Справа № 951/97/20
Справа № 1-кп/951/4/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року смт. Козова

Козівський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козова матеріали кримінального провадження №0000017 від 26 січня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Почапинці, Тернопільського району, Тернопільської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, розлученої, не працюючої, інваліда III групи, з середньою спеціальною освітою, не депутата, в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України,

В С Т А Н О В И В:

наприкінці листопада 2019 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в речах покійного співжителя, ОСОБА_6 , знайшла фотоальбом, переглянувши вміст якого виявила вісім фотокарток із зображеннями порнографічного характеру, вказаний альбом ОСОБА_4 не знищила, а почала зберігати.

Надалі, 24 січня 2020 року близько 12:00 години, у ОСОБА_4 , яка перебувала по місцю свого проживання в АДРЕСА_2 , виник злочинний намір направлений на перевезення з метою розповсюдження та розповсюдження зображень порнографічного характеру, які вона зберігала.

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне перевезення з метою розповсюдження та розповсюдження зображень порнографічного характеру, 24 січня 2020 року близько 15 години, ОСОБА_4 , попутнім транспортом із с. Щепанів Козівського району Тернопільської області, перевезла із метою розповсюдження фотоальбом із вісьмома фотокартками у вигляді гральних карт із зображеннями порнографічного характеру на автовокзал в АДРЕСА_3 .

Надалі, 24 січня 2020 року близько 16 години, ОСОБА_4 перебуваючи на автовокзалі в АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що вказані зображення є предметами порнографічного характеру, зміст яких суперечить основним принципам суспільної моралі, а також розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи умисно передала для перегляду та зберігання фотоальбом із вісьмома фотокартками у вигляді гральних карт із зображеннями порнографічного характеру своєму знайомому ОСОБА_7 . Надані 8 (вісім) фотокарток у вигляді гральних карт є продукцією порнографічного характеру.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у перевезені з метою розповсюдження та розповсюдженні зображень порнографічного характеру ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 301 КК України.

У судовому засіданні прокурором, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 26 січня 2020 року оголошено угоду про визнання винуватості, укладену 07 червня 2022 року в смт. Козова між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 471 КПК України.

Згідно даної угоди, прокурор Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_4 , за участю її захисника - адвоката ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 301 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, ОСОБА_4 беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному злочині.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 , а саме у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

За змістом угоди, обвинуваченій ОСОБА_4 роз`яснено та зрозуміло наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначила, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України визнала повністю та зазначила, що розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згідна з видом покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди були дотримані вимоги законодавства, така укладена у його присутності, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в ній покарання.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченої та її захисника, які просили суд затвердити укладену угоду про визнання винуватості, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 07.06.2022 з наступних підстав.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, а також особливо тяжких злочинів, у випадках, передбачених п. п. 2, 3 ч. 4 ст. 469 КПК України.

Подана на затвердження суду угоду про визнання винуватості відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України.

Суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорукшення, що виразилося у перевезені з метою розповсюдження та розповсюдженні зображень порнографічного характеру.

Суд встановив, що обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення та розкаюється у скоєному, повністю розуміє правові наслідки укладання та затвердження угоди, підтверджує, що укладення даної угоди сторонами є добровільним.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обставин для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено.

Узгоджене в угоді покарання обвинуваченої, на думку суду, відповідає тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особі обвинуваченої, та є достатнім та необхідним для її виправлення й попередження вчинення інших кримінальних правопорушень.

Виходячи із викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 07.06.2022 року в смт. Козова між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні міри покарання, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Оскільки злочин вчинено 24 січня 2020 року, а санкція ч. 1 ст. 301 в редакції Закону від № 1256-IX від 18.02.2021 посилює кримінальну відповідальність та погіршує становище особи, тому слід застосувати покарання передбачене санкцією статті на час вчинення злочину, тобто за ч. 1 ст. 301 КК України (в редакції зі змінами, внесеними згідно із Законом № 770-VIII від 10.11.2015).
При призначення покарання суд також враховує, що ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України раніше не судима, згідно характеризуючих даних, наданих Щепанівською сільською радою, за час проживання в с. Щепанів зарекомендувала себе з позитивної сторони, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно обвинувального акту, наявні судові витрати у кримінальному провадженні за проведення судово мистецтвознавчої експертизи (висновок №8-32/20 від 30.01.2020), вартість якої становить 942 (дев`ятсот сорок дві) гривні, 06 копійок, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженню не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374, 473-476 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 07 червня 2022 року, укладену між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000017 від 26 січня 2020 року.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України (в редакції зі змінами, внесеними згідно із Законом № 770-VIII від 10.11.2015)і призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50(п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (всімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази, а саме:
- фотоальбом та 8 (вісім) фотознімків у вигляді гральних карт, на яких зображені оголені чоловіки і жінки, які демонструють свої статеві органи, які заходяться всередині альбому знищити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати за проведення судово мистецтвознавчої експертизи (висновок №8-32/20 від 30.01.2020 року), вартість якої становить 942 (дев`ятсот сорок дві) гривні 06 копійокстягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі, нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, у якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1