Справа № 274/4952/21
Провадження № 1-кп/0274/695/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2022 р. м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бердичівського міськрайонного суду в режимі відеоконференції з Броварським міськрайонним судом Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 06.04.2021 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, з повною загальною середньою освітою, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
В с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , обіймаючи посаду майстра відділення розбирально-складальних робіт ремонтного взводу автомобільної техніки, в порушення вимог статей 11, 16, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 10 березня 2021 року об 08 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків до 22 березня 2021 року, коли прибув до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
У подальшому, солдат ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та будучи військовослужбовцем строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 , обіймаючи посаду водія-слюсаря відділення розбирально-складальних робіт ремонтного взводу, в порушення вимог статей 11, 16, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, повторно, із особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 29 березня 2021 року об 05 год. 00 хв. самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків до 11 квітня 2021 року, коли прибув до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Кримінальна відповідальність за злочини, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнається винуватим, передбачена ч. 4 ст. 407 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що на той час він проходив службу в Збройних Силах України в військовій частині НОМЕР_1 , що знаходиться по АДРЕСА_2 . Перебуваючи на полігоні, його направили в військовий шпиталь, у зв`язку з зубним болем, після чого він мав повернути до частини, але він не повернувся до військової частини, а поїхав додому, де проводив час на власний розсуд. Крім того, після повернення він не зійшовся у поглядах з командиром взводу, у зв`язку з чим він самостійно залишив військову частину та поїхав додому. Повернувся до частини 11.04.2021. Вказав, що фактичні обставини, вказані в обвинувальному акті відповідають дійсності. У вчиненому щиро розкаявся.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість також підтверджується дослідженими у судовому засіданні копіями витягів з наказів: командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 20.02.2020 №8-РС відповідно до якого з солдатом ОСОБА_4 було укладено контракт та призначено на посаду майстра відділення розбирально складальних робіт ремонтного взводу автомобільної техніки військової частини НОМЕР_1 ; командира військової частини НОМЕР_1 від 26.03.2021 №59, відповідно до якого ОСОБА_4 звільнено з військової служби за контрактом та направлено для подальшого проходження строкової служби, а також призначено на посаду водія слюсара відділення розбирально складальних робіт ремонтного взводу.
За клопотанням прокурора та згоди учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд переконався, що сторони правильно розуміють зміст цих обставин. Сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає. Наслідки такого визнання, у вигляді позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, сторонам роз`яснено.
Оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведеною та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби), а також у самовільному залишенні військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем строкової служби.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, який відноситься до тяжких, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, задовільно характеризується, не одружений, не працевлаштований, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має зареєстроване місце проживання, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає вчинення кримінального правопорушення повторно.
З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, зважаючи на те, що санкція ч. 4 ст. 407 КК України передбачає безальтернативний вид покарання позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, суд вважає за можливе призначити даний вид покарання в розмірі, що наближається до мінімального.
Крім цього, зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення та особу винного, а також враховуючи позицію прокурора, який просив призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, поведінку обвинуваченого який визнав вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, звільнивши його з випробуванням із іспитовим строком. На переконання суду саме такий захід примусу зможе забезпечити досягнення мети покарання і буде відповідати загальним засадам призначення покарання, є необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним так і іншими особами.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Даних про речові докази, процесуальні витрати, заходи забезпечення цього кримінального провадження - в матеріалах справи відсутні.
Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
У х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_4 - не застосовувати.
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Бердичівському міськрайонному суді Житомирської області .

Головуючий-суддя ОСОБА_1