Справа № 308/6873/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2022 за №0000050 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,
погоджене процесуальним керівником прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , про обрання підозрюваному
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Стебник Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_6 , звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2022 за №0000050 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, погоджене процесуальним керівником прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , про обрання підозрюваному ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Клопотання мотивовано тим, що слідчою групою відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 332, ч.3 ст. 358 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2022 за №0000050.
У клопотанні вказано на те, що як встановлено досудовим розслідуванням, 19 квітня 2022 року ОСОБА_7 , перебуваючи в м. Ужгороді, біля готельно-ресторанного комплексу «Кілікія», запропонував ОСОБА_8 за грошову винагороду, організувати незаконне переправлення через державний кордон України її сина ОСОБА_9 , оскільки, у зв`язку з воєнним станом на території України з 24.02.2022, виїзд громадян України чоловічої статті за кордон заборонено, за виключенням певних випадків, які на останнього не розповсюджуються.
Як вказує слідчий, згідно пропозиції ОСОБА_7 , він організує виготовлення фіктивного офіційного документу, згідно якого у ОСОБА_9 будуть правові підставі виїзду за кордон, зазначивши що за виготовлення вказаного офіційного документу, ОСОБА_8 повинна передати йому грошові кошти у сумі 7000 Євро, з яких 5000 грн. авансом, а решту після організації ним виготовлення підробленого офіційного документу.
У клопотанні вказано на те, що ОСОБА_7 , після організації виготовлення ним офіційного документу, на підставі якого у ОСОБА_9 будуть правові підставі виїзду за кордон, останньому необхідно буде вибути у Львівську область, де він зможе перетнути Україно-Польський кордон.
На виконання вищезазначеної пропозиції ОСОБА_7 , 24.04.202 ОСОБА_8 передала йому 5000 грн.
Надалі, ОСОБА_7 , підшукав громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , які згідно їх спільного злочинного плану, на даний час, нез`ясованих обставин, організували виготовлення підробленого офіційного документу Довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії №441 від 18.07.2018 року про інвалідність з дитинства ОСОБА_9 у зв`язку з бронхіальною астмою.
Слідчий зазначає, що 02.06.2022 ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 про необхідність вибуття її сина до м.Львова, де його зустрінуть ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , які нададуть вищезазначений підроблений офіційний документ, на підставі якого ОСОБА_9 зможе виїхати за кордон, проінструктують яким чином йому необхідно буде доїхати до Україно-Польського кордону та посприяють йому в цьому.
Цього ж дня, ОСОБА_9 вибув у місто Львів, де його, біля 17.10 год. в на АЗС «Окко» вул. Г.Сковороди, 22 с. Сокільники Львівського району Львівської області, зустріли ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , які, повідомили що вони обізнані про його бажання вибути за кордон, та в ході особистої зустрічі надали ОСОБА_9 підроблений офіційний документ - довідку до акту огляду медико-соціальної експертної комісії №441 від 18.07.2018 року, сказавши, що на підставі даного документи він зможе вибути за кордон.
При цьому, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 детально проінструктували ОСОБА_9 , яким чином він повинен поводитися при перетині кордону, зокрема при спілкуванні з військовослужбовцями прикордонної та митної служби, а саме детально роз`яснили, які відповіді останній повинен надавати представникам даних служб, у випадку їх питань спрямованих на з`ясування достовірності цієї довідки №441.
При цьому у клопотанні вказано на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , з метою досягнення цілі щодо незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, придбали останньому квиток на потяг сполученням Львів-Перемишель. Надалі, біля 22.30 год., цього ж дня, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , перебуваючи на залізно дорожньому вокзалі міста Львова, повторно проінструктували ОСОБА_9 про механізм незаконного перетину ним кордону, повідомивши, що він вночі, на потязі сполученням Львів-Перемишель, вибуде закордон в Польську Республіку.
У подальшому, біля 02 години 03.06.2022 ОСОБА_4 та ОСОБА_10 з метою завершення умислу щодо незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, посадили останнього в потяг, на якому він вибув в напрямку Україно-Словацького кордону.
У свою чергу, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на виконання їхньої попередньої домовленості, про надання останньою йому грошової винагороди, за сприяння в переправленні її сина ОСОБА_9 через державний кордон України, зустрілися біля 07.20 год. в м.Мукачево, на АЗС «UPG» на вул. Лавківській, де ОСОБА_7 , реалізуючи єдиний злочинний умисел на отримання грошових коштів від ОСОБА_8 за організацію переправлення ОСОБА_9 через державний кордон отримав від ОСОБА_8 решту з обумовлених коштів 7100 доларів США.
У клопотанні вказано на те, що 03.06.2022 о 04.20 год. в рамках проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину, після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, на площі Двірцевій в м.Львів (неподалік центрального входу до залізничного вокзалу міста Львова ), на підставі ст. 208 КПК України працівниками поліції було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Стебник Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого.
Згідно клопотання, 03 червня 2022 року о 16.40 год. стороною обвинувачення, відповідно до ст. 278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а також вчинене з корисливих мотивів.
Слідчий зазначає, що наявність обґрунтованої підозри, повідомленої стороною обвинувачення ОСОБА_4 підтверджується наступними зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: рапортом оперативних працівників УСР в Закарпатській області від 20.04.2022 про причетність осіб у вчиненні кримінального правопорушення; протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 20.04.2022; протоколами допитів свідків; протоколом затримання ОСОБА_4 від 03.06.2022; протоколами огляду предметів від 03.06.2022; протоколами обшуків та оглядів місця події від 03.06.2022 та іншими зібраними доказами у їх сукупності.
Слідчий вказує на те, що злочин передбачений ч.3 ст.332 КК України є умисним тяжким кваліфікованим злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. А також, що у кримінальному провадженні на даний час ще не встановлені всі та не допитані інші особи щодо обставин, що мають доказове значення у даному провадженні, а також вирішується питання щодо призначення та проведення необхідних судових експертиз, а тому сторона обвинувачення не виключає можливості, що ОСОБА_4 безпосередньо чи за посередництва інших осіб з метою уникнення кримінальної відповідальності буде незаконно впливати на вказаних осіб та інших учасників кримінального провадження а також вчинить спроби знищити, спотворити речі, що можуть мати доказове значення і якими на даний час не володіє сторона обвинувачення.
Слідчий у клопотанні вказує на наявність ризиків, а саме, що ОСОБА_4 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду огляду на тяжкість покарання, що йому загрожує; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, а також на осіб яких необхідно встановити та допитати в якості свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою дачі, зміни ними показів на його користь; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме впливати на інших на даний час не встановлених осіб (п.4 ч. 1ст. 177 КПК України), з якими він діяв у змові, і знаходячись на свободі може інформувати та скеровувати дії та показання осіб, які також причетні до його вчинення, однак на даний час не допитані. Крім цього, може підшукувати осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання у кримінальному провадженні; чинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Таким чином, як вказує слідчий, з метою запобігання вчинити підозрюваним ОСОБА_4 будь-якої з вищеописаних дій, виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме обрання йому найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.
У клопотанні вказано на те, що таким чином, з урахуванням характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, обставини вчинення правопорушення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується. Даний запобіжний захід позбавляє можливості підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також мати можливість незаконно впливати на учасників провадження як на стадії досудового розслідування так і під час судового розгляду.
Слідчий вказує, про неможливість, з огляду на вказане, запобігання вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою.
З огляду на викладене, керуючись вимогами статей ст.ст.40, 131, 132, 176 178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий просить слідчого суддю: задоволити дане клопотання та застосувати щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.332 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Стебник Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 днів з можливістю внесення застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливістю внесення застави.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні, не заперечував щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Оскільки такий розмір застави він має змогу сплатити. Просив врахувати, що приживає в цивільному шлюбі, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей. Офіційно не працює.
Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував. Просив врахувати, що ОСОБА_4 співпрацює з органом досудового розслідування, не відмовляється від дачі показів.
Слідчий суддя заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання доходить до наступного висновку:
У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).
Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».
Слідчий суддя вважає доведеним, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину,с саме вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, згідно санкції якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.
Наявність обґрунтованої підозри, підтверджується наступними зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: рапортом оперативних працівників УСР в Закарпатській області від 20.04.2022 про причетність осіб у вчиненні кримінального правопорушення; протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 20.04.2022; протоколами допитів свідків; протоколом затримання ОСОБА_4 від 03.06.2022; протоколами огляду предметів від 03.06.2022; протоколами обшуків та оглядів місця події від 03.06.2022 та іншими зібраними доказами у їх сукупності.
Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного до вищевказаного злочину. При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Слідчий суддя констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваної у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.
Як вбачається з матеріалів, наданих слідчим на обґрунтування клопотання, зазначені у ньому обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних.
Окрім вказаного, слідчий суддя вважає, що матеріалами клопотання обґрунтовано, а прокурором в судовому засіданні доведено, наявність ризику впливу підозрюваного на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні та можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме впливати на інших на даний час не встановлених осіб. А саме, що він зможе, впливати на вказаних осіб, що створює загрозу тиску та підбурювання їх до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.
При встановленні наявності вказаного ризику слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків, потерпілого під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Разом із тим, щодо ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження ним кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, то слідчий суддя вважає, що ні матеріалами клопотання, ні під час його розгляду, наявність такого не доведено.
Таким чином, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у його вчиненні (тяжкий злочин), за які може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, слідчий суддя також враховує, що останньому 03.06.2022 повідомлено про підозру (та фактично затримано того ж дня), тобто є підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, незаконно впливати та свідків, експертів та інших осіб у вказаному кримінальному провадженні, що унеможливить повноту, всебічність при розслідуванні даного кримінального провадження, та враховуючи, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
До того ж, крім наявності ризиків, слідчий суддя також враховує особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_4 не судимий раніше, має постійне місце проживання, проживає у не зареєстрованому шлюбі з його слів із ОСОБА_11 , на утримані має двох неповнолітніх дітей 2012 року народження ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , офіційно не працює.
Стаття 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Слідчий суддя звертає увагу на спосіб вчинення кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. При цьому слід вказати на те, що на території всієї території України діє воєнний стан (Закон України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні") та оголошено загальну мобілізацію (УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №69/2022).
Крім цього, за допомогою застосування до підозрюваного, заходу забезпечення кримінального провадження - запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення в якому він підозрюється.
Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для обрання стосовно останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу у даному випадку не забезпечить потреби досудового розслідування на даному етапі, крім того, слідчий суддя враховує, що на даному етапі досудового розслідування не встановлені всі учасники кримінального правопорушення та застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного. В зв`язку з чим клопотання сторони захисту про застосування більш м`якого запобіжного заходу, задоволенню не підлягає.
Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом. Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
При цьому, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, що узгоджується з роз`ясненнями викладеними у листі ВССУ 04.04.2013 № 511-550/0/4-13, а саме: «Слідчому судді необхідно враховувати майновий стан підозрюваного, обвинуваченого та не допускати встановлення такого розміру застави як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.»
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходить з вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, і вважає, що розмір застави, враховуючи його майновий та сімейний стан, обставини вчинення кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_4 достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, та який є помірним для нього, передбачений цим Кодексом, - становить 55 (п`ятдесят п`ять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Відповідно до ч.7 ст. 182 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави на ОСОБА_4 відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; - повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами, які мають причетність до даного кримінального провадження; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2022 за №0000050 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, погоджене процесуальним керівником прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , про обрання підозрюваному ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Стебник Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном до 60 днів, а саме до 29.07.2022 року включно.
Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього обов`язків передбачених КПК України, в розмірі п`ятдесяти п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; що становить 136 455 грн. (сто тридцять шість тисяч чотириста п`ятдесят п`ять гривень).
Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 , або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: - прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; - повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами, які мають причетність до даного кримінального провадження; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1