Справа № 132/3083/20
Провадження №11-кп/801/399/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
з участю: прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
його захисника ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9
та її представника ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 27 січня 2022 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Сальник Калинівського району Вінницької області, українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, офіційно не працює, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України, з призначенням йому покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 у строк відбуття покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з часу фактичного затримання 27.06.2020 по 30.06.2020 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з дня затримання на виконання вироку.
Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу ОСОБА_7 не обирався.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_7 на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 18240 (вісімнадцять тисяч двісті сорок) гривень та 300000 (триста тисяч) гривень компенсації моральної шкоди, заподіяних злочином.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 4576,60 гривень (чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість гривень 60 копійок).
Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: скляну пляшку від напою «Гараж» об`ємом 0,5 л; 4 полімерні стакани об`ємом 0,5 л; полімерну прозору пляшку об`ємом 1,5 л із рідиною білого кольору; порожню полімерну пляшку об`ємом 6 л; гумові шльопанці 42 розміру вилучені в ході огляду місця події, а саме в лісовому масиві с. Сальник, де відбулось дозвілля; непрацюючий мобільний телефон марки «IPhone» сірого кольору, належний ОСОБА_12 , вилучений 27.06.2020 з кишені шортів трупа в ході огляду салона автомобіля «Мерседес С180» д.н.з. НОМЕР_1 ; предмет, зовні схожий на револьвер «STALKER 4,5», № НОМЕР_2 , калібру 4мм; змив із металевої поверхні пістолету; 1 металеву гільзу, яка знаходилася в барабані пістолету; 3 предмети, зовні схожі на патрони до пістолету; пристрій для дробіння сухих сумішей із залишками речовини зеленого кольору, схожої на коноплю вилучені 27.06.2020 в ході огляду рюкзака чорного кольору, належного ОСОБА_7 , який добровільно видав ОСОБА_13 ; мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7 Note» з сім-картою НОМЕР_3 ІМЕІ НОМЕР_4 та ІМЕІ НОМЕР_5 , вилучений 27.06.2020 в ході затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України; металевий предмет, зовні схожий на кулю, вилучений 28.06.2020 в ході огляду трупа ОСОБА_12 , накладений ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 02.07.2020 скасовано.
Вирішено долю речових доказів.

в с т а н о в и в:

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 27.06.2020 близько 13 год 00 хв. разом зі своїми товаришами, а саме ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 відпочивали на узліссі біля місцевого ставка, що знаходиться в с. Сальник Калинівського району Вінницької області під час чого вживали алкогольні напої.
Під час відпочинку, близько 14 год 30 хв 27.06.2020 ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи із собою пістолет, який згідно висновку судової експертизи зброї №229 є револьвером моделі «STALKER 4,5», № НОМЕР_2 , калібру 4 мм, виробництва Туреччини, призначений для тренувальної стрільби патронами Флобера кільцевого запалення калібру 4 мм, на прохання ОСОБА_13 дістав з належного йому рюкзака вказаний револьвер та передав ОСОБА_17 , який його оглянув і поклав на стіл. Далі револьвер став оглядати ОСОБА_12 , взяв його в руки та, відкинувши барабан, виявив там один патрон «Флобера», у якому куля виготовлена з свинцю та покрита міддю, прокрутив барабан і поклав останній на стіл, чим привів револьвер у бойову готовність.
У подальшому ОСОБА_7 , маючи намір на відстріл зарядженого у револьвер одного патрона, постріл, з якого за підрахунками ОСОБА_12 мав відбутися за четвертою спробою, перебуваючи на відстані 254 см від відпочиваючого потерпілого та тримаючи у правій руці вищевказаний револьвер, не бажаючи спричинення кому - небудь тілесних ушкоджень від пострілу, в тому числі смерті та не передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій, хоча повинен був і міг передбачити наслідки недбалого поводження з тренувальною, але зброєю, неприцільно направив револьвер в напрямку місцеперебування ОСОБА_12 , який в цей час здійснював рух з боку в бік, і став натискати на спусковий гачок, внаслідок чого за третьою спробою стався постріл, в результаті якого куля влучила в область грудної клітини потерпілого ОСОБА_12 , який опинився на лінії ураження кулі та від отриманого поранення через незначний проміжок часу потерпілий помер.
Згідно висновку судово-медичного експерта №61 при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 виявлено: вогнепальне, сліпе, кульове проникаюче поранення грудей з ушкодженням серця (наявність рани, вогнепального вхідного отвору) на передній грудній стінці зліва, наявність металевої кулі в ділянці поранення. Дане пошкодження утворилося в результаті пострілу з вогнепальної кульової зброї вогнепальним кульовим снарядом, до складу якого входить свинець. Смерть ОСОБА_12 настала від вогнепального сліпого проникаючого кульового поранення грудей з ушкодженням серця, яке ускладнилось тампонадою серцевої сорочки кров`ю та гострою масивною внутрішньою кровотечею.
Вогнепальне, сліпе, кульове, проникаюче поранення грудей з ушкодженням серця ОСОБА_12 мало ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент заподіяння, і перебуває в причинному зв`язку зі смертю.
Тим самим, ОСОБА_7 вбив ОСОБА_12 через необережність.
В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 порушується питання про скасування вироку та ухвалення нового, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді 10 років позбавлення волі, на підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому строк попереднього ув`язнення з часу фактичного затримання з 27.06.2020 по 30.06.2020 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня затримання на виконання вироку, запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати, стягнути з ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 4576, 60 грн, скасувати заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на тимчасово вилучене майно, вирішити долю речових доказів, цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задовольнити частково - стягнути з ОСОБА_7 на її користь матеріальної шкоди на суму 18240 грн та 300000 грн моральної шкоди.
Свої вимоги мотивує тим, що судом допущені невідповідність висновків, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність , що потягло невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Ці порушення виразились у тому, що суд зробив необґрунтований висновок щодо відсутності у діях ОСОБА_7 непрямого умислу на заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_12 та невірно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.1 ст. 119 КК України, оскільки в ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження доведено, що ОСОБА_7 діяв умисно, а його суб`єктивне ставлення до вчиненого характеризується формою вини у виді непрямого умислу.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду першої інстанції та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.
Свої вимоги мотивує тим, що висновок суду про те, що ОСОБА_7 під час здійснення пострілу повинен був і міг передбачити суспільно небезпечні наслідки у виді смерті потерпілого не знайшов свого підтвердження у вироку суду, на його думку, це спростовується тим, що обвинувачений не здійснював постріли в людину та не стріляв безпосередньо у потерпілого, крім того, суд не дав оцінку діям потерпілого, який перед пострілом та під час нього активно рухався в зоні, куди ОСОБА_7 був направлений револьвер, отже потерпілий не міг не розуміти, що куля може влучити у нього.
В діянні ОСОБА_7 відсутні як об`єктивний, так і суб`єктивний критерій для настання кримінальної відповідальності. В даному випадку мав місце випадок (казус), що виключає вину ОСОБА_7 .
Крім цього, вважає, що призначене в межах санкції ч.1 ст. 119 КПК України покарання обвинуваченому є явно несправедливим через його суворість. Вважає за доцільне визнати пом`якшуючою покарання обставиною поведінку потерпілого в момент заподіяння йому шкоди, яка в значній мірі сприяла отриманню ним поранення.
На апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 та захисника обвинуваченого ОСОБА_18 адвоката ОСОБА_8 потерпіла ОСОБА_9 подала заперечення, в яких просить вирок суду першої інстанції залишити без змін. Вважає, що суд вірно зробив висновок про відсутність у діях ОСОБА_18 умислу на умисне вбивство потерпілого та те, що обвинувачений під час здійснення пострілу повинен був і міг передбачати суспільно небезпечні наслідки у виді смерті потерпілого.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_18 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали свою апеляційну скаргу, заперечивши проти задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та заперечив проти задоволення апеляційних вимог сторони захисту, потерпілу ОСОБА_9 та її представника адвоката ОСОБА_10 , які наполягали на залишенні вироку суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла до висновку про залишення усіх апеляційних скарг без задоволення, а вироку - без змін.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_18 у вбивстві, вчиненому через необережність, обґрунтований та базується на всебічно, повно і об`єктивно досліджених у судовому засіданні доказах, сукупності яких у вироку дана належна оцінка.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_18 своєї вини, який однак не заперечував здійснення пострілу в безпечне місце праворуч від потерпілого, вона підтвердилась показами свідків, які були очевидцями події, а саме: ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 . Дані свідки підтвердили, що при стрільбі ОСОБА_7 було кілька порожніх натискань на спусковий гачок, а потім стався постріл, який вцілив у ОСОБА_12 . Свідки пояснили також, що стосунки між ОСОБА_7 і ОСОБА_12 були дружніми та сварок між ними не було.

Дані показання узгоджуються між собою, а деякі розбіжності між показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 даними під час їх допиту в суді та при проведенні слідчих експериментів, щодо викладення ними характеру розвитку подій, а саме за яким натисканням ОСОБА_7 на спусковий гачок револьвера відбувся постріл, куди саме обвинувачений стосовно місцезнаходження потерпілого ОСОБА_12 спрямовував револьвер під час здійснення пострілу та чи здійснював при цьому потерпілий рухи, суд вірно визнав такими, що зумовлені особистим сприйняттям кожного із них тих моментів, учасниками яких вони були, їхнє перебування у момент скоєння злочину, окрім ОСОБА_16 , у нетверезому стані, не вбачаючи підстав визнання цих показань недостовірними.
Вина ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України також підтвердилась письмовими доказами, належно дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції, а саме: протоколом огляду місця події від 27.06.2020 року та фототаблиць до нього, відповідно до якого встановлено, що місцем події є ділянка насаджень соснових дерев, яка розташована поруч із ставом с. Сальник Калинівського району Вінницької області. З місця події вилучено: скляну пляшку від напою «Garage» об`ємом 0,5 л; 4 полімерні стакани об`ємом 0,5 л; полімерну прозору пляшку об`ємом 1,5 л із рідиною з запахом спирту; порожню полімерну пляшку об`ємом 6 л; гумові шльопанці 42 розміру (т.1 а.с. 145-150);
протоколом огляду місця події від 27.06.2020 року та фототаблицею до нього, яким зафіксовано обставини, за яких 27.06.2020 під час огляду автомобіля марки «Мерседес С180», д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходився на прилеглій території будинку АДРЕСА_2 , в його салоні на задньому сидінні за водієм, в сидячому положенні виявлено труп ОСОБА_12 . З кишені шортів трупа вилучено непрацюючий мобільний телефон марки «IPhone» сірого кольору, належний ОСОБА_12 (т.1 а.с. 138-144);
протоколом огляду трупа ОСОБА_12 від 27.06.2020, я якому зафіксовано наявність на грудній клітині трупа на рівні лівого другого міжребер`я в одному сантиметрі від краю грудини рану діаметром 0,4 см, дно якої прикрито м`якою буроватою рідиною (т.1 а.с.160-161).
протоколом огляду трупа ОСОБА_12 від 28.06.2020, відповідно до якого виявлено ушкодження: на передній грудній стінці зліва в 2-му міжребір`ї по біляхребтовій лінії рана чіткої круглої форми діаметром 0,5 см, рана має мінус-тканину до 0,1 см, краї фестончаті. Раневий канал грудної порожнини та далі плевральну порожнину та напрямок його спереду назад знизу дещо догори. Перикард має пошкодження у верхній частині 0,2х0,2 см. Гемоторенс зліва 1 м. В правій плевральній порожинні вільно. В перикарді 600 мм крові згортками еластичними. В проекції лівого пересердя ранка 0,3 см х 0,3 см . Куля сірого кольору, металева, 0,4 см в діаметрі. Тампонада серця крові, гостра, масивна внутрішня кровотеча. Вогнепальне, кульове, сліпе проникаюче поранення грудей з ушкодженням серця (т.1 а.с.162-163).
висновком експерта №61 від 28.06.2020 при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 згідно якого виявлено: вогнепальне, сліпе, кульове проникаюче поранення грудей з ушкодженням серця (наявність рани, вогнепального вхідного отвору) на передній грудній стінці зліва, наявність металевої кулі в ділянці поранення. Дане пошкодження утворилося в результаті пострілу з вогнепальної кульової зброї вогнепальним кульовим снарядом, до складу якого входить свинець. Смерть ОСОБА_12 настала від вогнепального сліпого проникаючого кульового поранення грудей з ушкодженням серця, яке ускладнилось тампонадою серцевої сорочки кров`ю та гострою масивною внутрішньою кровотечею. Вогнепальне, сліпе, кульове, проникаюче поранення грудей з ушкодженням серця ОСОБА_12 мало ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент заподіяння, і перебуває в причинному зв`язку зі смертю. Патоморфологічних ознак соматичних захворювань чи вад розвитку органів та систем у ОСОБА_12 , які могли б зумовити смерть під час судово-медичної експертизи не виявлено. При судово-токсилогічній експертизі крові та сечі трупа ОСОБА_12 виявлено етиловий спирт у концентрації 1,8 проміле у крові та 2,1 проміле у сечі. Така концентрація алкоголю в крові згідно орієнтовної таблиці у живих осіб може відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння. Наявність метилового спирту, а також пропилового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено (т. а.с.157-159);
протоколами слідчих експериментів з доданими відеозаписами, що відтворені у судовому засіданні, за участі підозрюваного ОСОБА_7 від 17.07.2020 та 18.09.2020, відповідно до яких останній показав на місце пригоди, яким є узлісся біля місцевого ставка, що знаходиться в с. Сальник Калинівського району Вінницької області, і продемонстрував як він 27.06.2020, здійснюючи відстріл одного зарядженого в барабан револьвера патрона, який залишився в барабані з трьох, один з яких відстріляв ОСОБА_14 , другий був розламаний і він його дістав сам, направив револьвер в праву сторону від себе, а від ОСОБА_12 , який перебував від нього на відстані біля 254 см (замір відстані проведено слідчим за допомогою рулетки) вліво і при цьому останній перебував у русі (рухаючись туди-сюди), натискаючи на спусковий гачок револьвера, здійснив постріл за третьою спробою, в результаті якого куля влучила в область грудей потерпілого ОСОБА_12 та який від отриманого поранення згодом помер (т.1 а.с. 239-248).
протоколами слідчих експериментів від 17.07.2020, з доданими відеозаписами, що відтворені у судовому засіданні, за участі свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 відповідно до яких свідки вказали на місце де відбулася подія, яким є узлісся біля місцевого ставка, що знаходиться в с. Сальник Калинівського району Вінницької області, де їхня компанія 27.06.2020 проводила своє дозвілля, що супроводжувалося вживанням алкогольних напоїв. Свідки показали своє місцеперебування за столом: на лавці сиділи, спершу ОСОБА_14 , потім обвинувачений ОСОБА_7 і далі ОСОБА_15 . З протилежного боку стола навпроти них, стояли ОСОБА_13 і потерпілий ОСОБА_12 . Повідомили про обставини, які передували здійсненню ОСОБА_7 пострілу з револьвера та які відбувалися після, зокрема, що ніяких конфліктів, у тому числі між ОСОБА_7 і ОСОБА_12 під час відпочинку не було. Повідомили ( ОСОБА_13 і ОСОБА_15 ), що коли ОСОБА_7 взяв у руки пістолет, то спрямував його в сторону, де перебував ОСОБА_12 , але не в самого нього, а вбік. Чули, як ОСОБА_12 говорив, що постріл має відбутися за третім чи четвертим разом. Коли ОСОБА_7 натискав на спусковий гачок, то спочатку були клацання (осічки) в кількості: ОСОБА_13 повідомив, що дві, ОСОБА_15 вказала що три, ОСОБА_14 , що- три чи чотири, а за наступним натисканням стався постріл. При натисканні ОСОБА_7 на спусковий гачок пістолета ОСОБА_12 біля столу рухався. Коли після пострілу ОСОБА_12 впав, то першим до нього підбіг ОСОБА_7 , потім інші, крім ОСОБА_15 , яка злякалася, й почали надавати допомогу, викликали «швидку допомогу», не дочекавшись приїзду якої ОСОБА_7 , ОСОБА_14 і ОСОБА_16 поклали потерпілого на заднє сидіння автомобіля й поїхали назустріч машині «швидкої допомоги» (т.1 а.с.227-238).
протоколом №44 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 27.06.2020 згідно якого встановлено алкогольне сп`яніння ОСОБА_7 легкого ступеню важкості, показник 1,03 проміле (т.1 а.с.156);
протоколом огляду предмета від 27.06.2020 відповідно до якого встановлено, що під час огляду рюкзака чорного кольору за добровільної згоди ОСОБА_13 було виявлено пістолет «STALKER» (Флобер) калібром 4,5 мм, використану гільзу з пошкодженим капсулем та поліетиленовий пакет з 3 патронами, які вилучені та поміщені: пістолет «STALKER» (Флобер) до спецпакету НПУ ГСУ № INZ 2051644; з металевої поверхні предмета ззовні схожого на револьвер вилучено змив на стерильну ватну паличку, яку поміщено до паперового конверту з відповідними написами та підписами понятих, конверт скріплено печаткою; металеву гільзу до спецпакету НПУ ГСУ №INZ2051646; три металеві предмети зовні схожі на набої до спецпакету НПУ ГСУ №INZ2051647 (т.1 а.с.151-155);
висновком експерта №229 від 23.07.2020: згідно з яким 1) револьвер, який був упакований до пломбувального пакету НПУ ГСУ №INZ 2051644, не є вогнепальною зброєю, а є револьвером моделі «STALKER 4,5», № НОМЕР_2 , калібру 4мм, виробництва Туреччини, призначений для тренувальної стрільби патронами Флобера кільцевого запалення калібру 4мм. 2) 1 (одна) гільза, яка була упакована до пломбувального пакету НПУ ГСУ №INZ2051646, не є бойовим припасом, а є частиною патрона стріляною гільзою патрону Флобера кільцевого запалення, калібру 4мм, який призначений для тренувальної стрільби поза спеціальних приміщень та майданчиків (тирів, стрільбищ) з револьверів калібру 4мм (Флобера). 3) Гільза, яка була упакована до пломбувального пакету НПУ ГСУ №INZ2051646, відстріляна з револьвера моделі «STALKER 4,5», № НОМЕР_2 , калібру 4мм, який наданий на дослідження та був упакований до пломбувального пакету НПУ ГСУ № INZ2051644. 4) 1 (одна) куля, яка була упакована до пломбувального пакету НПУ ГСУ № INZ2051649, не є бойовим припасом, а є частиною патрона стріляною кулею патрону Флобера кільцевого запалення, калібру 4 мм, який призначений для тренувальної стрільби поза спеціальних приміщень та майданчиків (тирів, стрільбищ) з револьверів калібру 4 мм (Флобера). 5) Куля, яка була упакована до пломбувального пакету НПУ ГСУ №INZ2051649, відстріляна з револьвера моделі «STALKER 4,5», № НОМЕР_2 , калібру 4мм, який наданий на дослідження та був упакований до пломбувального пакету НПУ ГСУ № INZ2051644. 6) 3 (три) патрони, які були упаковані до пломбувального пакету НПУ ГСУ № INZ2051647, є патронами Флобера кільцевого запалення калібру 4 мм, призначеними для тренувальної стрільби поза спеціальних приміщень та майданчиків (тирів, стрільбищ) з револьверів калібру 4 мм (Флобера) і до категорії боєприпасів не відносяться. Дані патрони придатні для стрільби (т.1 а.с.180-189);
постановою про визнання речовим доказом від 28.06.2020 згідно з якою: скляну пляшку від напою «Гараж» об`ємом 0,5 л; 4 полімерні стакани об`ємом 0,5 л; полімерну прозору пляшку об`ємом 1,5 л із рідиною білого кольору; порожню полімерну пляшку об`ємом 6 л; гумові шльопанці 42 розміру вилучені в ході огляду місця події, а саме в лісовому масиві с. Сальник, де відбулось дозвілля; непрацюючий мобільний телефон марки «IPhone» сірого кольору, належний ОСОБА_12 , вилучений 27.06.2020 з кишені шортів трупа в ході огляду салона автомобіля «Мерседес С180» д.н.з. НОМЕР_1 в кишені шортів трупа; предмет, зовні схожий на револьвер «STALKER 4,5», № НОМЕР_2 , калібру 4мм; змив із металевої поверхні пістолету; 1 металеву гільзу, яка знаходилася в барабані пістолету; 3 предмети, зовні схожі на патрони до пістолету; пристрій для дробіння сухих сумішей із залишками речовини зеленого кольору, схожої на коноплю вилучені 27.06.2020 в ході огляду рюкзака чорного кольору, належного ОСОБА_7 , який добровільно видав ОСОБА_13 ; мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7 Note» з сім-картою НОМЕР_3 ІМЕІ НОМЕР_4 та ІМЕІ НОМЕР_5 , вилучений 27.06.2020 в ході затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України; металевий предмет, зовні схожий на кулю, вилучений 28.06.2020 в ході огляду трупа ОСОБА_12 , залишені при матеріалах кримінального провадження до вирішення питання про призначення судових експертиз (т.1 а.с.164) та іншими доказами, які повністю узгоджуються між собою.

Доводи сторони обвинувачення про неправильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.1 ст. 119 КК України та про необхідність кваліфікації його дій за ч.1 ст. 115 КК України не заслуговують на увагу.

Так, диспозицією ст. 115 КК України передбачено кримінальну відповідальність за вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
За змістом ст. 24 КК України наявність вини у формі непрямого умислу передбачає, що особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.
На відміну від згаданого злочину вбивство через необережність (ст. 119 КК України) за суб`єктивною стороною, проявляється в необережній формі вини у вигляді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості (ст. 25 КК України). Зокрема, необережність є злочинною недбалістю, якщо особа не передбачала можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча повинна була і могла їх передбачити.
Отже, розмежування умисного вбивства (ст. 115 КК України) і вбивства, вчиненого через необережність (ч.1 ст. 119 КК України), здійснюється за суб`єктивною стороною цього злочину, виходячи з фактичних підстав кваліфікації конкретного суспільно небезпечного діяння, а також усвідомлення особою характеру вчиненого злочинного діяння, передбачення його негативних наслідків та ставлення до них.
Із суб`єктивної сторони вбивство через необережність може бути вчинено внаслідок як злочинної самовпевненості, так і злочинної недбалості.
Для застосування ст. 119 КК України необхідно встановити наявність необережності стосовно злочинного наслідку - смерті іншої людини. Саме ж діяння, що призвело даного результату, може бути як умисним, так і необережним.
Судом першої інстанції вірно заначено про недоведеність умислу ОСОБА_7 на вчинення вбивства ОСОБА_12 .
З показань свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , обвинуваченого ОСОБА_7 не вбачається, що барабан револьвера патроном спорядив саме обвинувачений ОСОБА_7 , при цьому свідок ОСОБА_13 та обвинувачений ОСОБА_7 вказали, що барабан зарядив потерпілий ОСОБА_12 , а свідок ОСОБА_16 повідомив, що патрон уже був в барабані, однак хто і як його зарядив не бачив. Інші свідки обставин щодо заряджання, перезаряджання револьвера нічого не повідомили.
Також з показів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 встановлено, що відстрілюючи заряджений патрон ОСОБА_7 , хоч і направив пістолет в сторону, де перебував потерпілий ОСОБА_12 , але стріляв не прицільно. При цьому потерпілий ОСОБА_12 не перебував в нерухомому положенні, а постійно рухався.

Суд врахував також, що знаряддя злочину, а саме револьвер моделі «STALKER 4.5» калібру 4 мм, який не відноситься до категорії вогнепальної зброї та призначений для тренувальної стрільби та дану зброю може придбати кожен бажаючий, заборон на її носіння законодавцем не встановлено, спосіб вчинення злочину, а саме на відкритій місцевості, з відстані близько 254 см від потерпілого, який перебував в постійному русі в присутності великої кількості людей, кількість поранень, а саме одне, а також розвиток подій, що передували злочину та після його вчинення.
При цьому всі свідки та обвинувачений стверджували, що жодних конфліктів, сварок між учасниками дозвілля, у якому брав участь й потерпілий ОСОБА_12 , не було.
Таким чином, суд обґрунтовано прийшов до висновку про вчинення обвинуваченим убивства через необережність.
На думку колегії суддів, таке правозастосування є правильним, адже вказана позиція суду першої інстанції ґрунтується на безпосередньо досліджених доказах, оцінених відповідно до правил ст. 94 КПК України. Окрім того, вона не суперечить усталеній практиці й орієнтирам, викладеними у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 №2 « Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи».
Також, на підтвердження висновків суду, колегія суддів враховує поведінку обвинуваченого до вчинення злочину та після.
Зокрема, ОСОБА_7 перебував у дружніх стосунках з потерпілим, конфліктів між ними не було та після вчинення злочину вживав заходів щодо негайного виклику швидкої допомоги для потерпілого, намагався самотужки надати допомогу ОСОБА_12 , доправити його назустріч кареті швидкої допомоги.
З огляду на викладене, виходячи з установлених фактичних обставин кримінального провадження, вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 119 КК України судом кваліфіковано вірно.
Версію сторони захисту в частині того, що потерпілий загинув поза волею обвинуваченого внаслідок казусу спростовано судом першої інстанції посилаючись на докази, наявні у матеріалах кримінального провадження.

Випадок (казус) це вчинення діяння, коли особа не усвідомлювала і за конкретних обставин не могла усвідомлювала суспільну небезпеку свого діяння, або коли суспільно небезпечні наслідки, що настали, перебувають у причинному зв`язку з діянням особи, яка не передбачала та у конкретній ситуації не повинна була та/або не могла передбачити її настання тобто діяння, яке заборонено певною статтею особливою частиною КК і має всі ознаки об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта того чи іншого складу кримінального правопорушення, проте відсутня вина.

Між тим, в даному кримінальному провадженні наявна вина ОСОБА_7 в смерті ОСОБА_12 у формі злочинної недбалості.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд, на переконання колегії суддів, дотримався вимог ст. ст. 50, 65 КК України.

Зокрема, при його призначенні суд вірно врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким, вчиненим з необережності, але таким, що призвів до смерті людини, особу ОСОБА_7 , який раніше несудимий, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не є особою з інвалідністю, обставину, яка обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, відсутність обставин, що його пом`якшує, а тому призначене йому покарання узгоджується з Постановою Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» і підстав вважати його надто суворим чи м`яким немає.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 27 січня 2022 року щодо ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4