Провадження 11-кп/824/1793/2022 Суддя -доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора - ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року, якою залишено без задоволення заяву адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Святошинського районного суду м. Києва від 29 липня 2013 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 27 жовтня 2014 року за нововиявленими обставинами,
В С Т А Н О В ИЛ А:
До Оболонського районного суду м. Києва надійшла заява адвоката ОСОБА_8 , подана в інтересах засудженого ОСОБА_7 , про перегляд вироку Святошинського районного суду м. Києва від 29.07.2013 та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 27.10.2014 за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23 вересня 2020 року подану заяву залишено без задоволення.
Така ухвала мотивована тим, що заява адвоката ОСОБА_8 про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами містить аналогічні доводи як і касаційна скарга з доповненнями, що стала предметом касаційного перегляду судових рішень, а відтак лише засвідчує незгоду останнього з прийнятими судовими рішеннями та, на переконання суду, спрямована на їх перегляд з метою повторного слухання справи та ухвалення нового рішення у справі, що у свою чергу, ставить під сумнів принципи юридичної визначеності та остаточності рішень, що є неприйнятним, оскільки вказані принципи є одними з основоположних складових верховенства права.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
В обгрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що ухвала суду є незаконною, необгрунтованою, такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
На думку ОСОБА_7 , оскаржувана ухвала постановлена незаконним складом суду, у зв`язку з чим захисником ОСОБА_8 було заявлено відвід колегії суддів, в задоволенні якого, без виходу до нарадчої кімнати та ухвалення відповідного рішення, було відмовлено.
Крім того, засуджений вказує, що судом першої інстанції було безпідставно відмовлено у його клопотанні про трансляцію судового засідання в мережі "Інтернет", судовий розгляд заяви за нововиявленими обставинами затягувався шляхом неодноразового відкладення судових засідань, а в ході розгляду справи судом взагалі не було досліджено всі доводи заяви ОСОБА_8 про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами.
В апеляційних скаргах, які є ідентичними за змістом, захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_8 просять ухвалу суду першої інстанції скасувати як незаконну і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Вказують, що судом залишено поза увагою доводи заяви про фальсифікацію обставин, штучне створення та підроблення процесуальних джерел доказів.
Зазначають, що досудове слідство здійснювалось неналежним суб`єктом, з порушенням правил підслідності, всі процесуальні документи, наявні в матеріалах справи є підробленими та штучно створеними, а всі слідчі дії за участю ОСОБА_7 проведені із застосуванням тортур, побиття та інших незаконних методів.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Зазначає, що, оскільки ОСОБА_7 , оспорював всі обставини, що були встановлені в судових рішеннях, які переглядаються за нововиявленими обставинами, суд мав дослідити всі докази щодо цих обставин, проте судом першої інстанції дослідження зазначених в заяві обставин не проводилось.
Також, вказує, що місцевим судом безпідставно позбавлено ОСОБА_7 права на розгляд справи судом присяжних.
Вислухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_7 та його захисника на підтримку вимог та доводів поданих апеляційних скарг, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_8 подану в інтересах засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Святошинського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2014 року вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.
Так, згідно з ч. 2 ст. 459 КПК нововиявленими обставинами визнається, зокрема, штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок, а також інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність судового рішення, що належить переглянути.

Тобто, обставини, що не були відомі суду на час судового розгляду, повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті.
Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Желтяков проти України», який вимагає щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.
Процедура перегляду судових рішень за нововиявленим обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, вироком Святошинського районного суду міста Києва від 29.07.2013 ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі; за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі, за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27.10.2014 залишено без задоволення апеляційні скарги ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_11 , а вирок Святошинського районного суду міста Києва від 29.07.2013 щодо ОСОБА_7 без зміни.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.02.2016 було частково задоволено касаційні скарги засудженого ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 . Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 29.07.2013 та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 27.10.2014 змінено, а саме виключено з мотивувальної частини вказаних судових рішень посилання як на доказ обвинувачення ОСОБА_7 за інкримінованими йому статтями висновок судово-психологічного-фізіологічної експертизи з використанням «Поліграфу» від 01.02.2012 та показання експерта ОСОБА_13 . В решті судові рішення залишено без зміни.
Під час перевірки обставин, на які вказував захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 , суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст.ст. 459, 466, 467 КПК України, ретельно перевірив усі доводи, викладені у його заяві, та не визнав їх нововиявленими в розумінні ст. 459 КПК України і з наведенням докладних мотивів дійшов висновку про залишення заяви без задоволення.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що перелік доказів, що висвітлені у заяві та які, на думку захисника, було штучно створено та підроблено у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_14 , повністю знаходить своє відображення у касаційній скарзі та доповненнях до неї, які адвокат ОСОБА_8 , діючи в інтересах ОСОБА_7 , подавав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
При цьому, суд касаційної інстанції ретельно перевірив викладені у касаційній скарзі і доповненнях до неї доводи адвоката ОСОБА_8 та вказав, що суд першої та апеляційної інстанції дійшов до обґрунтованих висновків щодо засудження ОСОБА_7 за вчинення інкримінованих йому злочинів, оскільки вказані висновки базуються на об`єктивній оцінці всіх доказів у їх сукупності з урахуванням доводів захисту, обґрунтовано спростованих судами вказаних інстанцій.
Також, суд касаційної інстанції дав оцінку доводам сторони захисту щодо порушення правил підслідності кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , порушення права на захист та застосування до останнього недозволених методів слідства (тортур, побиття), які за наслідком касаційного розгляду справи визнано необґрунтованими та безпідставними.
Таким чином, колегія суддів, перевіривши подані апеляційні скарги погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заява адвоката ОСОБА_8 про перегляд вироку Святошинського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_7 за нововиявленими обставинами, містить аналогічні доводи як і касаційна скарга з доповненнями, що стала предметом касаційного перегляду судових рішень, а відтак, лише засвідчує незгоду з прийнятими судовими рішеннями та спрямована на їх перегляд з метою повторного слухання справи та ухвалення нового рішення у справі, що у свою чергу, ставить під сумнів принципи юридичної визначеності та остаточності рішень, що є неприйнятним, оскільки вказані принципи є одними з основоположних складових верховенства права.
Доводи засудженого ОСОБА_7 , про те, що судом першої інстанції взагалі не було досліджено всі доводи заяви ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами, колегія суддів вважає голослівними, оскільки вони спростовуються наведеним в ухвалі суду аналізом цих доводів.

Що стосується тверджень засудженого ОСОБА_7 про те, що оскаржувана ухвала постановлена незаконним складом суду, то вони є безпідставними та спростовуються ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28 вересня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні заяви про відвід колегії суддів.

Посилання апеляційних скарг на позбавлення права ОСОБА_7 на захист у зв`язку із відмовою здійснювати розгляд заяви за нововиявленими обставинами судом присяжних, колегія суддів вважає такими, що не грунтуються на вимогах закону.
Таким чином, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах доводів поданих апеляційних скарги, колегія суддів вважає, що жодних порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, під час апеляційного перегляду справи не встановлено, у зв`язку із чим, ухвалу суду слід залишити без змін, як законну, обґрунтовану та вмотивовану, а подані апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404,405, 407, 409, 459, 461 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 14 грудня 2021 року, якою залишено без задоволення заяву адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Святошинського районного суду м. Києва від 29 липня 2013 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 27 жовтня 2014 року за нововиявленими обставинами - без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: