2014 на наданому на дослідження фрагменті косметичної палички зі змивом, вилученим в кв. АДРЕСА_3 , виявлена кров людини.

В ході проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_13 (протокол від 15.05.2014) останній показав, що 21.02.2014 року приблизно о 03 год. він перебував біля станції метро «Мінська» біля кафе «Лагуна», де зустрів свою знайому ОСОБА_16 , яка йшла купити горілки, оскільки в неї вдома знаходились гості. Він захотів піти разом з нею, на що остання погодилась за умови, що горілку купить він. Після того, як він купив пляшку горілки об`ємом 0,5 л, вони разом з ОСОБА_16 пішли до будинку АДРЕСА_5 , де піднялися здається якийсь поверх і зайшли до квартири, номера якого він не пам`ятає. У вказаній квартирі знаходилися чоловік та жінка, як їх звати, він також не пам`ятає. Потім вони сіли за стіл в одній з кімнат та почали пити горілку. Коли випили по 100 г то ОСОБА_17 почала видирати в нього з правої руки його мобільний телефон марки «Нокіа 6300» та гроші в сумі 100 грн. Він почав її заспокоювати, але вона все одно забрала в нього гроші в сумі 100 грн. та його вище вказаний мобільний телефон. В свою чергу він почав вимагати повернути йому його майно, на що ОСОБА_16 підійшла до балкону і зробила вигляд, що нібито викинула через балкон телефон та гроші. Він їй тоді не повірив та знову наполягав, щоб вона йому все таки повернула його речі, а ОСОБА_16 , в свою чергу, знову стверджувала, що вона викинула їх з балкону. Після цього він вийшов з квартири, для того щоб спуститися вниз на вулицю та перевірити, чи дійсно ОСОБА_16 викинула його телефон та гроші. Однак, як тільки він вийшов, то вхідні двері до квартири зразу ж зачинилися. Тоді він зрозумів, що все таки його телефон та речі знаходяться у ОСОБА_16 , тому на вулицю він не пішов, а почав стукати в двері, для того щоб забрати свій телефон та гроші. Двері до квартири йому тоді ніхто не відчиняв приблизно 10 хвилин. Потім хтось відчинив двері і він побачив, що ОСОБА_16 разом з тими чоловіком та жінкою стояли в коридорі біля вхідних дверей. Коли він зайшов до квартири та знову почав вимагати повернути йому телефон та гроші, чоловік у відповідь вдарив його по голові скляною пляшкою. А коли до нього підійшла ОСОБА_16 , то він помітив, що в неї в правій руці знаходився ніж, яким вона одразу почала замахуватися на нього, здійснюючи рухи зверху вниз. Від її ударів він як міг ухилявся, намагався відбитися, але одного разу вона все таки потрапила йому в живіт з правого боку, також нанісши удар зверху вниз. Після цього він вийшов з квартири, спустився на один поверх вниз та постукав до якоїсь квартири, де двері відкрили жінка та хлопець. Він в них попросив викликати швидку та міліцію, що вони і зробили та надали йому першу медичну допомогу. Коли приїхала карета швидкої медичної допомоги його було госпіталізовано до КМКЛ ШМД.

Вислухавши обвинувачену, дослідивши надані документальні докази та висновки експертів, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов висновку, що вина ОСОБА_16 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення доведена. ОСОБА_16 дійсносвоїми діями, які виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченій за вчинене кримінальне правопорушення, у відповідності зі ст.ст. 65 - 67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, відноситься до тяжкого злочину.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_16 , суд вважає за можливе врахувати стан її здоров`я, особливо захворювання на ВІЛ-інфекцію, яка має IV клінічну стадію.
Обставинами, які обтяжують покарання, суд вважає, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину (враховуючи попередні непогашені на час вчинення злочину судимості обвинуваченої).

Обвинувачена ОСОБА_16 на обліку у лікаря психіатра не перебуває, має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштована, тривалий час не має зареєстрованого місця проживання, хоча останнім часом вона без реєстрації проживає у своєї матері за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно виписки із медичної картки амбулаторного хворого від 19.10.2020 року наданої КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» Броварської районної ради Київської області та Броварської міської ради Київської області, ОСОБА_16 страждає на ВІЛ-інфекцію, IV клінічна стадія, на хронічний гепатит С, а також на залежність від опіатів, перебуває на "Д" обліку в кабінеті "Довіра" у нарколога. Під час розгляду даної справи ОСОБА_16 впродовж тривалого часу не з`являлась в судові засідання, нехтуючи своїми процесуальними обов`язками, в зв`язку з чим ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28.01.2020 була оголошена в розшук, а судове провадження зупинено.
12.02.2020 року ОСОБА_16 була затримана та доставлена до Оболонського районного суду м. Києва для участі у розгляді клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також для продовження судового розгляду даного кримінального провадження. Ухвалою від 12.02.2020 судове провадження було відновлено.
13.02.2020 року до ОСОБА_16 ухвалою Оболонського районного суду м. Києва було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
03.12.2020 року у зв`язку з незадовільним станом здоров`я обвинуваченої ухвалою Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_16 запобіжний захід у виді тримання під вартою було змінено на запобіжний захід у виді домашнього арешту. Наразі до ОСОБА_16 жоден запобіжний захід не застосовано.
Суд при призначенні покарання враховує також той факт, що після лютого 2014 року обвинувачена нових злочинів не вчиняла, нових кримінальних проваджень відносно неї немає. Крім того, як зазначено вище, ОСОБА_16 має незадовільний стан здоров`я, що суттєво знижує суспільну небезпечність її, як особи.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне за вчинений злочин призначити ОСОБА_16 покарання у виді позбавлення волі ближче до найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, зарахувавши при цьому в строк покарання перебування її під вартою у даному кримінальному провадженні у період з 12.02.2020 по 03.12.2020 за правилами, передбаченими в ч. 5 ст. 72 цього Кодексу (у редакції Закону № 838-VIII) з розрахунку за один день попереднього ув`язнення два дні позбавлення волі.
При цьому суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17 щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), де в п. 104 зазначено: якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).
З огляду на вищевикладене суд вважає за можливе виправлення засудженої без відбування нею призначеного покарання у виді позбавлення волі, тому суд приймає рішення про звільнення ОСОБА_16 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на винну на період іспитового строку обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України. Суд переконаний, що саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових злочинів.
Цивільний позов не заявлено.
Відповідно до обвинувального акту витрати на проведення експертиз відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII) зарахувати ОСОБА_8 в строк покарання її попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні у період з 12 лютого 2020 року по 03 грудня 2020 року у співвідношенні один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на три роки, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає наступні покладені на неї обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази: мобільний телефон марки «NOKIA 6300», Imei: НОМЕР_1 , залишити у розпорядженні ОСОБА_13 ; змиви речовини бурого кольору, три кухонні ножі, два сліди папілярних узорів знищити; взуття ОСОБА_16 , вилучене в неї 21.02.2014 під час огляду місця події, повернути ОСОБА_8 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1