Справа № 551/894/22
Провадження № 1-кс/551/440/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року селище Шишаки

Слідчий суддя Шишацького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки Полтавської області, в режимі відеоконференції з учасниками судового розгляду, клопотання заступника начальника СВ Охтирського РВП ГУПН в Сумській області ОСОБА_3 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000221 від 26 травня 2022 року стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, уродженця с. Пєрмєєво Большеболдінського району Нижегородської області Російської Федерації, військовослужбовця Збройних Сил Російської Федерації, командира відділення військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ), молодшого сержанта, особистий номер НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 438 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2022 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшло клопотання заступника начальника СВ Охтирського РВП ГУПН в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000221 за підозрою військовослужбовця збройних сил Російської Федерації ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Захисник при вирішенні даного питання поклався на розсуд суду.

Заслухавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання, виходячи з нижче наведеного.

Слідчим відділом Охтирського РВП ГУНП в Сумській області, на підставі постанови заступника керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_7 від 30 травня 2022 року, здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000221 від 26 травня 2022 року.

Під час досудового розслідування встановлено, що внаслідок незаконної збройної агресії Російської Федерації по відношенню до України з 24.02.2022 по 27.03.2022 частина території Охтирського району Сумської області, у тому числі м. Тростянець, разом із місцевим цивільним населенням а також цивільним населенням, яке у вказаний проміжок часу пересувалось територією зазначеного району, була підконтрольною військовослужбовцям ЗС РФ.

15.03.2022, приблизно о 09 годині, більш точний час під час досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, командир відділення військової частини НОМЕР_1 (4-та гвардійська танкова Кантемирівська ордена ІНФОРМАЦІЯ_3 дивізія АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , перебуваючи на блокпосту, облаштованому на перехресті АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , біля кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що по АДРЕСА_3 , яке на той час перебувало під контролем супротивної сторони, тобто військовослужбовців ЗС РФ, беручи участь у бойових діях, зокрема, здійсненні заходів щодо контролю доступу осіб на обумовлену ділянку території міста Тростянець Охтирського району Сумської області та ймовірну оборону від наступу військовослужбовців Збройних Сил України, усвідомлюючи обставини існування міжнародного збройного конфлікту на території України, у порушення ст. 33 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ратифікованої Указом Президії Верховної Ради Української РСР «Про ратифікацію Женевських конвенцій від 12.08.1949 про захист жертв війни» від 03.07.1954 та в подальшому підтвердженої зобов`язаннями за міжнародними договорами, укладеними Українською РСР до проголошення незалежності України, згідно ст. 6 Закону України «Про правонаступництво України» від 12.09.1991, а також яка, відповідно до вимог ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 6 та ч. 1, ч. 2 ст. 2 зазначеної Конвенції, застосовується з самого початку будь-якого конфлікту або окупації та до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни та до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив, у якій, серед іншого, прямо забороняється пограбування осіб, які перебувають під її захистом, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись мотивами та метою незаконного збагачення за рахунок майна інших осіб та здійснення безперешкодного приватного спілкування, діючи в умовах міжнародного збройного конфлікту, зупинив автомобіль марки «Peugeot Partner», державний номерний знак НОМЕР_3 , що рухався по вул. Гришина м. Тростянець у напрямку м. Суми через зазначений блокпост, під керуванням цивільної особи громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в якому також перебували як пасажири громадяни України: ОСОБА_9 , 1996 року народження, ОСОБА_10 , 1977 року народження, кожен з яких, відповідно до ч. 1 ст. 4 зазначеної Конвенції, є особою, що перебуває під її захистом, як такі, що в будь-який момент та за будь-яких обставин опинилися, у разі конфлікту чи окупації, під владою сторони конфлікту або окупаційної держави, громадянином якої вони не є.

Після зупинки зазначеного автомобіля, військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 , діючи умисно, з вказаних мотивів та мети, погрожуючи зазначеним вище особам, які перебували у вказаному автомобілі, застосуванням наявної при ньому вогнепальної стрілецької зброї, змусив водія та пасажирів автомобіля «Peugeot Partner», громадян України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 покинути салон автомобіля, після чого висловив на адресу ОСОБА_8 невиправданий воєнною необхідністю наказ про передачу його особистого мобільного телефону.

При цьому військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 у військовій формі ЗС РФ відкрито демонстрував потерпілому ОСОБА_8 , свою вогнепальну стрілецьку зброю, погрожуючи її застосуванням у разі невиконання його наказу про передачу мобільного телефону.

Побоюючись фізичної розправи з боку військовослужбовця ЗС РФ ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_8 був змушений підкоритися і передати йому власний мобільний телефон марки «iPhone 13 pro 256 gB Graphite» serial № MG9H5X4H3K, ІМЕІ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , вартість якого становить 36675 грн., під захисним чохлом телефону зберігались грошові кошти ОСОБА_8 у сумі 150 доларів США. Оглянувши мобільний телефон потерпілого, військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 виявив під захисним чохлом телефону грошові кошти потерпілого в сумі 150 доларів США (що по курсу НБУ становить 4387,5 грн.) та забрав їх собі разом із телефоном, поклавши до кишені свого одягу. Лише після цього потерпілому ОСОБА_8 з його пасажирами ОСОБА_9 , ОСОБА_10 було дозволено рухатись на автомобілі далі.

Вилучені у ОСОБА_8 мобільний телефон та грошові кошти ОСОБА_6 , керуючись корисливими мотивами і метою особистого збагачення, привласнив та у подальшому використовував на власний розсуд у приватних цілях, що не викликані військовою необхідністю, а саме мобільний телефон для здійснення дзвінків, спілкування у соціальних мережах тощо, грошові кошти для власного збагачення.

Вчиняючи вищевказані дії, військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 усвідомлював, що вищевказане майно та грошові кошти вилучені незаконно, проти волі його власника, належать цивільній особі, яка не брала участі у збройному конфлікті та перебуває під захистом міжнародного гуманітарного права, і не може бути використаним для ведення бойових дій і його вилучення не виправдане військовою необхідністю. ОСОБА_6 усвідомлював протиправний характер своїх дій, розумів їх суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання, тобто скоїв злочин з прямим умислом та з корисливих мотивів.

Крім цього, повторно, 15.03.2022, приблизно о 13 годині, більш точний час під час досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, командир відділення військової частини НОМЕР_1 (4-та гвардійська танкова Кантемирівська ордена ІНФОРМАЦІЯ_3 дивізія АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , перебуваючи на блокпосту, облаштованому на перехресті АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , біля кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що по АДРЕСА_3 , яке на той час перебувало під контролем супротивної сторони, тобто військовослужбовців ЗС РФ, беручи участь у бойових діях, зокрема, здійсненні заходів щодо контролю доступу осіб на обумовлену ділянку території міста Тростянець Охтирського району Сумської області та ймовірну оборону від наступу військовослужбовців Збройних Сил України, усвідомлюючи обставини існування міжнародного збройного конфлікту на території України, у порушення ст. 33 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ратифікованої Указом Президії Верховної Ради Української РСР «Про ратифікацію Женевських конвенцій від 12.08.1949 про захист жертв війни» від 03.07.1954 та в подальшому підтвердженої зобов`язаннями за міжнародними договорами, укладеними Українською РСР до проголошення незалежності України, згідно ст. 6 Закону України «Про правонаступництво України» від 12.09.1991, а також яка, відповідно до вимог ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 6 та ч. 1, ч. 2 ст. 2 зазначеної Конвенції, застосовується з самого початку будь-якого конфлікту або окупації та до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни та до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив, у якій, серед іншого, прямо забороняється пограбування осіб, які перебувають під її захистом, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись мотивами та метою незаконного збагачення за рахунок майна інших осіб та здійснення безперешкодного приватного спілкування, діючи в умовах міжнародного збройного конфлікту, зупинив автомобіль марки «Шкода Октавіа А5», державний номерний знак НОМЕР_6 , що рухався по вул. Гришина м. Тростянець у напрямку м. Суми через зазначений блокпост, під керуванням цивільної особи громадянина України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в якому також перебували як пасажири громадяни України: ОСОБА_12 , 1963 року народження, ОСОБА_13 , 1966 року народження, кожен з яких, відповідно до ч. 1 ст. 4 зазначеної Конвенції, є особою, що перебуває під її захистом, як такі, що в будь-який момент та за будь-яких обставин опинилися, у разі конфлікту чи окупації, під владою сторони конфлікту або окупаційної держави, громадянином якої вони не є.

Після зупинки зазначеного автомобіля, військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 , діючи умисно, з вказаних мотивів та мети, погрожуючи зазначеним вище особам, які перебували у вказаному автомобілі, застосуванням наявної при ньому вогнепальної стрілецької зброї, змусив водія автомобіля «Шкода Октавіа А5», громадянина України ОСОБА_11 покинути салон автомобіля, після чого висловив на адресу ОСОБА_11 невиправданий воєнною необхідністю наказ про передачу його особистого мобільного телефону.

При цьому військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 у військовій формі ЗС РФ відкрито демонстрував потерпілому ОСОБА_11 свою вогнепальну стрілецьку зброю, погрожуючи її застосуванням у разі невиконання його наказу про передачу мобільного телефону.

Побоюючись фізичної розправи з боку військовослужбовця ЗС РФ ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_11 був змушений підкоритися і передати йому власний мобільний телефон марки «Xiaomi Mi 8», ІМЕІ НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , а також мобільний телефон марки «iPhone 7 plus», ІМЕІ НОМЕР_9 , лише після чого їм було дозволено рухатись на автомобілі далі.

Вилучені у ОСОБА_11 мобільні телефони ОСОБА_6 , керуючись корисливими мотивами і метою особистого збагачення, привласнив та у подальшому використовував на власний розсуд у приватних цілях, що не викликані військовою необхідністю, для здійснення дзвінків, спілкування у соціальних мережах тощо.

Вчиняючи вищевказані дії, військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 усвідомлював, що вищевказане майно вилучене незаконно, проти волі його власника, належить цивільній особі, яка не брала участі у збройному конфлікті, та перебуває під захистом міжнародного гуманітарного права і не може бути використаним для ведення бойових дій і його вилучення не виправдане військовою необхідністю. ОСОБА_6 усвідомлював протиправний характер своїх дій, розумів їх суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання, тобто скоїв злочин з прямим умислом та з корисливих мотивів.

Крім цього, повторно, 15.03.2022, приблизно о 14 годині, більш точний час під час досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, командир відділення військової частини НОМЕР_1 (4-та гвардійська танкова Кантемирівська ордена ІНФОРМАЦІЯ_3 дивізія АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , перебуваючи на блокпосту, облаштованому на перехресті АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , біля кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що по АДРЕСА_3 , яке на той час перебувало під контролем супротивної сторони, тобто військовослужбовців ЗС РФ, беручи участь у бойових діях, зокрема, здійсненні заходів щодо контролю доступу осіб на обумовлену ділянку території міста Тростянець Охтирського району Сумської області та ймовірну оборону від наступу військовослужбовців Збройних Сил України, усвідомлюючи обставини існування міжнародного збройного конфлікту на території України, у порушення ст. 33 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ратифікованої Указом Президії Верховної Ради Української РСР «Про ратифікацію Женевських конвенцій від 12.08.1949 про захист жертв війни» від 03.07.1954 та в подальшому підтвердженої зобов`язаннями за міжнародними договорами, укладеними Українською РСР до проголошення незалежності України, згідно ст. 6 Закону України «Про правонаступництво України» від 12.09.1991, а також яка, відповідно до вимог ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 6 та ч. 1, ч. 2 ст. 2 зазначеної Конвенції, застосовується з самого початку будь-якого конфлікту або окупації та до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни та до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив, у якій, серед іншого, прямо забороняється пограбування осіб, які перебувають під її захистом, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись мотивами та метою незаконного збагачення за рахунок майна інших осіб та здійснення безперешкодного приватного спілкування, діючи в умовах міжнародного збройного конфлікту, зупинив автомобіль марки «Фольксваген Гольф 5», державний номерний знак НОМЕР_10 , що рухався по вул. Гришина м. Тростянець у напрямку м. Суми через зазначений блокпост, під керуванням цивільної особи громадянина України ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в якому також перебували як пасажири громадяни України: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та малолітні діти ОСОБА_18 , 2017 року народження, ОСОБА_19 , 2021 року народження, кожен з яких, відповідно до ч. 1 ст. 4 зазначеної Конвенції, є особою, що перебуває під її захистом, як такі, що в будь-який момент та за будь-яких обставин опинилися, у разі конфлікту чи окупації, під владою сторони конфлікту або окупаційної держави, громадянином якої вони не є.

Після зупинки зазначеного автомобіля, військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 , діючи умисно, з вказаних мотивів та мети, погрожуючи зазначеним вище особам, які перебували у вказаному автомобілі, застосуванням наявної при ньому вогнепальної стрілецької зброї, змусив водія автомобіля «Фольксваген Гольф 5», громадянина України ОСОБА_14 покинути салон авто, після чого висловив на адресу ОСОБА_15 невиправданий воєнною необхідністю наказ про передачу його особистого мобільного телефону.

При цьому військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 у військовій формі ЗС РФ відкрито демонстрував потерпілому ОСОБА_15 свою вогнепальну стрілецьку зброю, погрожуючи її застосуванням у разі невиконання його наказу про передачу мобільного телефону.

Побоюючись фізичної розправи з боку військовослужбовця ЗС РФ ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_15 був змушений підкоритися і передати йому власний мобільний телефон марки «Iphone SE 1», IMEI НОМЕР_11 , вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-22/5494-ТВ від 09.06.2022, станом на 15.03.2022, могла становити 2016 гривень, лише після чого їм було дозволено рухатись на автомобілі далі.

Вилучений у ОСОБА_15 мобільний телефон ОСОБА_6 , керуючись корисливими мотивами і метою особистого збагачення, привласнив та у подальшому використовував на власний розсуд у приватних цілях, що не викликані військовою необхідністю, для здійснення дзвінків, спілкування у соціальних мережах тощо.

Вчиняючи вищевказані дії, військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 усвідомлював, що вищевказане майно вилучене незаконно, проти волі його власника, належить цивільній особі, яка не брала участі у збройному конфлікті, та перебуває під захистом міжнародного гуманітарного права і не може бути використаним для ведення бойових дій і його вилучення не виправдане військовою необхідністю. ОСОБА_6 усвідомлював протиправний характер своїх дій, розумів їх суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання, тобто скоїв злочин з прямим умислом та з корисливих мотивів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження: показаннями потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 ; показами свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за участю свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , протоколом огляду місця події в ході якого свідок ОСОБА_20 видав документи військовослужбовця Російської Федерації; протоколом огляду мобільного телефону, яким користується на теперішній час потерпілий ОСОБА_15 ; протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_15 ; висновками товарознавчих експертиз та іншими матеріалами.

18.07.2022 відносно ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні складено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України та у встановленому законом порядку, вказане повідомлення вручене останньому.

31.08.2022 у вказаному кримінальному провадженні оголошено міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_6 місцезнаходження якого органу досудового розслідування невідоме, а у слідства наявні підстави вважати, що останній може перебувати на тимчасово окупованій території України чи на території держави-агресора.

Ухвалою слідчого судді Шишацького районного суду Полтавської області від 05 вересня 2022 року відносно ОСОБА_6 за його відсутності обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України, приймаючи подальшу участь в збройному конфлікті або на території Російської Федерації, яка визнана державою-агресором.

Вищевказана обставина унеможливлює притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому кримінально-процесуальним законодавством, а отже , єдиним можливим способом притягнути підозрюваного до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 438 КК України є здійснення визначеного главою 24-1 КПК України спеціального досудового розслідування (in absentia) кримінального правопорушення на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно з ч.1 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч.2 вказаної статті спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 438 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 не є неповнолітнім, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 438 КК України та зважаючи на наявність достатніх підстав вважати, що він переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України, на території Російської Федерації, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міжнародний розшук, слідчий суддя вважає необхідним надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування щодо нього.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями Глави 24-1, ст.ст. 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника СВ Охтирського РВП ГУПН в Сумській області ОСОБА_3 - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000221 за підозрою громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 438 КК України.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає .

Повний текст ухвали проголошено 26 вересня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1