Справа № 308/4832/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області кримінальне провадження за №0000131, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.03.2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Концово Ужгородського району Закарпатської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з початковою освітою, не працюючого, офіційно не одруженого, на утриманні п`ятеро дітей (зі слів), на утриманні мати - інвалід третьої групи, в силу ст.89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.
09 березня 2022 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на неогородженій земельній ділянці сільськогосподарського призначення площею 2,5756 га з кадастровим номером 1-:020050007, за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконно вилученого майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи, що робить це непомітно для власника та інших осіб, тобто діючи таємно, поза волею власника ОСОБА_6 вилучив у останнього належні йому 406 стручків сушеної кукурудзи, ринкова вартість яких становить 730,80 грн., тобто викрав чуже майно.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 на суму 730,80 гривень.
Отже, ОСОБА_4 учинив злочин, передбачений ч.4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.
Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину, викладеного в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує та пояснив, що 09 березня 2022 року йшов з лісу, вийшов на неогороджене поле і звідки взяв три мішки стручків сушеної кукурудзу, оскільки хотів нагодувати свого коня, тому і вчинив крадіжку. У вчиненому щиро кається, засуджує свою поведінку. Пояснив, що хоче змінити своє життя, стати на шлях виправлення, повернутися до законослухняної поведінки.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просила суд урахувати, що обвинувачений визнавав себе винуватим як на стадії досудового розслідування, так і визнає свою винуватість і наразі. У зв`язку з чим просила призначити її підзахисному покарання, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання зі встановленням іспитового строку 1 рік.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву про проведення судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 без його участі.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати його винуватим та призначити покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.

Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Тож, беручи до уваги, що прокурор та захисник також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений ОСОБА_4 , правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиро каявся, засудив свою протиправну поведінку. Крім того, протягом усього строку досудового розслідування, починаючи з моменту затримання, також визнавав свою винуватість, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, на думку суду, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення в особі прокурора уважає наявність таких обставин, що пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, які вказані в обвинувальному акті.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.
Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який за ч.4 ст.185 КК України відноситься до категорій тяжких відповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільну небезпечність; наслідки вчинення злочину, зокрема, що заподіяна шкода відшкодована, потерпілий не заявляв претензій матеріального характеру.

Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особу обвинуваченого, який винуватість у вчиненні злочину визнав, в порядку ст. 89 КК України не судимий, негативно характеризується за місцем проживання, офіційно не одружений, перебуває в незареєстрованому шлюбі з громадянкою України ОСОБА_7 , являється батьком п`яти дітей (зі слів), на утриманні перебуває мати інвалід третьої групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, бажає виправити свою протиправну поведінку.

Урахувавши зазначені обставини, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а також відсутність таких, що його обтяжують, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання в межах санкцій ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

З врахуванням положень ч.1 ст. 75 КК України суд звільняє ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, та покладає на засудженого обов`язки, передбачені ч.1, 2 ст. 76 цього Кодексу.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Вирішення питання щодо обраного запобіжного заходу.
В рамках кримінального провадження щодо ОСОБА_4 застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а саме: з 06.04.2022, тобто з моменту затримання, і до 29.04.2022, у зв`язку з чим, на думку суду, слід зарахувати в якості відбутого ОСОБА_4 за цим вироком покарання строк попереднього ув`язнення, починаючи з 06.04.2022 і до 29.04.2022, виходячи з положень ст. 72 КК України, що 1 (одному) дню попереднього ув`язнення відповідає 1 (один) день позбавлення волі.

Враховуючи, що судом визначено покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу необхідно змінити з тримання під вартою на нічний домашній арешт, заборонивши останньому залишати місце свого постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу суду у період доби з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово - товарознавчої експертизи від 25.03.2021 в сумі 514,86 гривень.

Питання щодо речових доказів по справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 377, 394, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк тримання ОСОБА_4 під час кримінального провадження та судового розгляду в державній установі «Закарпатська установа виконання покарання №9» із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі у період з 06.04.2022 і до 29.04.2022 року.

Згідно із ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Покласти нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем його проживання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою змінити на нічний домашній арешт, заборонивши останньому залишати місце свого постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу суду у період доби з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджену вартість проведення судової експертизи у сумі 514,86 (п`ятсот чотирнадцять) гривень 86 копійок.

Речові докази по справі, а саме: 406 штук стручків кукурудзи, які повернуто власнику ОСОБА_6 на відповідальне зберігання - залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_8