Справа № 712/5672/22
Провадження №1-кс/712/2487/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_3 , за погодженням прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000711 від 21.09.2021 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді звернувся старший слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_3 , з клопотанням про накладення арешту на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , а саме на: автомобіль марки «DAEWOO» модель «SENS», 2004 року випуску, номер та серія знака НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Клопотання мотивує тим, що старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 наказом тимчасово виконувача обов`язків начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 06.01.2021 № 13 о/с призначено на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області.
ОСОБА_5 з метою заволодіння грошовими коштами шляхом зловживання довірою, будучи мешканцем м. Сміла та працівником правоохоронного органу, упродовж липня вересня 2021 року, користуючись різними транспортними засобами, які взяті ним в оренду, розповсюджуючи серед знайомих інформацію про право приватної власності на них, створив серед мешканців м. Сміла та Смілянського району, Черкаської області особистий оманливий образ особи, яка успішно здійснює перепродаж автомобілів та має значний обіг грошових коштів.
Так, реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 15.07.2021 приїхав за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , який не усвідомлював злочинних намірів ОСОБА_5 , знав останнього як працівника правоохоронних органів та особу, яка успішно займається перепродажем автомобілів.
ОСОБА_5 у ході спілкування 15.07.2021, скориставшись довірливими відносинами із ОСОБА_6 , повідомив останнього про намір придбати черговий автомобіль для вигідного перепродажу та відсутність частини необхідної суми коштів. Переконавши ОСОБА_6 надати в позику грошові кошти в сумі 2000 доларів США, які отримав готівкою, ОСОБА_5 написав зобов`язальну розписку про отримання коштів, із строком повернення до 18.07.2021.
ОСОБА_5 18.07.2021 в першій половині дня під час спілкування з ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , повернув останньому грошові кошти в сумі 2000 доларів США, запевнивши, що справи з купівлею та продажем автомобілів йдуть добре, а також продемонстрував ОСОБА_6 на екрані власного мобільного телефону фотозображення іншого автомобіля, який ОСОБА_5 має намір придбати, при цьому повідомив, що йому знову не вистачає частини необхідної суми коштів.
Цього ж дня, близько 17 год. 20 хв. ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел та перебуваючи за вказаним вище місцем проживання ОСОБА_6 переконав останнього надати в позику грошові кошти в сумі 4500 доларів США, пообіцявши відсоток за користування коштами - 400 доларів США. Достовірно знаючи, що отримані кошти не поверне, ОСОБА_5 написав зобов`язальну розписку та отримав від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 4500 доларів США, з яких 2000 доларів США (станом на 18.07.2021 згідно офіційного курсу Національного банку України становило 54 581,00 грн.) та 4224, 00 грн. готівкою, а 64 000, 00 грн. ОСОБА_6 перераховано на вказаний ОСОБА_5 банківський рахунок.
Отримавши у такий спосіб грошові кошти від ОСОБА_6 та утримуючи їх при собі, ОСОБА_5 незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 , після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився зазначеним майном на власний розсуд.
У результаті шахрайських дій, 18.07.2021 ОСОБА_5 заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 на загальну суму 122 805, 00 грн., що становило на час вчинення злочину 107,06 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), що завдало значної шкоди потерпілому, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Крім цього, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 02.08.2021 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , зустрівся із ОСОБА_7 , який не усвідомлював злочинних намірів ОСОБА_5 , знав останнього як працівника правоохоронних органів та особу, яка успішно займається перепродажем автомобілів.
У ході спілкування, скориставшись довірливими відносинами із ОСОБА_7 , переконав останнього надати в позику грошові кошти у сумі 8000 доларів США, які зобов`язувався повернути 07.08.2021 з обумовленим відсотком. В якості застави та гарантії повернення коштів, ОСОБА_5 залишив ОСОБА_7 автомобіль марки «Toyota» моделі «Camry», який він позиціонував, як власний. Враховуючи власну вигоду від озвученого ОСОБА_5 прохання, ОСОБА_7 надав готівкою йому грошові кошти у сумі 8000 доларів США, які ОСОБА_5 з відсотками повернуто в обумовлений термін. З того часу, ОСОБА_5 неодноразово отримував у ОСОБА_7 грошові кошти на першочергово визначених ними умовах, при цьому виконуючи свої боргові зобов`язання.
У свою чергу, ОСОБА_7 , будучи введеним в оману ОСОБА_5 та впевненим у його щирості, не усвідомлюючи злочинних намірів останнього, 13.08.2021, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , надав ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 26000 доларів США, що станом на 13.08.2021 згідно офіційного курсу Національного банку України становило 695 983, 60 грн.
При цьому, ОСОБА_5 з метою переконання ОСОБА_7 у правдивості своїх намірів щодо виконання зобов`язання, створення видимості добропорядності написав зобов`язальну розписку про отримання коштів та в заставу, як гарантію про повернення коштів залишив ОСОБА_7 автомобіль марки «Toyota» моделі «Camry», який позиціонував своєю власністю, хоча фактично його власником не був та який в подальшому замінив на орендований ним автомобіль марки «Chevrolet» моделі «Camaro», при цьому також позиціонуючи себе його власником.
Отримавши у такий спосіб грошові кошти від ОСОБА_7 та утримуючи їх при собі, повторно незаконно заволодів чужим майном, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився зазначеним майном на власний розсуд.
У результаті шахрайських дій, 13.08.2021 ОСОБА_5 заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 на загальну суму 695 983, 60 грн., що становило на час вчинення злочину 606,78 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Далі, ОСОБА_5 14.09.2021, перебуваючи по АДРЕСА_3 , уклав з ФОП ОСОБА_8 акт прийому-передачі транспортного засобу № 145 від 14.09.2021, згідно з яким отримав в оренду автомобіль марки «Skoda» модель «Octavia» н.з. НОМЕР_3 , з терміном повернення 17.09.2021.
Так, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання прибув до м. Сміла Черкаської області на вказаному автомобілі. Дізнавшись про намір ОСОБА_9 придбати автомобіль, ОСОБА_5 близько 22 год. 30 хв. 15.09.2021, перебуваючи у дворику між будинками №№ 45 та 47 по вул. Незалежності у м. Сміла, Черкаської області, неподалік бару «Rezzo», зустрівся з ОСОБА_9 під приводом продажу вказаного автомобіля, видаючи себе його фактичним власником.
В ході спілкування ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 , що право власності на вказаний автомобіль оформлено на товариша, у зв`язку з чим, здійснити переоформлення автомобіля можливо лише 18.09.2021.
При цьому ОСОБА_5 , знаючи, що у ОСОБА_9 є грошові кошти, повідомив, що він має свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і йому терміново потрібні кошти від продажу автомобіля, і якщо ОСОБА_9 не погоджується на умови, ОСОБА_5 продасть транспортний засіб іншій особі. Враховуючи вигідну ціну запропоновану ОСОБА_5 на автомобіль марки «Skoda» модель «Octavia» н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_9 погодився на умови останнього.
Перебуваючи у вище вказаний час та місці, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом зловживання довірою, скориставшись довірливими відносинами із ОСОБА_9 , під приводом купівлі-продажу автомобіля марки «Skoda» модель «Octavia» н.з. НОМЕР_3 , вмовив ОСОБА_9 передати йому грошові кошти на суму 7 000 доларів США. (згідно офіційного курсу НБУ становить 186 453,40 грн.), які ОСОБА_9 , не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_5 , будучи впевненим у його щирості, передав останньому готівкою.
При цьому, ОСОБА_5 з метою переконання ОСОБА_9 у правдивості своїх намірів щодо виконання зобов`язання, створення видимості добропорядності та недопущення можливого звернення потерпілого до правоохоронних органів залишив зазначений автомобіль, ключі до нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та власноручно підписав розписку про отримання грошових коштів в сумі 7000 доларів США, яку передав ОСОБА_9 .
Отримавши у такий спосіб грошові кошти від ОСОБА_9 та утримуючи їх при собі, ОСОБА_5 повторно незаконно заволодів чужим майном, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився зазначеним майном на власний розсуд, а 17.09.2021 вибув до м. Барселони, що розташовується у країні Іспанія.
У результаті шахрайських дій, 15.09.2021 ОСОБА_5 заволодів грошовими коштами ОСОБА_9 на загальну суму 186 453, 40 грн., що становило на час вчинення злочину 162,55 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно, що завдало значної шкоди потерпілому, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
29.07.2022 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 4 ст. 190 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 має у власності транспортний засіб автомобіль марки «DAEWOO» модель «SENS», 2004 року випуску, номер та серія знака НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .
Прокурор до судового засідання не прибула, надала заяву про розгляд клопотання без її участі.
Слідчий до судового засідання не прибув.
У клопотанні слідчий зазначив про доцільність розгляду вказаного клопотання без виклику власнику майна.
Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) Територіального управління ДБР проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000711, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.09.2021, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 190 КК України.

29.07.2022 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 190 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності.

ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до інформації, наданої Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Черкаській області за ОСОБА_5 зареєстровано на праві власності транспортний засіб автомобіль марки «DAEWOO» модель «SENS», 2004 року випуску, номер та серія знака НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .
Частина 10 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. (ч. 5 ст. 170 КПК України).
З огляду на обставини ймовірно вчинених кримінальних правопорушень, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, враховуючи те, що майно, яке належить підозрюваному, до якого можуть бути застосовані заходи кримінально-правового характеру, слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також з метою забезпечення конфіскації майна підозрюваного, враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для накладення арешту на майно, оскільки незастосування такої заборони може привести до втрати, знищення, відчуження майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_3 , за погодженням прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000711 від 21.09.2021 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 4 ст. 190 КК України задовольнити.
Накласти арешт на транспортний засіб автомобіль марки «DAEWOO» модель «SENS», 2004 року випуску, номер та серія знака НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Виконання ухвали слідчого судді покласти на слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1