ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/652/22 Справа № 184/551/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 (приймає участь в режимі відеоконференції),
третьої особи, щодо майна якої вирішується
питання про арешт ОСОБА_7 (приймає участь в режимі відеоконференції),
представника третьої особи, щодо майна
якої вирішується питання про арешт ОСОБА_8 (приймає участь в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2022 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000131,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2022 року задоволено клопотання дізнавача та накладено арешт на транспортний засіб AUDI моделі А6 темно синього кольору з державним номером НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , та ключі від автомобіля.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що дізнавачем доведено необхідність арешту автомобіля та ключів від нього як речових доказів у цьому кримінальному провадженні з метою використання його для проведення експертиз, так як відсутні реєстраційні документи на автомобіль, також не підтверджено право власності , автомобіль може перебувати на території України незаконно, а також наявність ризику знищення володільцем слідів вчинення правопорушення, що може призвести до втрати доказів у цьому кримінальному провадженні, тому необхідно накласти арешт на вказане майно, що є розумним та співрозмірним обмеження права власності із завданням кримінального провадження.

Не погоджуючись з цим рішенням слідчого судді, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та повернути йому автомобіль, ключі від нього та реєстраційне посвідчення (технічний паспорт) на відповідальне зберігання.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчим суддею не враховано, що клопотання не відповідає вимогам ст. 64-2 КПК України та подане не уповноваженою особою.
Зазначає, що у клопотанні не зазначено, які саме вузли та агрегати викликають сумніви у їх несправжності.
В матеріалах справи відсутні докази того, що вказаний автомобіль визнано речовим доказам, відсутня копія реєстраційного посвідчення на автомобіль, хоча органами дізнання його було вилучено.
Також посилається на те, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України, так як в ухвалі не зазначено порядок її виконання та не зазначений спосіб інформування заінтересованих осіб.
Вказаний автомобіль був поміщений на парковку відділення №2 в доступному до будь-якої сторонньої особи місці, в матеріалах справи відсутня розписка, хто є відповідальним за зберігання транспортного засобу, дані про внесення автомобіля до книги обліку речових доказів, та акт про технічний стан автомобіля.
Заслухавши суддю-доповідача, третю особу, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_7 та його представника., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Вказаним вимогам процесуального закону ухвала слідчого суду не відповідає в повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що однією з загальних засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Так, частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, згідно із наданими до клопотання дізнавача матеріалами у провадженні СД відділення поліції №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000131, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України за фактом того, що 13.04.2022 у зв`язку з вторгненням Російської Федерації на територію України на підставі Указу України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022, здійснюючи патрулювання міста Покров Дніпропетровської області та з метою перевірки осіб, які перебувають на території України, за адресою біля траси №Н23 напроти залізничного мосту на відстані 1 км від с. Чортомлик в м. Покров Дніпропетровської області зупинено легковий автомобіль марки «AUDI А6» темно синього кольору з номерними знаками НОМЕР_1 за кермом якого знаходився ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при візуальному спостереженні даного авто, виникли сумніви щодо справжності вузлів та агрегатів даного автомобіля.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що дізнавач, подавши клопотання про арешт майна, не дотримався вимог ч.2 ст.171, ч.3 ст. 132 КПК України, так як не обґрунтував підставу та мету накладення арешту відповідно до положень ст.170 КПК України, так як за диспозицією ст. 290 КК України, передбачена кримінальна відповідальність за знищення, підробку або заміну ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміну без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу, однак прокурором не доведено обставини , передбачені вимогами п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, відповідно до якого існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Разом з цим, слідчим суддею не перевірені доводи клопотання щодо відповідності вказаного майна критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, при цьому вказана мета застосування арешту, а саме для проведення експертиз не підтверджується матеріалами кримінального провадження, відповідно до яких відсутні дані щодо призначення експертиз. Крім того, протокол огляду від 13.04.2022 року не містить відомостей про те, які саме ознаки речових доказів має вказаний автомобіль та ключі від нього.
Суд першої інстанції залишив поза увагою встановлення всіх обставин для накладення арешту.
Під час розгляду вказаного клопотання дізнавача, колегією суддів встановлено, що органом досудового розслідування не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться в клопотанні слідчого про арешт майна.
З урахуванням наведеного, а також меж апеляційного розгляду, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_7 - задовольнити частково, оскільки ухвалою не накладено арешт на реєстраційне посвідчення та питання повернення майна здійснюється відповідно до ч. 3 ст. 169 КПК України, ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2022 року скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2022 року задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2022 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000131 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання дізнавача СД ВП №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадження №0000131.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4