КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2022 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 09 червня 2022 року,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 09 червня 2022 року та змінити ОСОБА_7 запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 09 червня 2022 року, обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк тримання під вартою строком на 60 днів, до 07 серпня 2022 року включно.

Таке рішення суд мотивував тим, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, які є особливо тяжкими злочинами, за яке законом передбачене покарання до довічного позбавлення волі, також судом враховано характеризуючі дані обвинуваченого, у зв`язку з чим є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, впливати на свідків та потерпілих, які ще не допитані судом та вчинити інше кримінальне правопорушення.

За доводами апеляційної скарги захисник не погоджується із ухвалою суду першої інстанції.
Апелянт зазначає, що сторона обвинувачення не надала суду жодного доказу на підтвердження існування ризиків, наведених у клопотанні.
Також захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_7 судом не були роз`яснені його права під час розгляду питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Крім того, апелянт вказує на те, що суд не перевірив обґрунтованість висунутого обвинувачення ОСОБА_7 , наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не дослідив у судовому засіданні жодного доказу.
Захисник зазначає, що обвинувачений перебуває під вартою впродовж року, що пов`язано з тим, що сторона обвинувачення під час розгляду справи в суді намагається проводити досудове розслідування та збір доказів.

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурор заперечував щодо задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.
Під час розгляду клопотання суд встановив, що відсутні переконливі докази на підтвердження обставин, які б вказували на зменшення або зникнення ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, які є особливо тяжкими злочинами, за яке законом передбачене покарання до довічного позбавлення волі, також судом враховано характеризуючі дані обвинуваченого, у зв`язку з чим є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, впливати на свідків та потерпілих, які ще не допитані судом та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 . Таке судове рішення, незважаючи на умови воєнного стану, не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. В той же час, в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступлення від принципу поваги до особистої свободи, а також забезпечує не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Тому колегія суддів погоджується з тим, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Доводи апеляційної скарги про те, що прокурором не надано до клопотання про продовження строків тримання під вартою доказів, на підтвердження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що, як вважає захисник, свідчить про їх необґрунтованість, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.
Колегія суддів звертає увагу на те, що при визначенні ризиків кримінальний процесуальний закон не вимагає беззаперечних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза будь-яким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити.
Як вбачається із оскаржуваної ухвали суд обґрунтував існування усіх наведених прокурором ризиків.
Доводи захисника про те, що обвинуваченому ОСОБА_7 не було роз`яснено його прав під час розгляду питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в межах цього апеляційного провадження оскаржується ухвала, якою ОСОБА_7 продовжено строки тримання під вартою, а не обрано запобіжний захід, як про це зазначає апелянт.
Щодо доводів захисника про те, що судом під час розгляду клопотання про продовження строків тримання під вартою не було перевірено жодного доказу, який би свідчив про обґрунтованість підозри, то колегія суддів не бере їх до уваги, оскільки такі доводи не можуть бути предметом дослідження в суді апеляційної інстанції під час перегляду ухвали про продовження строків тримання під вартою.

При цьому апеляційний суд зазначає, що оцінка доказів з точки зору їх належності, достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення вирішуються судом під час розгляду кримінального провадження по суті.
Також апеляційний суд зазначає, що посилання захисника в апеляційній скарзі на тривалість перебування обвинуваченого під вартою не може бути безумовною підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки вказана обставина, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, не враховується при обранні запобіжного заходу та вирішенні питання доцільності тримання під вартою особи, щодо якої існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
За сукупності таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть на даному етапі судового провадження забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 409, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 09 червня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк тримання під вартою строком на 60 днів, до 07 серпня 2022 року включно, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4