Справа № 404/1650/22
Номер провадження 1-кс/404/991/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника володільця тимчасово вилученого майна адвоката ОСОБА_4 , володільців майна: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому клопотання прокурора Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_7 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню 0000844 за ч.1 ст. 263, ст. 198 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням про накладення арешту на перелік тимчасово вилученого майна, відшуканого під час проведення огляду місця події від 05 квітня 2022 року в автомобілі Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузову НОМЕР_2 .

За версією представників сторони обвинувачення вбачається, що ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 налагодили збут боєприпасів в місті Кропивницькому. Слідчий з прокурором також припускають, що джерелом походження боєприпасів є Російська Федерація, де в теперішній час переховується розшукуваний ОСОБА_8 . Вилучені патрони є предметом збуту, а відшукані грошові кошти та авто здобуті внаслідок незаконного збуту боєприпасів. Зміст відомостей в мобільних телефонах, планшеті, ноутбуці, пластиковій картці буде використано при доказуванні в суді на підтвердження збуту боєприпасів. Транспортний засіб, свідоцтво і ключі від авто є знаряддям вчинення злочину. Все вилучене майно під час проведеного огляду місця події від 05.04.2022 року має значення для кримінального провадження в якості речового доказу. Мета забезпечення збереження речових доказів.

Володільці з представником володільця, адвокатом ОСОБА_4 заперечили проти клопотання, оскільки перед початком проведенням огляду місця події працівники карного розшуку підкинули боєприпаси. У матеріалах клопотання відсутні докази збуту патронів. Також не подано документів що авто придбано на грошові кошти від здуту боєприпасів. Приводом для вказаної фальсифікації та зловживань з боку поліції є конфлікт між ОСОБА_8 та начальником ГУНП в Кіровоградській області. Національна поліція створила штучні перешкоди, які заважають проведенню мирної евакуації в Польщу вагітній жінці та хворій особі похилого віку. Внаслідок вилучення автомобіля та коштів, соціально незахищені особи опинились у скрутному становищі. Просять відмовити по вимогам поданого клопотання.

05.04.2022 року, по зазначеному кримінальному провадженню слідча ОСОБА_10 провела огляд місця події. За результатами проведеного огляду в автомобілі Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузову НОМЕР_2 , відшукали і вилучили перелік майна заявленого до арешту.

06.04.2022 року, слідчий звернувся з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

07.04.2022 року, матеріали клопотання повернули на доопрацювання.

09.04.2022 року, прокурор повторно направив доопрацьовані матеріали клопотання, тобто строк звернення не пропустив.

Вилучене майно було оглянуто і постановою слідчого від 06.04.2022 року визнано речовим доказом (а.к.26-29).

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Слідчий правильно звернувся з клопотанням про накладення арешту на гроші, ножі,посвідчення з тих підстав, що вони є речовими доказами цього кримінального провадження.

Майно, яке є речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не речові докази будуть знищені, приховані, що завадить досягненню завдань провадження.

У цьому кримінальному провадженні є розумні підстави вважати, що в майбутньому гроші, ножі, посвідчення можуть бути приховані, передані, пошкоджені або знищені. Таким чином, арешт на гроші, ножі, посвідчення з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.

Збереження арештованого майна забезпечить виконання вимог ст. 290 КПК України, а також принцип безпосередності дослідження доказів. За наявності заперечень, буде змога повторно провести експертизи.

Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий і надмірний тягар для особи.

На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження грошами,ножами посвідченням з метою запобігання зникнення, знищення, пошкодження, зміни.

Держава забезпечує позитивний обов`язок проведення ефективного досудового розслідування. Досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру( п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України). Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані у розумні строки (ч.1 ст.28 КПК України). Розумними вважаються строки, що є необхідно об`єктивними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Критерієм для їх визначення є: складність провадження, кількість підозрюваних і кримінальних правопорушень, обсяг і специфіка процесуальних дій для досягнення мети кримінального провадження.

Тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер.

Прокурор ОСОБА_3 подав докази обґрунтованості події кримінального правопорушення, зокрема: результати зафіксовані в протоколі огляду місця події про вилучення боєприпасів; протоколу огляду боєприпасів і ножів; допиту свідків ОСОБА_11 1965 року народження та ОСОБА_12 , які повідомили, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 збувають за гроші боєприпаси, що надходять з Російської Федерації; висновком експерта, що вилучені патрони є боєприпасами, на підставі яких доводиться обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту майна (п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України).

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду. Метою заходу забезпечення є збереження вилучених речових доказів, завдяки арешту власники та володільці на умовах змагальності, використовуючи збережені речові докази зможуть спростувати доводи протилежної сторони чи підтвердити власну версію досліджуваних подій. На початковій стадії досудового розслідування слідчим суддею не вирішуються питання про визнання винуватості, правильності остаточної кваліфікації чи відповідності правової оцінки доказів за критерієм «поза розумного сумніву». Розгляд перерахованих обставин постане перед судом під час судового розгляду кримінального провадження, тому зауваження власника і представника про фальсифікацію змісту протоколу огляду місця є предметом ретельного судового розгляду для оцінки протоколу за ознакою належності, допустимості, достатності, достовірності. Слідчий суддя, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що факт визнання речовим доказом, необхідність проведення спеціальних досліджень, ризик знищення майна, є достатніми умовами для застосування щодо цього майна співрозмірного заходу забезпечення кримінального провадження, яким є накладення арешту на майно.

Заявлені до арешту гроші, ножі, посвідчення є речовими доказами. Прокурор обґрунтовано вважає про необхідність в подальшому забезпечити проведення експертиз купюр і ножів, при цьому предметом спеціальних досліджень будуть речові докази вилучені речі та документи, тому є ризик відчуження/знищення, а відтак і нагальна потреба у забезпеченні належного зберігання речового доказу.

Варто зауважити, що слідча ОСОБА_13 , як під час складання протоколу огляду місця події, та під час огляду предметів поверхово фіксувала вилучені нею грошові кошти. Не зазначила серію та номер кожної вилученої купюри.

У свою чергу прокурор ОСОБА_3 та ОСОБА_7 вчинив бездіяльність, внаслідок чого неефективно організував проведення цього досудового розслідування. Як наслідок, при вирішенні питання про арешт було відомо тільки про загальну суму вилучених грошових коштів, проте був відсутній перелік серії та номеру кожної вилученої банкноти.

Прокурор ОСОБА_3 наполягає, що на початковій стадії досудового розслідування він ще не встиг розсекретити результати зафіксовані в негласних слідчих діях по цьому провадженню.

Дії прокурора ОСОБА_3 є порушенням ст. 6 Конвенції, зокрема принципу «правової визначеності». Так, внаслідок поверхово проведеної процесуальної фіксації переліку грошових купюр (без серії та номеру) та через бездіяльність прокурора ОСОБА_3 , який не розсекретив результати НСРД, на момент розгляду клопотання про арешт майна відсутня можливості розрізнити використані під час НСРД заздалегідь ідентифіковані купюри від решти вилучених банкнот, що зумовлює накладення арешту на всі без винятку вилучені грошові кошти.

Самостійною підставою накладення арешту на всі вилучені грошові кошти є наступні обставини:

Допитаний в якості свідка: ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 пояснили, що грошові кошти їм приніс невідомий чоловік. За версією володільців, ці кошти можуть належати ОСОБА_8 . Крім того появнили, що частину коштів треба залишити невідомому мешканцю Польської Республіки.

Під час розгляду клопотання про арешт грошових коштів версію про походження коштів було змінено.

Таким чином на початковій стадії досудового розслідування виключається можливість достовірно встановити власника особливо великого розміру грошових коштів: ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , чоловік який приніс гроші, або чоловік з Польщі.

Відповідно до ч. 12 ст. 100 КПК України, спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили. Згідно п. 1 Постанови Пленуму № 5 Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтею 174 Кримінального процесуального кодексу України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок. Зміст цього роз`яснення вказує, що заявлені власники/володільці зможуть ініціювати перед судом чи слідчим суддею розгляд клопотання про зняття арешту, після пред`явлення ними копії судового рішення, що набрало законної сили, про визнання права власності на вилучені гроші при проведенні обшуку від 10.11.2018 року. Запропонований правовий механізм забезпечить захист майнових прав щодо невизначеного кола власників/володільців та вилучених грошових коштів.

Негативних наслідків від накладення арешту на грошові кошти, не встановлено. Арешт суттєво не позначитися на інтересах власників володільців і третіх осіб.

Не підлягає задоволенню вимога прокурора про накладення арешту на двадцять один вилучений боєприпас, оскільки за правилами ч. 7 ст. 237 КПК України, предмети вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Відсутня необхідність застосовування заходу забезпечення щодо майна, яке за жодних умов не підлягає поверненню, а відтак буде безумовно збережено стороною обвинувачення на відповідних правових підставах.

Згідно ч. 2 статті 100 КПК України речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Дійсно, решта заявленого до арешту майна визнана слідчим речовими доказами та відповідає вимогам статті 98 КПК України. Проте інші вилучені речі не зберегли на собі слідів можливого злочину, тому арешт майна на решту вилученого майна буде суперечити розумності та спів розмірності.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 цього Кодексу.

Хибні припущення прокурора ОСОБА_3 про наявність ризиків і підстав для арешту, оскільки мобільний термінал, планшет, ноутбук з наявною у ньому інформацією достатньо оглянути з участю спеціаліста.

Частина друга ст. 168 КПК України забороняє вилучення мобільного терміналу. У цьому провадженні від власника мобільного терміналу, планшету, ноутбуку не тадходило письмових заяв про заборону копіювання інформації. Власник повідомив дійсний пароль для подолання системи логічного захисту вилученого мобільного терміналу, планшету, ноутбуку. Мобільні термінали не є предметом експертного дослідження. Експертизи не призначені та не проводяться. Експерт не звернувся з письмовим клопотанням, що надання мобільного терміналу є необхідною умовою проведення експертного дослідження. Власник і володілець сприяє та не створює перешкод для проведення оглядів, повторних оглядів, процесуальної фіксації у тому числі з залученням будь-яких експертів і спеціалістів.

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий проводить огляд ( ч. 1 ст. 237 КПК України). Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України, у разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних терміналах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

За таких умов, слідчий з прокурором мав і продовжує мати можливість ефективно організувати досудове розслідування, ретельно оглянути з використанням відеозапису, провести огляд, слідчий експеримент та експертизи без накладення арешту, без заборони користування та розпорядження вилученими телефонами, ноутбуком, планшетом.

Ініціатор клопотання не подав доказів реального ризику чи спроб приховування, пошкодження, зникнення, втрати інформації з вилучених гаджетів.

Фактична поведінка володільця переконує в сприянні проведенню досудового розслідування. Не надано доказів перешкоджання під час проведення досудового розслідуванні. Першочергові слідчі дії проведені, майно оглянуто, покази відібрано. Існує можливість доступу для проведення повторних оглядів, слідчих експериментів та експертиз.

Речовий доказ, у тому числі авто, ключ, свідоцтво достатньо повторно ретельно оглянути з використанням аудіо та відеозапису. Арешт, заборона користування та розпорядження є вочевидь надмірним видом заходу забезпечення, неприйнятним і таким, що задоволенню не підлягає.

Прокурор ОСОБА_3 не врахував, що внаслідок вилучення авто він фактично завадив проведенню евакуації хворій жінці похилого віку, вагітній жінці яка має на утриманні малолітню дитину та потребує постійного медичного догляду.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на яку спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Арешт авто суперечить ч. 8 ст. 170 КПК України, оскільки не забезпечить виконання завдань цього кримінального провадження. Слідчий з прокурором не довів легітимну мету подальшого утримання решти тимчасово вилученого майна, яке не має значення у цьому кримінальному провадженні. Сторона обвинувачення не має на меті проводити з цими речами будь-які експертні дослідження.

Банківська пластикова картка є складовим елементом для доступу до розрахункового рахунку, тому треба отримати тимчасовий доступ до рахунку, а не арештовувати саму банківську картку. Транспортний засіб, ключ від нього і свідоцтво достатньо повторно ретельно оглянути з використанням аудіо та відеозапису. Арешт, заборона користування та розпорядження авто є вочевидь надмірним видом заходу забезпечення, неприйнятним і таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 170 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно по матеріалам кримінального провадження 0000844 за ч.1 ст. 263, ст. 198 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на:

- грошові кошти номіналом 100 доларів США, у кількості 300 банкнот (всього 30 000 доларів США);

- грошові кошти номіналом 100 доларів США, у кількості 206 банкнот (всього 20 600 доларів США);

- грошові кошти, на загальну суму 1386 гривень та дві монети номіналом 10 гривень (всього 1409 гривень);

- посвідчення № 36/4 на ім`я ОСОБА_8 помічника-консультанта депутата строком дії до 31.12.2015року;

- два ножі розкладні, заборонивши розпоряджатись та користуватись арештованим майном.

Відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту на:

- мобільні телефони: Samsung чорного кольору; Motorola, модель ТХ 2053-1, сірого кольору; TECNO-SPABK синього кольору; Meizu, чорного кольору;

- коробку від мобільного телефону марки TECNO, моделі КЕ5 imei1: НОМЕР_3 ;

- планшет Samsung моделі SM-1561, світло-коричневого кольору, imei: НОМЕР_4 ;

- посвідчення водія НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_14 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_5 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 власник ОСОБА_5 ; закордонний паспорт № НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_15 ;

- банківську картку Банк у Світі Ukreximbank № НОМЕР_9 ;

- ноутбук марки DELL F2KBGBI. чорного кольору;

- транспортний засіб Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузову НОМЕР_2 .

- ключ від транспортного засобу Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузову НОМЕР_2 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1